Справа № 280/4299/18
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2019-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

05 грудня 2019 року м. Дніпросправа № 280/4299/18

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Сафронової С.В. (доповідач),

суддів: Чепурнова Д.В., Мельника В.В.,

за участю секретаря судового засідання Царьової Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Департамену внутрішньої безпеки Національної поліції України на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 13 лютого 2019 року

у адміністративній справі №280/4299/18 за позовом ОСОБА_1 до Департамену внутрішньої безпеки Національної поліції України про визнання протиправними та скасування наказів і зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 13 лютого 2019 року частково задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 та визнано протиправними і скасовано наказ Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України від 27 серпня 2018 року №398 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності" та наказ Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України від 17 вересня 2018 року №160 о/с "По особовому складу" про призначення підполковника поліції ОСОБА_1 оперуповноваженим відділу моніторингу та зонального контролю Запорізького управління та звільнення його з посади заступника начальника управління - начальника відділу оперативних розробок Запорізького управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України з 17 вересня 2018 року, а також поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника начальника управління - начальника відділу оперативних розробок Запорізького управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України з 18 вересня 2018 року і зобов`язано Департамент внутрішньої безпеки Національної поліції України нарахувати та виплатити грошове забезпечення, яке дорівнює різниці між посадовими окладами на посаді оперуповноваженого відділу моніторингу та зонального контролю Запорізького управління та на посаді заступника начальника управління - начальника відділу оперативних розробок Запорізького управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України за період з 18 вересня 2018 року по 12 лютого 2019 року.

За результатом розгляду апеляційним судом зазначеного рішення суду першої інстанції за апеляційною скаргою Департамену внутрішньої безпеки Національної поліції України, постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 25.09.2019 року - рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 13 лютого 2019 року скасовано та прийнято нову постанову, якою у задоволені позову ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 13.08.2019 року частково задоволено касаційну скаргу адвоката Вишнякової І.О., що подавалася в інтересах позивача ОСОБА_1 , та скасовано постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 25 квітня 2019 року, а справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Таким чином, на даний час предметом апеляційного перегляду у даній справі є рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 13 лютого 2019 року за апеляційною скаргою відповідача Департамену внутрішньої безпеки Національної поліції України, яка вже розглядалася по суті Третім апеляційним адміністративним судом 25 квітня 2019 року, але постанова апеляційної інстанції була скасована Верховним Судом у звязку з тим, що відмовляючи у задоволені позову апеляційний суд не вдавався до детального аналізу кожного з порушень, встановлених в ході службового розслідування, які стали підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності на рахунок наявності вини позивача у їх вчиненні, впливу кожного з порушень окремо та в їх сукупності на правильність обрання виду дисциплінарної відповідальності та тощо, що за висновку Верховного Суду стало підставою для передчасних висновків апеляційного суду про відсутність підстав вважати неправомірним та необгрунтованим притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, а зважаючи на те, що зазначені недоліки не можуть бути усунуті судом касаційної інстанції в силу його повноважень та повинні бути усунуті судом апеляційної інстанції в ході нового розгляду, справу і було направлено до суду апеляційної інстанції на новий розгляд.

Дотримуючись положень ч.5 статті 353 КАС України якою встановлено, що «висновки і мотиви, з яких скасовані рішення, є обов`язковими для суду першої або апеляційної інстанції при новому розгляді справи», а також вказівок Верховного Суду про необхідність під час нового розгляду справи взяти до уваги викладене в постанові від 13.08.2019 року і встановити зазначені в ній обставини, що стосуються обсягу та змісту спірних правовідносин і охоплюються предметом доказування, судова колегія заслухавши пояснення сторін по справі та їх представників, обговоривши доводи апеляційної скарги відповідача та відзиву на неї, а також перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин спірних правовідносин і правильність їх юридичної кваліфікації, дійшла висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України та про скасування рішення суду першої інстанції, з прийняттям у справі іншої постанови про відмову узадоволені вимог позивача у повному обсязі виходячи з нижченаведеного.

