Справа № 1.380.2019.002408
Суддя: Карп'як Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2019-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№1.380.2019.002408
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2019 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого - судді Карп`як О.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Державної установи «Миколаївська виправна колонія № 50» про скасування постанови про оголошення догани,-

в с т а н о в и в:

14 травня 2019 року до Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (утримується під вартою в Державній установі «Львівська установа виконання покарань (№ 19)» до Державної установи «Миколаївська виправна колонія № 50» (81606, Львівська область, Миколаївський район, с. Заклад, вул. Стуса, 2) про скасування постанови про оголошення догани, в якому просить суд:

- поновити процесуальний строк на оскарження постанови начальника Державної установи «Миколаївська виправна колонія № 50» від 13.02.2019 року про оголошення догани засудженому ОСОБА_1 та відкрити провадження у справі;

- скасувати постанову начальника Державної установи «Миколаївська виправна колонія № 50» від 13.02.2019 року про оголошення догани засудженому ОСОБА_1 .

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що ОСОБА_1 відбував покарання в Державної установи «Миколаївська виправна колонія № 50» у термін до 07.03.2019 року (в подальшому переведений в ДУ «Львівська установа виконання покарань №19» 07.03.2019 року). Під час відбування покарання в Державній установі «Миколаївська виправна колонія № 50» 13.02.2019 року позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності, шляхом оголошення догани за навішення спального місця. Вищезазначене рішення вважає протиправним та незаконним, оскільки жодних умов перебування в установі виконання покарань ним не було допущено. Вважає, що його права порушено, оскільки йому не було забезпечено участь захисника та перекладача, так як він не володіє українською мовою на достатньому рівні. Просив позов задоволити.

Ухвалою суду від 20 травня 2019 року адміністративну справу № 1.380.2019.002408 за позовом ОСОБА_1 до Державної установи «Миколаївська виправна колонія № 50» про скасування постанови про оголошення догани передано за підсудністю до Шевченківського районного суду м. Львова.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 27 червня 2019 року справу передано для розгляду за підсудністю до Галицького районного суду м. Львова.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 04 вересня 2019 року справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної установи «Миколаївська виправна колонія № 50» про скасування постанови про оголошення догани передано за підсудністю до Львівського окружного адміністративного суду.

За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено головуючого суддю Карп`як О.О.

Ухвалою суду від 04 жовтня 2019 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Даною ухвалою запропоновано відповідачу протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати до суду відзив на позовну заяву, а також роз`яснено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин справа буде вирішена за наявними матеріалами.

Копію вказаної ухвали суду надіслано відповідачу за адресою: 81606, Львівська область, Миколаївський район, с. Заклад, вул. Стуса, 2. До суду повернулося повідомлення про вручення № 180, з якого вбачається про отримання копії ухвали представником відповідача 22 жовтня 2019 року.

Отже, суд дійшов висновку, що відповідач своєчасно та належним чином повідомлений про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.

На час прийняття рішення у даній справі відзив на позовну заяву або заява про визнання позову від відповідача до суду не надходили.

Ухвалою суду від 25 листопада 2019 року витребувано від Державної установи «Львівська установа виконання покарань» належним чином звірені копії матеріалів щодо ОСОБА_1 , на підставі яких винесено постанову начальника Державної установи «Миколаївська виправна колонія № 50» від 13.02.2019 року про оголошення догани засудженому ОСОБА_1 .

Копію вищезазначеної ухвали суду надіслано за адресою: 79007 АДРЕСА_1 Львів АДРЕСА_2 . До суду повернулося повідомлення про вручення № 202, з якого вбачається про отримання копії ухвали представником ДУ «Львівська установа виконання покарань» 05 грудня 2019 року.

Враховуючи неподання відповідачем заперечень проти позовних вимог та доказів на їх підтвердження, суд відповідно до частини 6 статті 162 КАС України розглядає справу на підставі наявних у ній доказів.

Частиною 1 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи за правилами загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Відповідно до ч. 2 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України, визначено, що розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Суд, з`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 , відбував покарання в Державної установи «Миколаївська виправна колонія № 50» у термін до 07.03.2019 року, в подальшому переведений в ДУ «Львівська установа виконання покарань №19».

13 лютого 2019 року начальником Державної установи «Миколаївська виправна колонія № 50» винесено постанову про оголошення догани позивачу. В мотивувальній частині постанови констатовано те, що засуджений ОСОБА_1 допустив порушення режиму відбування покарання, яке полягало в тому, що 05.02.2019 року близько 18 год. 20 хв. занавішав спальне місце, що перешкоджало прогляду житлового приміщення. Від підпису на постанові ОСОБА_1 відмовився.

Не погодившись з винесенням вищезазначеної постанови позивач звернувся з даним позовом до суду.

При вирішенні спору суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 2-4, 6, 7 (крім клопотання про припинення примусового лікування, яке подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться установа або заклад, в якому засуджений перебуває на лікуванні), 13-1, 14 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Наведене свідчить, що вказаною нормою передбачено розгляд клопотань, подань та вирішення інших питань, пов`язаних із виконанням вироку, місцевим судом, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання.

