Справа № 560/3746/19
Суддя: Салюк П.І.
Дата ухвалення: 2019-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/3746/19
РІШЕННЯ

іменем України

24 грудня 2019 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Салюка П.І.

за участю:секретаря судового засідання Постовіта С.В., позивача ОСОБА_1 , представника відповідача Кравець І.В.
розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, в якому просить:

визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області №29199/03 від 09 вересня 2019 року та рішення Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років при головному управлінні Пенсійного фонду України від 26 липня 2019 року №9 про зарахування до пільгового стажу періодів: з 23 грудня 1991 року по 31 березня 2000 року, з 15 грудня 2001 року по 28 грудня 2001 року, з 01 червня 2001 року по 30 вересня 2001 року, з 01 листопада 2001 року по 30 листопада 2001 року, з 29 грудня 2001 року по 31 березня 2002 року, з 01 квітня 2002 року по 09 грудня 2002 року, з 17 квітня 2003 року по 25 листопада 2003 року, з 10 грудня 2002 року по 22 грудня 2002 року, з 23 грудня 2002 року по 16 квітня 2003 року;

зарахувати періоди роботи трактористом, трактористом-машиністом, комбайнером з 23 грудня 1991 року по 31 березня 2000 року, з 15 грудня 2001 року по 28 грудня 2001 року, з 01 червня 2001 року по 30 вересня 2001 року, з 01 листопада 2001 року по 30 листопада 2001 року, з 29 грудня 2001 року по 31 березня 2002 року, з 01 квітня 2002 року по 09 грудня 2002 року, з 17 квітня 2003 року по 25 листопада 2003 року, з 10 грудня 2002 року по 22 грудня 2002 року, з 23 грудня 2002 року по 16 квітня 2003 року;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області провести перерахунок та виплату пенсії за віком на пільгових умовах за період починаючи з моменту виникнення такого права (з 22 лютого 2019 року);

стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на користь позивача суму сплаченого судового збору в розмірі 768,40 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 21 травня 2019 року звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах як тракториста-машиніста, який був безпосередньо зайнятий у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства - після досягнення 55 років за наявності страхового стажу не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі, надавши усі наявні підтверджуючі документи, а саме: копію трудової книжки серії НОМЕР_1 копію трудової книжки серії НОМЕР_2 , копію паспорта серії НОМЕР_3 , копію посвідчення тракториста-машиніста та талона попереджень до посвідчення НОМЕР_4 , архівні витяги №368, №369, №370, №371, №372, №373, №374, довідку видану ПП "Агроновація".

Проте, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області 24 травня 2019 року прийняте рішення про відмову в призначенні пенсії у зв`язку із відсутністю первинних документів, які б підтверджували безпосередню зайнятість тракториста-машиніста у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства на протязі повного польового періоду.

Про відмову у призначенні пенсії позивач вказує, що дізнався з листа №891/03.17 від 24 травня 2019 року через відсутність довідки про стаж роботи, який дає право на пільгове забезпечення, відповідно до порядку про призначення пенсії на пільгових умовах та з листа №890/03.17 від 24 травня 2019 року через відсутність первинних документів, які б підтверджували безпосередню зайнятість тракториста-машиніста у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах чи інших підприємствах сільського господарства протягом повного польового періоду.

У зв`язку з відмовою у призначенні пенсії, позивач зазначає, що додатково подав заяву до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області та документи про підтвердження стажу роботи за періоди роботи трактористом з 23 грудня 1991 року по 31 березня 2000 року, з 15 грудня 2001 року по 28 грудня 2001 року у Старокостянтинівському районному виробничому об`єднанні по агрохімічному обслуговуванню сільського господарства "Сільгоспхімія" (згодом ВАТ "Агрохім"), з 01 квітня 2000 року по 14 грудня 2001 року у ДСП "Добробут", з 01 квітня 2002 року по 09 грудня 2002 року, з 17 квітня 2003 року по 25 листопада 2003 року у Дочірньому сільськогосподарському підприємстві "МТС".

У відповідь на звернення позивача Головне управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області надіслало відповідь №29199/03 від 09 вересня 2019 року, в якій зазначило, що Рішенням ГУ ПФУ від 28 серпня 2019 року № 361 позивачу відмовлено у призначені пенсії за віком на пільгових умовах за нормами ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи.