Судом першої інстанції встановлено та в суді касаційної і апеляційної інстанції знайшло своє підтвердження те, що ОСОБА_1 на час прийняття оскаржуваних наказів, обіймав посаду заступника начальника управління - начальника відділу оперативних розробок Запорізького управління ДВБ НП України із спеціальним званням - підполковник поліції, а підставою для прийняття оскаржуваних позивачем у цій справі наказів Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України від 27 серпня 2018 року №398 та від 17 вересня 2018 року №160 о/с стали результати службового розслідування, проведеного згідно виданого начальником ДВБ з метою повної, всебічної та об`єктивної перевірки відомостей, викладених у доповідній записці про результати перевірки стану оперативно-службової діяльності, дисципліни та законності у Запорізькому управлінні від 30.07.2018, щодо можливих неправомірних дій заступника начальника Управління - начальника відділу оперативних розробок підполковника поліції ОСОБА_1 - наказу №352 від 31 липня 2018 "Про призначення та проведення службового розслідування", одночасно з яким 31.07.2018 начальником ДВБ було видано також наказ №131 о/с "По особовому складу", яким відповідно до частини 1 статті 70 Закону України "Про Національну поліцію" підполковника поліції Маляренко ОСОБА_2 М. відсторонено від виконання службових обов`язків (посади) заступника начальника Управління - начальника відділу оперативних розробок підполковника поліції.

Оскільки зазначені у попередньому абзаці накази не були предметом оскарження позивачем в судовому порядку, судова колегія досліджує під час нового розгляду справи тільки факти, що стосуються обсягу та змісту спірних правовідносин і охоплюються предметом доказування, але з урахування встановлених постановою Верховного Суду від 13.08.2019 року обставини.

Зокрема, беззаперечно встановленим у цій справі судом першої, касаційної і апеляційної інстанцій є порушення позивачем Маляренко вимог Порядку використання і зберігання транспортних засобів Національної поліції України, затвердженого наказом МВС від 07.09.2017р. №757 та доручення керівництва Департаменту від 28.03.2018р. №132 "Про затвердження контролю за використанням службового автотранспорту", що квалфіковано як вчинення позивачем дисциплінарного проступку, що позивачем та його представником не заперечувалося як під час розгляду його позову в суді першої інстанції, при апеляційному і касаційному перегляді даної справи, так і під час перевірки доводів апеляційної скарги відповідача після повернення справи касаційною інстанцією на новий розгляд до апеляційного суду.

Оцінюючи обґрунтованість доводів апеляційної скарги відповідача в частині безпідставності висновків суду першої інстанції про притягнення позивача до відповідальності за один і той же проступок двічі і порушенням тим самим приписів ст.61 Конституції України, а саме: до адміністративної відповідальності за порушення п.2.9 Правил дорожнього руху - керування транспортним засобом з номерним знаком, що не належить цьому засобу; і до дисциплінарної відповідальності за невиконання вимог Порядку використання і зберігання транспортних засобів Національної поліції України, затвердженого наказом МВС України від 07.09.2017 №757 та доручення керівництва Департаменту від 28.03.2018р. №132 "Про затвердження контролю за використанням службового автотранспорту", судова колегія акцентує увагу на тому, що передбачене п.2.9 Правил дорожнього руху порушення та виявлені під час службового розслідування факти не виконання позивачем приписів Порядку використання і зберігання транспортних засобів Національної поліції України і доручення керівництва Департаменту від 28.03.2018р. №132 "Про затвердження контролю за використанням службового автотранспорту", а також порушення вимог: абзаців 1, 4, 6 та 10 ст.7, абзацу 1 ст.8 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22.02.2006 №3460-IV; пунктів 1, 2 ч.1 ст.18, ст.64 Закону України «Про Національну поліцію»; абзаців 1 та 2 пункту 1 розділу II, пункту 3 розділу IV, абзацу 1 пункту 3, абзаци 2, З пункту 4 розділу V Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС від 09.11.2016 №1179; пунктів 1, 2, 7, 9, 12 розділу III Порядку використання і зберігання транспортних засобів Національної поліції України, затвердженої наказом МВС України від 07.09.2017 №757 не є між собою тотожними діями позивача, а адміністративна та дисциплінарна відповідальність є різними видами юридичної відповідальності.