Відповідно до ч. 7 ст. 135 КВК України, рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності особи, яка відбуває покарання, має бути детально вмотивоване та може бути оскаржене особою, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, або її представником до органу виконання покарань вищого рівня, прокурора чи суду.

Відповідно до п. 13.1 ч. 2 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати зокрема питання про оскарження інших рішень, дій чи бездіяльності адміністрації установи виконання покарань.

Як слідує із матеріалів справи, позивач оскаржує постанову начальника Державної установи «Миколаївська виправна колонія № 50» Р.В. Олійника від 13.02.2019 року «Про накладення стягнення».

Відповідно до ч. 9 ст. 539 КПК України, розгляд справ щодо питань, визначених у пункті 13-1 частини першої статті 537 цього Кодексу, здійснюється в порядку адміністративного судочинства.

Частиною першої статті 20 КАС України визначено чотири конкретні категорії справ, які підсудні місцевим загальним судам як адміністративним судам.

Відповідно до частини 2 статті 20 КАС України, окружним адміністративним судам підсудні всі адміністративні справи, крім визначених частиною першої цієї статті.

Таким чином, оскільки ч. 1 ст. 20 КАС України визначено конкретний перелік справ, предметна підсудність яких відноситься до місцевих судів як адміністративних судів, то відповідно окружним адміністративним судам підсудні усі інші справи.

Таким чином, даний спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до приписів п. 2 ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Згідно з частиною другою статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

До вказаних правовідносин суд застосовує наступні положення законодавства, та робить висновки по суті спору.

Відповідно до статті 9 Кримінально-виконавчого кодексу України засуджені зобов`язані: виконувати встановлені законодавством обов`язки громадян України, неухильно додержуватися правил поведінки, які передбачені для засуджених, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших осіб; виконувати встановлені законодавством вимоги адміністрації органів і установ виконання покарань, уповноваженого органу з питань пробації.

Невиконання засудженими своїх обов`язків і встановлених законодавством вимог адміністрації органів і установ виконання покарань тягне за собою встановлену законом відповідальність.

Згідно із статтею 70 Кодексу, правом застосування заходів заохочення і стягнення, передбачених статтями 67 і 68 цього Кодексу, користуються у повному обсязі начальник виправного центру, а також його прямі начальники. Заходи заохочення і стягнення можуть застосовувати також заступник начальника виправного центру і начальник відділення соціально-психологічної служби виправного центру в межах, передбачених частинами другою і третьою цієї статті.

Статтею 131-1 Кодексу визначено поняття дисциплінарного проступку. Дисциплінарним проступком особи, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, є протиправне, винне діяння (дія або бездіяльність), що посягає на встановлений порядок у сфері виконання покарань, вчинене цією особою. Персонал установи виконання покарань зобов`язаний довести наявність у діях чи бездіяльності особи, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, усіх ознак дисциплінарного проступку. Відсутність таких ознак виключає застосування до особи, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, заходів стягнення.

Згідно із статтею 132 КВК України за невиконання покладених обов`язків та порушення встановлених заборон до осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі, можуть застосовуватися, зокрема, такий захід стягнення як попередження, догана, сувора догана.

Статтею 134 Кодексу визначено порядок застосування заходів стягнення до осіб, позбавлених волі. При призначенні заходів стягнення враховуються причини, обставини і мотиви вчинення порушення, поведінка засудженого до вчинення проступку, кількість і характер раніше накладених стягнень, а також пояснення засудженого щодо суті проступку. Стягнення, що накладаються, мають відповідати тяжкості і характеру проступку засудженого. За кілька проступків, вчинених одночасно, накладається одне стягнення. Стягнення може бути накладене лише на особу, яка вчинила проступок, і не пізніше десяти діб з дня виявлення проступку, а якщо у зв`язку з проступком проводилась перевірка, то з дня її закінчення, але не пізніше шести місяців з дня вчинення проступку. Накладене стягнення звертається до виконання негайно, а у виняткових випадках - у строк не пізніше одного місяця з дня його накладення. Стягнення накладається лише письмово.

Відповідно до статті 135 Кодексу, питання про доцільність застосування стягнення до осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі, вирішується на засіданні дисциплінарної комісії установи виконання покарань. Дисциплінарна комісія установи виконання покарань діє на постійній основі. Засідання дисциплінарної комісії є повноважним, якщо на ньому присутні більше половини членів дисциплінарної комісії. До складу дисциплінарної комісії входять начальник установи виконання покарань, його заступники та начальники служб установи, які за своїми функціональними обов`язками безпосередньо спілкуються з особами, які відбувають покарання у виді позбавлення волі. Очолює дисциплінарну комісію начальник установи виконання покарань або особа, яка виконує його обов`язки.

На засідання дисциплінарної комісії запрошуються й інші особи, присутність яких є доцільною для встановлення обставин вчинення правопорушення та визначення міри відповідальності.