Не погоджуючись з такою позицією відповідача, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Ухвалою суду від 28 листопада 2019 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін.

У встановлений судом строк відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому заперечує щодо задоволення адміністративного позову та зазначає, що документи щодо підтвердження пільгового стажу за періоди роботи трактористом з 23 грудня 1991 року по 31 березня 2000 року, з 15 грудня 2001 року по 28 грудня 2001 року у Старосинявському районному виробничому об`єднанні по агрохімічному обслуговуванню сільського господарства "Сільгоспхімія" (згодом ВАТ "Агрохім"), з 01 квітня 2000 року по 14 грудня 2001 року у ДСП "Добробут", з 01 квітня 2002 року по 09 грудня 2002 року, з 17 квітня 2003 року по 25 листопада 2003 року у дочірньому сільськогосподарському підприємстві "Машино - технічна станція" були розглянуті Комісією, оскільки зазначені підприємства ліквідовані без визначення правонаступників.

Згідно рішення Комісії від 26 липня 2019 року № 9 до пільгового стажу зараховано періоди роботи з 01 квітня 2000 року по 31 травня 2001 року, з 01 жовтня 2001 року по 31 жовтня 2001 року, з 01 грудня 2001 року по 14 грудня 2001 року згідно пункту 3, частини 2, статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

При цьому, відмовлено в зарахуванні до пільгового стажу періодів роботи: з 23 грудня 1991 року по 31 березня 2000 року, з 15 грудня 2001 року по 28 грудня 2001 року, з 01 червня 2001 року по 30 вересня 2001 року, з 01 листопада 2001 року по 30 листопада 2001 року, з 29 грудня 2001 року по 31 березня 2002 року, з 01 квітня 2002 року по 09 грудня 2002 року, з 17 квітня 2003 року по 25 листопада 2003 року, з 10 грудня 2002 року по 22 грудня 2002 року, з 23 грудня 2002 року по 16 квітня 2003 року.

Враховуючи рішення Комісії та довідку, уточнюючу пільговий характер роботи, стаж роботи, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення як трактористу-машиністу, становить 8 років 4 місяці 20 днів, що недостатньо для призначення пенсії за віком на пільгових умовах (при необхідних 20 роках), страховий стаж - 37 років 3 місяці 26 днів, що недостатньо для призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Відповідач стверджує, що навіть за умови зарахування спірного періоду роботи в повному обсязі (2 роки 6 місяців) до пільгового стажу роботи, пільговий стаж позивача буде недостатнім для призначення пенсії за віком на пільгових умовах - 10 років 10 місяців при необхідних 20 роках.

24 грудня 2019 року, позивач подав до суду відповідь на відзив, в якій зазначив, що відзив вважає невмотивованим та протиправним та вказує, що беручи до уваги наявність у трудовій книжці усіх необхідних записів на підтвердження наявного пільгового стажу роботи трактористом-машиністом (понад 20 років), позивач вважає, що маю право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах п. 3 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", починаючи з моменту виникнення такого права (з дати досягнення мною 55 років (22 лютого 2019 року).

Крім цього, позивач зазначає, що із записів в трудовій книжці чітко вбачається, що він дійсно працював на посаді тракториста-машиніста 3 класу, адже чітко зазначається період роботи та посада. Позивач також зазначає, що на сьогоднішній час не має змоги взяти уточнюючі довідки чи будь-які інші документи, які б підтвердили факт безпосередньої зайнятості на посаді тракториста-машиніста у виробництві сільськогосподарської продукції на вище зазначених підприємствах, оскільки їхня діяльність припинена, правонаступників немає.

Позивач стверджує, що загальний пільговий стаж роботи на посаді тракториста-машиніста становить 24 роки 10 місяці 3 дні, що підтверджується записами в трудовій книжці та дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах на підставі ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задоволити в повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві та відповіді на відзив.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила відмовити в задоволенні адміністративного позову з підстав викладених у відзиві на даний адміністративний позов.

Заслухавши пояснення позивача, заперечення представника відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх взаємному зв`язку і сукупності, суд зазначає наступне.

Суд встановив, що 21 травня 2019 року, після досягнення 55 років, ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах як тракторист-машиніст, який був безпосередньо зайнятий у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства.