Аналогічних висновків в зазначеній частині дійшов і Верховний Суд (п.34-п.40 Постанови ВС а.с.199-201 т.2).

Так, до дисциплінарної відповідальності (стосовно порушення транспортної дисципліни) позивач ОСОБА_1 був притягнутий внаслідок того, що автомобіль Volkswagen Passat, номерний знак НОМЕР_1 (на синьому фоні), яким він має право користуватися, у позаробочий час 26.07.2018 перебував не за адресою місця його позагаржного зберігання (тобто: Управління поліції охорони в Запорізькій області - м. Запоріжжя вул. Водограйна 3, а також на території ДУ «ЦОП в Запорізькій області» м. Запоріжжя, вул. С. Щедрович, 8), і у подальшому, близько 03.00 зазначений автомобіль був виявлений за адресою: м. Запоріжжя, вул. Автозаводська 1, з номерним знаком НОМЕР_2 , що не належить цьому транспортному засобу, а зареєстрований за автомобілем «SUBARU LEGACY», 2007 року випуску, власником якого є ОСОБА_3 , 1975 р.н., що проживає за адресою: АДРЕСА_1 . При цьому, ОСОБА_1 керуючи автомобілем Volkswagen Passat 26.07.2018 не здійснив відповідний запис у дорожньому листі про час виїзду вночі та запис про показання спідометру після закінчення роботи, не доповів начальнику Запорізького управління Департаменту про намір виїзду в нічний час та не поінформував Департамент про намір змінити місце позагаражного зберігання службового автотранспорту в нічний час доби. Перелічені дії вже є груби порушенням вимог Порядку використання і зберігання транспортних засобів Національної поліції України, затвердженого наказом МВС від 07.09.2017р. №757 та доручення керівництва Департаменту від 28.03.2018р. №132 "Про затвердження контролю за використанням службового автотранспорту".

У звязку з реєстрацією наведеної у попередньому абзаці інформації до журналу ЄО Комунарського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області за №18598, слідчим ОСОБА_4 було проведено огляд автомобіля, яким керував ОСОБА_1 , в результаті чого окрім номерного знаку НОМЕР_2 , в багажному відділенні зазначеного транспортного засобу було виявлено і вилучено номерний знак НОМЕР_3 (зареєстрований за автомобілем MAZDA626, 1994 року випуску, власник ОСОБА_5 , 1989 р.н., проживає за адресою: АДРЕСА_2 ). Згідно відповіді Регіонального Сервісного центру в Запорізькій області МВС України номерні знаки АР 0444 АХ га АР 4546 АІ не знищувалися. При цьому, в ході опитування позивач проявив нещирість, зазначивши про те, що вперше звернув увагу на номерні знаки НОМЕР_4 та АР НОМЕР_5 лише 16.07.2018, і про походження номерних знаків та з якого часу зазначені номерні знаки знаходилися в автомобілі йому взагалі невідомо, що спростовано зібраними матеріалами службового розслідування у їх сукупності, та не спростовано позивачем під час судового розгляду судами адміністративного позову і апеляційної скарги відповідача. При опитуванні ОСОБА_1 не пояснив яка терміновість виїзду на службовому автомобілі та призначення зустрічі саме в нічний час у нього виникла, також як і не повідомив про результати її проведення,