Особа, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, має бути повідомлена про місце і час засідання дисциплінарної комісії не пізніше ніж за одну добу до його проведення. За заявою засудженого цей термін може бути продовжено, але не більш як на дві доби (ч. 4 ст. 135 КВК України).

Особа, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, має право користуватися послугами адвоката або фахівця в галузі права за власним вибором під час підготовки до засідання дисциплінарної комісії, який представлятиме її інтереси під час засідання комісії. Якщо особа, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, не має доступу до адвоката або фахівця в галузі права, адміністрація установи виконання покарання зобов`язана надати йому можливість звернутися за отриманням правової допомоги до суб`єктів надання такої допомоги. Засуджений та/або його представник мають право: отримати інформацію про притягнення до дисциплінарної відповідальності, у тому числі документи, що стосуються справи, не пізніш як за одну добу до початку засідання дисциплінарної комісії; бути присутнім на засіданні дисциплінарної комісії під час розгляду питання про його притягнення до дисциплінарної відповідальності; ознайомлюватися з матеріалами дисциплінарного провадження та особової справи, робити виписки, знімати копії з них; надавати пояснення, заперечення та заявляти клопотання в усному та письмовому вигляді, надавати докази; подавати клопотання не пізніш як за двадцять чотири години до визначеного часу засідання про залучення до засідання дисциплінарної комісії осіб, присутність яких є доцільною для встановлення обставин вчинення правопорушення та визначення міри відповідальності.

Матеріали про порушення доповідаються на засіданні дисциплінарної комісії начальником відділення соціально-психологічної служби у присутності особи, яка вчинила порушення, та інших запрошених осіб. Під час засідання дисциплінарної комісії заслуховуються пояснення засудженого та його представника, свідків, інших осіб, залучених відповідно до частини третьої та абзацу сьомого частини п`ятої цієї статті, адміністрації установи виконання покарань, особи, яка ініціювала притягнення до дисциплінарної відповідальності, та осіб, які мають право дорадчого голосу. Рішення про притягнення до відповідальності приймається більшістю голосів членів дисциплінарної комісії (ч. 6 ст. 135 КВК України).

Рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності особи, яка відбуває покарання, має бути детально вмотивоване та може бути оскаржене особою, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, або її представником до органу виконання покарань вищого рівня, прокурора чи суду (ч. 7 ст. 135 КВК України).

Надаючи оцінку правомірності прийняття відповідачем рішення у формі постанови «Про накладення стягнення» від 13 лютого 2019 року в частині оголошення догани засудженому ОСОБА_1 , суд зважає на наступне.

Так, на час прийняття відповідачем вищезазначеної постанови чинні Правила внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, затверджені наказом Міністерства юстиції України від 28.08.2018 № 2823/5

Ці Правила регулюють порядок і умови виконання та відбування кримінальних покарань у виді арешту, обмеження волі, позбавлення волі на певний строк та довічного позбавлення волі.

Відповідно до частини першої розділу VIІ Правил, Проведення перевірок наявності засуджених в установах виконання покарань перевірки наявності засуджених організовуються щодня вранці та ввечері у години, визначені розпорядком дня, а також додатково в час перед прийманням їжі засудженими або після цього. За потреби вони можуть проводитися у будь-який час доби. Наявність засуджених перевіряється за поіменними картками, виготовленими за зразками поіменної картки та нагрудного розпізнавального знака для засуджених. У нічний час доби перевірка засуджених здійснюється на спальних місцях візуально при нічному освітленні без підняття засуджених. Для забезпечення якості проведення таких перевірок завішувати чи змінювати без дозволу адміністрації установи виконання покарань спальні місця засудженим забороняється.

Як свідчить аналіз вищевказаних норм законодавства, засуджені повинні неухильно дотримуватися правил поведінки, які передбачені для засуджених Правилами внутрішнього розпорядку установ виконання покарань та, у випадку їх порушення, нести за це дисциплінарну відповідальність. При цьому не дотримання правил перебування в установі виконання покарань, має наслідком притягнення винної особи, за умови доведеності вчення останнім проступку, до дисциплінарної відповідальності.

Таким чином, позивач був зобов`язаний дотримуватись Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, а саме не завішувати чи змінювати без дозволу адміністрації установи виконання покарань спальні місця.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

За вимогами ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Згідно положень ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

У позовній заяві позивачем не наведено норм законодавства, які порушено відповідачем при прийнятті рішення, чи яким нормам законодавства таке рішення суперечить.

Судом встановлено, що постанова винесена начальником Державної установи «Миколаївська виправна колонія (№ 50)» 13.02.2019 відповідає вимогам чинного на момент винесення законодавству, винесена в порядку та у спосіб встановлений законом. Вказаний факт не був спростований в ході судового розгляду.

На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку, що відсутні підстави для задоволення позову.

Відповідно до ст.139 КАС України, судові витрати стягненню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд,

в и р і ш и в :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Державної установи «Миколаївська виправна колонія № 50» про скасування постанови про оголошення догани - відмовити повністю.

Судові витрати стягненню не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 29 грудня 2019 року.

Суддя Карп`як Оксана Орестівна