До вказаної заяви позивачем було надано копію трудової книжки серії НОМЕР_1 , копію трудової книжки серії НОМЕР_2 , копію паспорта серії НОМЕР_3 , копію посвідчення тракториста-машиніста, талона попереджень до посвідчення НОМЕР_5 № НОМЕР_6 , архівні витяги №368, №369, №370, №371, №372, №373, №374 та довідку видану ПП "Агроновація".

24 травня 2019 року листом №890/03.17 Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повідомило позивача про те, що прийняло рішення про відмову в призначенні пенсії у зв`язку із відсутністю первинних документів, які б підтверджували безпосередню зайнятість тракториста-машиніста у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства на протязі повного польового періоду.

У зв`язку з відмовою у призначенні пенсії, позивач додатково подав заяву до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області та документи про підтвердження стажу роботи за періоди роботи трактористом-машиністом з 23 грудня 1991 року по 31 березня 2000 року, з 15 грудня 2001 року по 28 грудня 2001 року у Старокостянтинівському районному виробничому об`єднанні по агрохімічному обслуговуванню сільського господарства "Сільгоспхімія" (згодом ВАТ "Агрохім"), з 01 квітня 2000 року по 14 грудня 2001 року у ДСП "Добробут", з 01 квітня 2002 року по 09 грудня 2002 року, з 17 квітня 2003 року по 25 листопада 2003 року у Дочірньому сільськогосподарському підприємстві "МТС".

У відповідь на звернення позивача Головне управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області надіслало відповідь №29199/03 від 09 вересня 2019 року, в якій зазначило, що Рішенням ГУ ПФУ від 28 серпня 2019 року № 361 позивачу відмовлено у призначені пенсії за віком на пільгових умовах за нормами ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначені Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-VІ.

Відповідно до пункту 3 частини 2 статті 114 Закону України № 1058-VІ від 09 липня 2003 року право на пенсію за віком на пільгових умовах мають чоловіки, які працюють трактористами-машиністами і безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.

Згідно з статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05 листопада 1991 року №1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка.

Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637.

За змістом пунктів 1, 3, 20 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Таким чином, необхідність підтвердження трудового стажу уточнюючими довідками, первинними документами, виникає виключно у випадку відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Відповідно до копії трудової книжки серії НОМЕР_1 , копії трудової книжки серії НОМЕР_2 позивач працював на посаді тракториста машиніста з 23 грудня 1991 року по 31 березня 2000 року, з 15 грудня 2001 року по 28 грудня 2001 року, з 01 червня 2001 року по 30 вересня 2001 року, з 01 листопада 2001 року по 30 листопада 2001 року, з 29 грудня 2001 року по 31 березня 2002 року, з 01 квітня 2002 року по 09 грудня 2002 року, з 17 квітня 2003 року по 25 листопада 2003 року.

Вказаний період трудового стажу позивача належним чином підтверджений записами трудової книжки, внесеними відповідно до вимог трудового законодавства, тому не потребує підтвердження іншими первинними документами.

Крім того, період роботи позивача на посаді тракториста машиніста підтверджується архівними витягами №368, №369, №370, №371, №372, №373, №374 та довідкою виданою ПП "Агроновація".

Водночас, суд не враховує період роботи вказаний позивачем з 10 грудня 2002 року по 22 грудня 2002 року, оскільки відомості про роботу у цей період у жодній з трудових книжок позивача відсутні.

При цьому, суд не погоджується з вимогою позивача зарахувати до пільгового стажу, що дає право на пенсію на пільгових умовах, періоди роботи трактористом з 23 грудня 2002 року по 16 квітня 2003 року, оскільки позивач у зазначений період отримував допомогу в центрі зайнятості, що підтверджується записом №22 у трудовій книжці позивача НОМЕР_1 .

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

За правилами частин 1, 5 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а в разі якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Статтею 90 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку що питання про призначення пенсії за віком на пільгових умовах потребує перегляду пенсійним органом відповідно до записів у трудових книжках ОСОБА_1 .

Водночас, надаючи правову оцінку позовній вимозі про зобов`язання відповідача призначити пенсію за віком на пільгових умовах, суд зазначає наступне.