Стосовно доводів апеляційної скарги відповідача про недоведеність позивачем ОСОБА_1 безпідставності притягнення його до дисциплінарної відповідальності за неналежне виконання своїх посадових обов`язків, що виявилося у відсутності контролю в організації діяльності підпорядкованого відділу та недотримання підлеглими працівниками службової дисципліни, судова колегія перш за все акцентує увагу на встановлений Верховним Судом факт неналежної організації ОСОБА_1 роботи в частині здійснення оперативно-розшукових заходів, що підтверджується як висновками службового розслідування, в якому детально розписана інформація щодо неналежної організації позивачем роботи, напрямок якої прямо передбачено його функціональними обов`язками із зазначенням номерів оперативно-розшукових справ по яким виявлені факти неналежної організації проведення оперативно-розшукових дій (ДСК), так і листом прокуратури Запорізької області, в якому порушено питання про вжиття невідкладних заходів до активізації роботи в цьому напрямку (п.50 Постанови ВС а.с.202 т.2). Саме за вказаних обставин, Верховний Суд у п.51 постанови чітко зазначив, що суд апеляційної інстанції приймаючи у цій справі постанову від 25.04.2019 р. дійшов правильного висновку про те, що обставини, які зазначені в наказі №398 від 27.08.2018, як підстави для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, знайшли своє підтвердження під час розгляду справи (а.с.202 т.2).

Колегія суддів в свою чергу, за результатом нового розгляду апеляційної скарги Департамену внутрішньої безпеки Національної поліції України на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 13 лютого 2019 року, звертає увагу на те, що ОСОБА_1 займаючи посаду заступника начальника управління - начальника відділу оперативних розробок Запорізького управління ДВБ НП України, відповідно до своїх функціональних обов`язків зобов`язаний був здійснювати контроль за виконанням підлеглими працівниками відділу запланованих заходів, забезпечувати реалізацію ними оперативно-службових завдань по лінії ДВБ НПУ, і відповідно повинен нести персональну відповідальність за виконання підлеглими працівниками їх функціональних обов`язків, що також підкреслено Верховним Судом у п.49 Постанови.

Доводи позивача про його знаходження у відпустці в період з 11 по 29 червня 2018 року, на думку судової колегії не спростовують зазначених в наказі №398 від 27.08.2018 підстав для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності за здійснення неналежного контролю, оскільки встановлені під час службового розслідування факти перенаправлення підлеглим позивача звернень громадян за належністю до інших органів, з порушенням строків їх перенаправлення - підтверджені матеріалами службового розслідування та матеріалами адміністративної справи. Зокрема, перенаправлення звернення ОСОБА_6 вх. №В-137 (яке надійшло до Запорізького управління 04.06.2018) та звернення ОСОБА_7 вх. №0-142 (яке надійшло до Запорізького управління 07.06.2018) з порушенням строків (на 8-й день та на 12-й день), що є грубим порушенням вимог ст.7 Закону України «Про звернення громадян» - відбувалося під час перебування позивача на службі.

Стосовно відсутності у позивача правових підстав для втручання в процес виконання його підлеглими доручень прокуратури Запорізької області, зокрема, доручення прокуратури Запорізької області про проведення слідчих (розшукових) дій, яке надійшло до Запорізького управління 01.06.2018 і контроль виконання якого було встановлено до 06.06.2018, але не було виконано у встановлені прокуратурою Запорізької області строки (в період, коли позивач перебував на службі) спростовуються змістом п.17 функціональних обовязків ОСОБА_1 , яким чітко визначено, що саме останій організовує та контролює діяльність підпорядкованого відділу щодо виконання письмових доручень слідчого, прокурора про проведення слідчих (розшукових) та негласних слідчих (розшукових) дій, наданих відповідно Кримінального процесуального кодексу України у межах кримінальних проваджень по лінії роботи ДВБ.

Наведені у попередніх абзацах постанови випадки беззаперечно підтверджують не виконання позивачем своїх обов`язків по організації та контролю діяльності підпорядкованого йому відділу щодо проведення перевірок звернень громадян, виконання письмових доручень слідчого, прокурора про проведення слідчих (розшукових) та негласних слідчих, (розшукових) дій, що прямо передбачено пунктами 4, 17 функціональних обов`язків позивача (затверджених наказом від 18.07.2017 № 245дск/42-07/2017).

