Справа № 240/10804/19
Суддя: Панкеєва Вікторія Анатоліївна
Дата ухвалення: 2019-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
категорія 109020100
Житомирський окружний адміністративний суд у складі:
судді Панкеєвої В.А.,
розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 , ОСОБА_46 , ОСОБА_47 , ОСОБА_48 , ОСОБА_49 , ОСОБА_50 , ОСОБА_51 , ОСОБА_52 , ОСОБА_53 , ОСОБА_54 , ОСОБА_55 , ОСОБА_56 , ОСОБА_57 , ОСОБА_58 , ОСОБА_59 , ОСОБА_60 до Хорошівської селищної ради Житомирської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,
Позивачі звернулись до суду з позовом в якому просять:
- визнати протиправним та скасувати рішення Хорошівської селищної ради Житомирської області №566 від 21.08.2019 "Про затвердження документації із землеустрою та надання земельних ділянок у власність та в оренду", в частині відмови громадянам, згідно додатку №6 в затвердженні проектів землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства розташованих на території Давидівського, Дворищенського та Грушківського старостинських округів;
- зобов`язати Хорошівську селищну раду Житомирської області повторно розглянути клопотання щодо затвердження документації із землеустрою та надання земельних ділянок у власність громадянам, зазначених у додатку №6 до рішення №566 від 21.08.2019 "Про затвердження документації із землеустрою та надання земельних ділянок у власність та в оренду".
В обгрунтування позову вказано, що позивачам рішенням №566 від 21.08.2019 "Про затвердження документації із землеустрою та надання земельних ділянок у власність та в оренду" відмовлено у затвердженні проектів землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства у зв`язку з тим, що на земельні ділянки, на які розроблено проекти із землеустрою, щодо відведення у власність земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства учасникам АТО не були надані погодження Хорошівською селищною радою та у відповідності до рішень сільських рад дані земельні ділянки зарезервовані під громадські пасовища. Позивачі вважають рішення №566 від 21.08.2019 в частині відмови громадянам, зазначеним у додатку №6 в затвердженні проектів землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства розташованих на території Давидівського, Дворищенського та Грушківського старостинських округів протиправним та таким, що підялягає скасуванню, а тому просили позов задовольнити.
Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 08.10.2019 відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи.
Відповідач у строк та в порядку, визначеному ст.152, ч.1 ст.261 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) подав відзив на позовну заяву від 29.10.2019. В обґрунтування якого вказано, що на сесії розглядалось колективне звернення жителів Грушківського, Давидівського, Дворищенського та Сколобівського старостинського округів, стосовно збереження громадських пасовищ, на які всупереч рішенню №395 від 16.08.2018 учасники АТО виготовили проекти землеустрою щодо надання земельних ділянок у власність. Приватизація земельних ділянок учасниками АТО обмежить селян у можливості для випасу великої рогатою худоби (а.с.50-60 т.2).
Зважаючи на незначну складність справи, суд вважає за необхідне розглянути її в порядку п.2 ч.1 ст.263 КАС України.
У відповідності до частини 4 статті 243 КАС України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.
Згідно з частиною 5 статті 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.
Зі змісту наданих матеріалів судом встановлено, що позивачі мають статус учасників бойових дій (а.с.12, 14, 16 зв., 18, 20, 22, 24, 26, 28, 30, 32 зв., 34, 36, 38, 40, 42, 44, 46, 48, 50, 52, 54, 56, 58, 60, 62, 64 зв., 66, 68, 70, 72, 74, 76, 78, 80, 83, 85, 87, 89, 91, 93, 95 зв., 97, 99, 101, 103, 105, 107, 109, 111, 113, 115, 117 зв., 119, 121, 123, 125, 127, 129 т.1).
Згідно з п.2 рішення Хорошівської селищної ради Житомирської області №566 від 21.08.2019 "Про затвердження документації із землеустрою та надання земельних ділянок у власність та в оренду" відмовлено громадянам, зазначеним у додатку №6 в затверджені проектів у землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства, розташованих на території Давидівського, Дворищенського та Грушківського старостинських округів в зв`язку з тим, що на земельні ділянки, на які розроблено проекти із землеустрою, щодо відведення у власність земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства учасникам АТО не були надані погодження Хорошівською селищною радою, та у відповідності до рішень сільських рад дані земельні ділянки зарезервовані під громадські пасовища (а.с.130-135 т.1)
Позивачі вважають таке рішення відповідача протиправним, а тому звернулись із вказаним позовом до суду.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зстаттею 13 Конституції України земля є об`єктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією.