Відповідно до Положення про управління пенсійного фонду України в районах, містах та районах у містах, а також про об`єднані управління, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 22 грудня 2014 року № 28-2, на територіальні управління Пенсійного фонду України покладено функції по призначенню (перерахунку) і виплаті пенсії.

У юриспруденції, дискреційні повноваження визначаються як право голови держави, уряду, інших посадовців в органах державної влади у разі ухвалення рішення з питання, віднесеного до їх компетенції, діяти за певних умов на власний розсуд у рамках закону. А в Рекомендаціях Комітету Міністрів Ради Європи вказано, що адміністративний орган може здійснювати "дискреційні повноваження", користуючись певною свободою розсуду у разі ухвалення будь-якого рішення. Такий орган в силу (за) наявності у нього дискреційних повноважень може вибирати з декількох варіантів припустимих рішень той, який він вважає найбільш відповідним у даному випадку. За цього надано рекомендацію судам не втручатися у дискреційні повноваження державних органів.

На думку суду, з боку державних органів відбувається підміна понять, оскільки не будь-які повноваження органів влади з ухвалення рішень, є дискреційними. Дискреція діє тільки у разі, коли у рамках закону державний орган може приймати різні рішення.

Відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною Законом № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, кожен, чиї права і свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) (1996) ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Стаття 13 вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності "небезпідставної заяви" за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею, повинен бути "ефективним" як у законі, так і на практиці, зокрема, в тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02).

Отже, "ефективний засіб правового захисту" в розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права й одержання особою бажаного результату, винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі.

Дискреційні повноваження - це законодавчо встановлена компетенція владних суб`єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу верховенства права; ці повноваження полягають у застосуванні суб`єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень. У більш звуженому розумінні дискреційні повноваження - це можливість діяти за власним розсудом, в межах закону, можливість застосувати норми закону та вчиняти конкретні дії (або дію) серед інших, кожні з яких окремо є відносно правильними (законними).

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України в разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

При цьому, спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Таким чином, суд не може підміняти пенсійний орган, уповноважений на виконання функцій з розрахунку та призначення пенсій громадянам.

Враховуючи викладене, суд вважає за доцільне визнати протиправними дії головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області та рішення Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах щодо відмови зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 та зобов`язати відповідача зарахувати періоди: з 23 грудня 1991 року по 31 березня 2000 року, з 15 грудня 2001 року по 28 грудня 2001 року, з 01 червня 2001 року по 30 вересня 2001 року, з 01 листопада 2001 року по 30 листопада 2001 року, з 29 грудня 2001 року по 31 березня 2002 року, з 01 квітня 2002 року по 09 грудня 2002 року, з 17 квітня 2003 року по 25 листопада 2003 року, відтак позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

У зв`язку з задоволенням позовних вимог відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України сплачений позивачем судовий збір у розмірі 768,40 грн. необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов - задоволити частково.

Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області №29199/03 від 09 вересня 2019 року та рішення Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років при головному управлінні Пенсійного фонду України від 26 липня 2019 року №9 про зарахування до пільгового стажу ОСОБА_1 періодів: з 23 грудня 1991 року по 31 березня 2000 року, з 15 грудня 2001 року по 28 грудня 2001 року, з 01 червня 2001 року по 30 вересня 2001 року, з 01 листопада 2001 року по 30 листопада 2001 року, з 29 грудня 2001 року по 31 березня 2002 року, з 01 квітня 2002 року по 09 грудня 2002 року, з 17 квітня 2003 року по 25 листопада 2003 року..

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати ОСОБА_1 періоди роботи трактористом, трактористом-машиністом, комбайнером з 23 грудня 1991 року по 31 березня 2000 року, з 15 грудня 2001 року по 28 грудня 2001 року, з 01 червня 2001 року по 30 вересня 2001 року, з 01 листопада 2001 року по 30 листопада 2001 року, з 29 грудня 2001 року по 31 березня 2002 року, з 01 квітня 2002 року по 09 грудня 2002 року, з 17 квітня 2003 року по 25 листопада 2003 року до пільгового стажу, що дає право на пенсію на пільгових умовах.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Стягнути на користь ОСОБА_1 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп. судових витрат за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 27 грудня 2019 року

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_7 )
Відповідач:Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Герцена, 10, Хмельницький, Хмельницька область, 29000 , код ЄДРПОУ - 21318350)

Головуючий суддя П.І. Салюк