Твердження позивача та його представника про те, що лист прокуратури від 29.05.2018 року про необхість вжиття заходів до усунення недоліків і прорахунків в організації діяльності з викриття корупційних кримінальних правопорушень активізації діяльності у вказаному напрямі був направлений на адресу керівника Запорізького управління ДВБ та стосується всього управління, а не лише підпорядкованому позивачу відділу спростовується пунктами 11, 14, 52, 54 Функціональних обовязків ОСОБА_1 (текстуальний зміст яких з урахуванням напрямку роботи ДВБ судова колегія не вважає за можливе наводити в постанові, але які є доступними для сторін по справі та суду, оскільки містяться в матеріалах адміністративної справи та у висновках службового розслідування). До того ж підставою для направлення зазначеного листа прокуратури від 29.05.2018 стало не забезпечення ОСОБА_1 організації оперативно-розшукових заходів, спрямованих на виявлення, попередження та припинення кримінальних, корупційних та пов`язаних з корупцією, не здійснення ним контролю за станом розробки та здійснення оперативно-розшукових заходів у тому числі під час ведення оперативно-розшукових справи, конкретно зазначених у висновках службового розслідування, який має гриф «для службового користування» і відповідно не може бути текстуально наведений в судовому рішенні, але є доступним для перевірк судом касаційної інстанції (а.с.73-76, 88 т.1).

Окрім вищенаведених обставин, службовим розслідуванням, що здійснювалося на виконання доручення керівництва Департаменту з метою перевірки стану оперативно-службової діяльності, дисципліни, законності, попередження надзвичайних подій серед особового складу, профілактики порушень законності в діяльності підрозділів внутрішньої безпеки Національної поліції України, виконання доручень керівництва Міністерства внутрішніх справ, Національної поліції та Департаменту, спрямованих на належну організацію роботи органів поліції, працівниками Департаменту - також було встановлено ряд інших порушень позивачем своїх службових обовязків на посаді заступника начальника управління - начальник відділу.

Зокрема, було встановлено, що керівництвом Запорізького управління ДВБ НПУ, до складу якого входив підполковника поліції ОСОБА_1 як заступник керівника навчальної групи створеної в Управлінні наказом ДВБ від 26.12.2017 № 550 «Про організацію службової підготовки особового складу у 2018 навчальному році» - не було належним чином забезпечено проведення занять зі службової та вогневої підготовки з працівниками, а вимоги Положення про організацію службової підготовки працівників Національної поліції України, затвердженого наказом МВС України від 26.01.2016 №50 протягом І кварталу у 2018 року виконувалися частково. Так, навчально-тренувальні стрільби відповідно до графіку проведення практичних стрільб, затвердженого дорученням управління від 29.12.2017 № 3362 др «Про організацію службової підготовки особового складу управління у 2018 навчальному році» не проводилися, а будь-яка документація, що підтверджу вала б їх проведення відсутня, що є порушенням вимоги п 8 розділу VIII вказаного Положення від 26.12.2017 № 550.

Саме на заступника керівника навчальної групи підполковнику поліції Маляренка С.М. п. 11 доручення Управління від 29.12.2017 № 3362 др «Про організацію службової підготовки особового складу управління у 2018 навчальному році» було покладено обовязок забезпечити контроль за підготовкою відповідної обліково-планувальної документації, своєчасності прибуття працівників управління на заняття та ведення зошитів з професійної підготовки. Однак Журнали реєстрації інструктажів з питань дотримання заходів безпеки при поводженні зі зброєю, обліку інструктажів та медичного огляду не були заведені, а заведення підпорядкованим особовим складом зошитів зі службової підготовки (не зареєстроване у канцелярії підрозділу) - Маляренком С.М. не було належним чином забезпечено та не було проконтрольовано, внаслідок чого необхідні для самостійного вивчення матеріалу Конспекти працівниками Укправління ведуться в неповному обсязі (записуються тільки назви тем), а відповідні записи про проведення додаткових занять на виконанні листів Департаменту від 04.05.2018 № 1014/42-07/01-18, 11.06.2018 № 1317/42-07/03-2018 та від 12.06.2018 № 1346/42-07/03-18 - взагалі відсутні у зошитах зі службової підготовки. Жодного питання з професійного навчання поліцейських, що повинні проводитися щоквартально на оперативних нарадах не розглядалися. Наведені факти є порушенням вимог п.7 розділу III Положення від 26.12.2017 № 550.