Статтею 3 Земельного кодексу України (далі - ЗК України, у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що земельні відносини регулюються Конституцією України, вказаним Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.
Частиною 2 статті 22 ЗК України визначено, що до земель сільськогосподарського призначення належать, зокрема, сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги).
При цьому п."а" ч.3 ст.22 ЗК України визначено, що землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам.
Систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування визначено Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні" від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Закон №280/97-ВР).
Відповідно достатті 25 Закону № 280/97-ВР сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесеніКонституцією України, цим та іншими законами до їх відання.
Статтею 59 Закону № 280/97-ВР встановлено, що рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймаються на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради.
Частиною 1статті 3 ЗК України визначено, що земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.
Відповідно до частини 3 статті 22 ЗК України землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування, зокрема, громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства.
Частиною 1 та 2 статті 116 ЗК України визначено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.
Згідно з частиною 5 статті 116 ЗК України земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.
Повноваження органів виконавчої влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування визначені статтею 122 ЗК України.
Так, положеннямистатті 122 ЗК України передбачено, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.
Порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у власність врегульованостаттею 118 ЗК України.
Частиною 6 статті 118 ЗК України визначено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначенихстаттею 122 цього Кодексу.
У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).
У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначенихстаттею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.
Положеннями частини 7 статті 118 ЗК України встановлено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.
Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.
У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначенихстаттею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або вмотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.
Відповідно до частини 8 статті 118 ЗК України проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.
Частиною 9 статті 118 ЗК України врегульовано, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом- після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.
Частиною 6 статті 186 ЗК України визначено, що проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються в порядку, встановленомустаттею 186-1 цього Кодексу, і затверджуються Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначенихстаттею 122 цього Кодексу.
Частиною 5 статті 186-1 ЗК України передбачено, що органи, зазначені в частинах першій - третій цієї статті, зобов`язані протягом десяти робочих днів з дня одержання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або копії такого проекту безоплатно надати або надіслати рекомендованим листом з повідомленням розробнику свої висновки про його погодження або про відмову в такому погодженні з обов`язковим посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері.
Аналіз вищенаведених норм дає підстави для висновку, що отримання дозволу на розробку проекту землеустрою з приводу відведення земельної ділянки, так само як і розроблення проекту, не означає позитивного рішення про надання її у власність, а тому не створює правових наслідків, крім тих, що пов`язані з неправомірністю прийняття рішення органом місцевого самоврядування.
Суд наголошує, що на етапі надання дозволу на розробку проекту, так і в той час, коли проект вже розроблений, земельна ділянка у зв`язку з цими обставинами не має обтяжень, відповідно власник земельної ділянки має право розпоряджатись нею на власний розсуд, у тому числі і надавати дозвіл особам на розроблення проекту відведення, здійснювати інші розпорядчі дії з власною земельною ділянкою.
З матеріалів справи вбачається, що рішенням чотирнадцятої сесії восьмого скликання від 16.08.2018 №395 "Про погодження відведення земельних ділянок сільськогосподарського призначення розташованих за межами населених пунктів Хороршівської сільської ради" за результатми розгляду та обговорення листів Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області про надання погодження на розробку та затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок за межами населених пунктів Хорошівської селищної ради, в тому числі і позивачам, погоджено надання дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства на території селищної ради.
Таким чином, Хорошівська селищна рада мала повноваження, передбачені законом, на прийняття 21.08.2018 рішення №566 щодо надання дозволу на розроблення проектів землеустрою, щодо відведення у власність земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства учасникам АТО (а.с.136 -147 т.1).
Так, особа яка бажає отримати земельну ділянку у власність, отримавши дозвіл від органу місцевого самоврядування або центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин чи його територіального органу та розробивши проект землеустрою, звертається до нього із заявою про затвердження такого проекту.
Позивачі оскаржують рішення Хорошівської селищної ради Житомирської області №566 від 21.08.2019 "Про затвердження документації із землеустрою та надання земельних ділянок у власність та в оренду", в частині відмови громадянам, згідно додатку №6 в затвердженні проектів землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства, розташованих на території Давидівського, Дворищенського та Грушківського старостинських округів, у зв`язку з тим, що вказані ділянки зарезервовані під громадські пасовища.
Суд наголошує, що підставою відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації.
Водночас, у висновку про відмову погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки органами, зазначеними в частинах першій - третій цієї статті, має бути надано вичерпний перелік недоліків проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та розумний строк для усунення таких недоліків (який за письмовим проханням розробника проекту може бути продовжений).