Не належне виконання ОСОБА_1 покладених на нього дорученням Управління від 29.12.2017 № 3362др обовязків по забезпеченню контролю за підготовкою відповідної обліково-планувальної документації, своєчасності прибуття працівників управління на заняття та ведення зошитів з професійної підготовки, є також порушенням позивачем ОСОБА_1 службової дисципліни. Формальне здійснення позивачем роботи у системі службової підготовки в управлінні підтверджено також фактом викревлення (не відповідність дійсності) наданої на запит Департаменту від 31.01.2018 за № 856/42-02/04-2018 інформації про кількість працівників, які володіють та мають у своєму користуванні пристрої для відстрілу патронів, спорядженими гумовими кулями, оскільки листом управління від 09.02.2018 за № 312/42-07/02-18 саме за підписом ОСОБА_1 Департамент було поінформовано, що лише 3 працівники управління мають у своєму володінні та користуванні пристрої для відстрілу патронів спорядженими гумовими кулями.

Проте, за результатом вивченням службової документації під час службового рослідування було встановлено, що у справі про володіння та користування пристроями для відстрілу патронів спорядженими гумовими кулями працівниками управління з`ясовано, що в управлінні мають право на володіння та користування пристроями для відстрілу патронів спорядженими гумовими кулями шість працівників, у тому числі і ОСОБА_1 , який зберігав патрони в салоні керуємого ним службового автомобіля Volkswagen Passat, що виявилося під час огляду автомобіля 26.07.2018 р. та підтверджено поясненнями працівників слідчо-оперативної групи Комунарського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області, рапортами начальника Запорізького управління майора поліції Бєленка В.П. та головного-оперуповноваженого інспектора Департаменту Устименка О.О..

Разом з тим, на час перевірки у справі «про володіння та користування пристроями для відстрілу патронів спорядженими гумовими кулями працівниками управління» копія дозволу на право користування підполковником поліції ОСОБА_1 пістолетом ПМ-РФ 9 мм, серія НОМЕР_6 та рапорту останнього на начальника управління щодо права володіння і користування вказаним пристроєм були відсутні, що у сукупності є порушенням вимог Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів, затвердженого наказом МВС від 21.08.1998 № 622.

Факти порушення позивачем Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС від 09.11.2016 №1179, підтверджено зібраними під час проведення службового розслідування матеріалами, якими встановлено, що перед початком проведення огляду автомобіля 26.07.2018 ОСОБА_1 поводився не коректно грубо, не контролював свої емоції, спілкувався підвищеним тоном, проявляв до працівників Департаменту неповагу.

Відповідно до абзаців 1 та 2 пункту 1 розділу II. пункту 3 розділу IV, абзацу 1 пункту 3, абзаців 2 та 3 пункту 4 розділу V Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС від 09.11.2016 №1179 поліцейський повинен неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського, професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами; за будь-яких обставин і зідносно будь-якої людини як у робочий, іак і в неробочий час поліцейський зобов`язаний дотримуватися норм професійної етики; керівник органу (підрозділу) поліції повинен, бути прикладом дотримання Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, прийнягих відповідно до Конституції та законів України, професійно-етичних вимог, основних принципів професійної діяльності та правил поведінки поліцейських, визначених цими Правилами, а також вимагати їх дотримання від підлеглих, не використовувати службове становище в особистих інтересах або інтересах третіх осіб та проявляти зарозумілість і коректність стосовно підлеглих.

З огляду на наведені вище факти, які детальніше викладені у висновках службового розслідування та підтверджені матеріалами службової перевірки (а.с.69-194 т.1) та які були узяті до уваги начальником Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України при винесенні наказів від 27 серпня 2018 року №398 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності" та від 17 вересня 2018 року №160 о/с "По особовому складу, судова колегія визнає доведеним у цій справі обставини порушення позивачем вимог абзаців 1, 4, 6 та 10 ст. 7, абзацу 1 ст. 8 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, п. 1,2 ч. 1 ст. 18, ст. 64 Закону України "Про Національну поліцію", абз. 1 та 2 п. 1 розділу ІІ, п. 3 розділу IV, абз. 1 п. 3, абз. 2,3 п. 4 розділу V Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС від 09.11.2016 року, пунктів 1, 2, 7, 9, 12 розділу ІІІ Порядку використання і зберігання транспортних засобів Національної поліції України, затвердженого наказом МВС України від 07.09.2017 № 757.