Так, уповноваженими органами може бути відмовлено у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки лише у разі, якщо не усунено недоліки, на яких було наголошено у попередньому висновку. Не можна відмовити у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з інших причин чи вказати інші недоліки.
Жодних вимог, що визначені ст.186-1 ЗК України відповідачем не зазначено.
До матеріалів справи надано: копії рішень Дворищенської сільської ради "Про резервування земельних ділянок для учасників бойових дій антитерористичної операції, членів сімей загиблих учасників антитерористичної операції" від 16.10.2015; Грушківської сільської ради від 22.03.2016 "Про резервування земель на території громадських пасовищ та надання земельних ділянок у власність учасникам АТО"; Давидівської сільської ради від 29.07.2016 "Про резервування земельних ділянок для учасників бойових дій антитерористичної операції, членів сімей загиблих учасників антитерористичної операції" Сколобівської сільської ради від 20.10.2015 "Про резервування земельних ділянок для учасників бойових дій антитерористичної операції, членів сімей загиблих учасників антитерористичної операції" (а.с.63-66 т.2).
Вказані рішення прийняті впродовж 2015-2016 років, однак доказів прийняття відповідних рішень про надання дозволів на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок для створення громадських пасовищ суду не надано.
Натомість у рішенні Хорошівської сільської ради наведено саме факт наявності резервування земель під пасовища, що жодним чином не вказує на наявність певних прав на такі землі.
Стаття 12 ЗК України встановлює, що до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.
Відповідно до норм частини 1 статті 26 Закону № 280/97-ВР виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються відповідно дозаконупитання регулювання земельних відносин.
Згідно з частинами 1 та 2 статті 59 Закону № 280/97-ВР рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.
Відповідно до пунктів 8, 9 частини 4 статті 42 Закону №280/97-ВР сільській голова скликає сесії ради, вносить пропозиції та формує порядок денний сесій ради і головує на пленарних засіданнях ради; забезпечує підготовку на розгляд ради проектів програм соціально-економічного та культурного розвитку, цільових програм з інших питань самоврядування, місцевого бюджету та звіту про його виконання, рішень ради з інших питань, що належать до її відання; оприлюднює затверджені радою програми, бюджет та звіти про їх виконання.
Виходячи з встановлених вище обставин, суд вважає, що відповідач відмовив позивачам у затвердженні проекту землеустрою з підстав, які не передбачені законодавством.
Таким чином, рішення Хорошівської селищної ради Житомирської області №566 від 21.08.2019 "Про затвердження документації із землеустрою та надання земельних ділянок у власність та в оренду", в частині відмови громадянам, згідно додатку №6 в затвердженні проектів землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства, розташованих на території Давидівського, Дворищенського та Грушківського старостинських округів підлягає визнанню протиправним та скасуванню.
Позовна вимога про зобов`язання відповідача повторно розглянути клопотання щодо затвердження документації із землеустрою та надання земельних ділянок у власність громадянам, зазначеним у додатку №6 до рішення є похідною від визнання протиправним та скасування такого рішення.
Застосовуючи механізм захисту права та його ефективного відновлення, порушеного суб`єктом владних повноважень, керуючись повноваженнями, суд дійшов висновку про наявність підстав для зобов`язання відповідача повторно розглянути клопотання щодо затвердження документації із землеустрою та надання земельних ділянок у власність громадянам, зазначених у додатку №6 до рішення №566 від 21.08.2019 "Про затвердження документації із землеустрою та надання земельних ділянок у власність та в оренду".
Частиною 1 та 2 статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Приписами статті 90 КАС України встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
З огляду на наведене, з урахуванням встановленого факту порушених прав позивачів, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову в повному обсязі.
Керуючись статтями 242-246,295 Кодексу адміністративного судочинства України,
Визнати протиправним та скасувати рішення Хорошівської селищної ради Житомирської області №566 від 21.08.2019 "Про затвердження документації із землеустрою та надання земельних ділянок у власність та в оренду", в частині відмови громадянам, згідно додатку №6 в затвердженні проектів землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства розташованих на території Давидівського, Дворищенського та Грушківського старостинських округів.
Зобов`язати Хорошівську селищну раду Житомирської області повторно розглянути клопотання щодо затвердження документації із землеустрою та надання земельних ділянок у власність громадянам, зазначених у додатку №6 до рішення №566 від 21.08.2019 "Про затвердження документації із землеустрою та надання земельних ділянок у власність та в оренду".
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.А. Панкеєва