З огляду на крайньо негативну характеристику ОСОБА_1 за період виконання ним протягом 2017-2018 років посадових обовязків заступника начальника управління - начальника відділу оперативних розробок Запорізького управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України і підтвердження в судовому засіданні допущення ним недоліків в роботі, які у своїй сукупності вказують на низький рівень ролі підполковника поліції ОСОБА_1 на вказаній посаді та неналежний контроль за діями підлеглих працівників, що безпосередньо впливає на стабільно низькі результати роботи підрозділу в цілому та допущення ними порушення службової дисципліни, судова колегія визнає правомірним обраний відповідачем вид дисциплінарного стягнення, який в повній мірі узгоджується зі значимістю вчиненого позивачем проступку.

Обговрюючи питання застосованого відповідачем дисциплінарного стягнення, його пропорційності до характеру і обставин вчиненого дисциплінарного проступку, судова колегія виходить з того, що повноваженнями по накладенню дисциплінарного стягнення, визначення його виду, з урахуванням встановлених службовим розслідуванням обставин, тяжкості проступку та заподіяної шкоди, а також інших обставин, які впливають на визначення виду дисциплінарного стягнення, наділений саме відповідний начальник органу. При цьому, судова колегія наголошує, що позивач займаючи посаду заступника начальника управління - начальника відділу оперативних розробок Запорізького управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України зобовязаний був уникати вчинення дій, які підривають довіру та авторитет органів поліції і їх працівників.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Цей же принцип знайшов свій прояв у низці рішень Європейського суду з прав людини, у яких ЄСПЛ неодноразово наголошував, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain); рішення у справі «Серявін та інші проти України»).

Доводи позивача про неможливість застосування до нього дисциплінарного впливу у формі звільнення з посади заступника начальника управління - начальника відділу оперативних розробок Запорізького управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України та (внаслідок реалізації наказу від 27 серпня 2018 року №398) призначення його оперуповноваженим відділу моніторингу та зонального контролю Запорізького управління судова колегія вважає необґрунтованими, оскільки чинним законодавством, яким регулюються спірні у цій справі правовідносини, не встановлено будь-яких застережень з цього приводу, а Керівник може застосувати будь-яке дисциплінарне стягнення до особи за умови, що вид обраного стягнення відповідає тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку, і це є дискриційними повноваженнями керівника органу

Пісумовуючи викладені вище по тексту постанови обставин, судова колегія відхиляє аргументи позивача щодо відсутності у спірних правовідносинах правових підстав для звільнення його з посади заступника начальника управління - начальника відділу оперативних розробок Запорізького управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України та призначення його на посаду оперуповноваженого відділу моніторингу та зонального контролю Запорізького управління. Будь-яких доказів, які б спростовували висновки службового розслідування та наведені в оскаржуваних у цій справі позивачем наказах, судовою колегією не встановлено, що в свою чергу є підставою вважати спірні накази Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України від 27 серпня 2018 року №398 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності" та від 17 вересня 2018 року №160 о/с "По особовому складу" обґрунтованими і законими.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, судова колегія дійшла висновку, що адміністративний позов ОСОБА_1 є необґрунтованим, а рішення суду першої інстанції у цій справі є незаконим та підлягає скасуванню, з прийняттям іншого рішення про відмову у задоволені вимог позивача у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 242, 315, 317, 322,325, 328 КАС України, суд, -

П о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Департамену внутрішньої безпеки Національної поліції України задовольнити.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 13 лютого 2019 року - скасувати.

У задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 до Департамену внутрішньої безпеки Національної поліції України про визнання протиправними та скасування наказів і зобов`язання вчинити певні дії відмовити у повному обсязі.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Головуючий - суддя С.В. Сафронова

суддя Д.В. Чепурнов

суддя В.В. Мельник