Справа № 160/2960/19
Суддя: Врона Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2019-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 листопада 2019 року Справа № 160/2960/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Врони О.В.,
секретаря судового засідання Максименко Е.М.,
представника позивача Зайцевої Г.С.,
представника відповідача Москалець Г.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Нью Кепіталтранс» до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.04.2019 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено до розгляду в підготовчому засіданні.
В обґрунтування позову зазначено, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення підлягає скасуванню, оскільки в процесі здійснення господарської діяльності позивач мав взаємовідносини з ТОВ «Олісвейт» в період з 01.11.2017 року по 30.11.2017 року, ПП «Хелпнід» в період з 01.07.2017 року по 31.07.2017 року, ТОВ «Ізотранс» в період з 01.03.2018 року по 31.03.2018 року, ТОВ «Трілана» в період з 01.04.2018 року по 30.04.2018 року. Предметом здійснення господарських операцій було надання контрагентами послуг з перевезення та експедирування вантажів автомобільним транспортом. Для підтвердження реальності здійснення господарських операцій контролюючому органу було надано всі первинні документи, у тому числі договори, видаткові накладні, рахунки, платіжні доручення, оборотно-сальдові відомості та картки-рахунку 631, товарно-транспортні накладні, а також, письмові заявки, які вказані в акті перевірки як відсутні. Жодного вироку суду, яким би було встановлено вину та причетність підприємства позивача до вчинення неправомірних дій, акт перевірки не містить. Відтак, на думку позивача, оскаржуване податкове повідомлення-рішення підлягає скасуванню.
Представником відповідача 16.05.2019 року подано відзив на позовну заяву, в якому просив в задоволенні позову відмовити, обґрунтовуючи тим, що за результатами аналізу Єдиного реєстру податкових накладних в розрізі номенклатурних позицій за весь період діяльності зазначених контрагентів позивача, встановлено, що транспортно-експедиторські послуги, послуги з оренди вантажних автомобілів не придбавались. Контрагентами позивача здійснювалось придбання товару, що має різноманітні характеристики та потребує застосування особливих умов їх транспортування та зберігання. Проте, їх обсяги та властивості не відповідають матеріально-технічним та технологічним можливостям підприємств. Також, ТОВ «Олісвейт», ПП «Хелпнід», ТОВ «Ізотранс», ТОВ «Трілана» є фігурантами в кримінальних провадженнях, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
27.05.2019 року представником позивача надано суду відповідь на відзив, в обгрунтування якої зазначено, що реальність здійснення господарських операцій між позивачем та контрагентами-постачальниками транспортно-експедиційних послуг підтверджується наданими первинними документами та можуть бути достатніми доказами того, що господарські операції фактично відбулись, отже надають право для віднесення спірної суми податку до складу податкового кредиту. Відповідачем не наведено жодного доказу щодо відкриття кримінальних проваджень відносно посадових (службових) осіб позивача за викладеними в акті фактами, наявності обвинувального вироку суду, рішення суду про стягнення одержаного за нікчемними правочинами, наявності рішення суду про визнання правочинів недійсними. Наявність технічної описки не може автоматично свідчити про нереальність здійснення господарських операцій, не може бути підставою для неврахування таких первинних документів.
В підготовчому засіданні 20.08.2019 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду на 24.09.2019 року.
В подальшому розгляд справи було перенесено на 10.10.2019 року та 14.11.2019 року.
Представники сторін в судовому засіданні підтримали обрані правові позиції.
Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку.
Перевіркою встановлено порушення п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, в результаті чого завищено податковий кредит на загальну суму 723363 грн., що призвело до:
- заниження податку на додану вартість за липень 2017 року в сумі 317233 грн.;
- заниження податку на додану вартість за листопад 2017 року в сумі 163033 грн.;
- заниження податку на додану вартість за березень 2018 року в сумі 145797 грн.;
Не погоджуючись з прийнятим податковим повідомленням-рішенням, позивач оскаржив його в адміністративному порядку до ДФС України, рішенням якої від 01.02.2019 року №5185/6/99-99-11-04-01-25 оскаржуване податкове повідомлення-рішення залишено без змін, а скарга позивача без задоволення.
Вважаючи протиправним прийняте податкове повідомлення-рішення, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи оцінку доводам позивача про протиправність оскаржуваного рішення, з огляду на помилковість висновків контролюючого органу про відсутність реального характеру господарських операцій позивача з контрагентами ТОВ «Олісвейт» за період з 01.11.2017 року по 30.11.2017 року, ПП «Хелпнід» за період з 01.07.2017 року по 31.07.2017 року, ТОВ «Ізотранс» за період з 01.03.2018 року по 31.03.2018 року, ТОВ «Трілана» за період з 01.04.2018 року по 30.04.2018 року, суд виходить з наступного.
Судом встановлено, що ТОВ «Нью Кепіталтранс» зареєстровано 02.04.2008 року, перебуває на обліку в ДПІ в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпра, основний вид економічної діяльності 52.29 Інша допоміжна діяльність у сфері траснпорту.
Між ТОВ «Нью Кепіталтранс» (замовник) та ПП «Хелпнід» (попередня назва ПП «Охорона-Гуард», експедитор) укладено договір від 28.11.2016 року №2811/16, згідно умов якого замовник доручає, а експедитор приймає на себе зобов`язання по організації та забезпеченню перевезення вантажів замовника автомобільним транспортом, в межах України, а також по забезпеченню комплексу послуг, пов`язаних з перевезенням вантажів замовника, згідно з даним договором.
Відповідно до п. 1.2 договору замовник інформує експедитора про необхідність надання послуг по здійсненню перевезення та експедирування вантажів автомобільним транспортом письмовими заявками в строки, необхідні для якісного надання послуг. Дата перевезення зазначається у письмовій заявці.
Згідно з п. 1.4 договору кожне перевезення оформлюється додатком до даного договору у вигляді заявки на транспортний засіб, наданням рахунку на оплату послуг, що надає експедитор, з наступним підписанням акту приймання-здачі наданих послуг.
На підставі п. 3.5 договору підтвердженням виконання перевезення в рамках даного договору, є підписання сторонами акту виконаних робіт.
Пунктом 8 визначено строк дії договору з моменту підписання сторонами по 31.12.2016 року.
ПП «Хелпнід» на адресу ТОВ «Нью Кепіталтранс» надані наступні акти здачі-прийняття робіт (надання транспортно-експедиційних послуг) на загальну суму 2008800 грн., в тому числі ПДВ 334799,98 грн.: №ОУ-0320 від 05.07.2017 року, №ОУ-0321 від 05.07.2017 року, №ОУ-0327 від 06.07.2017 року, №ОУ-0326 від 06.07.2017 року, №ОУ-0324 від 06.07.2017 року, №ОУ-0325 від 06.07.2017 року, №ОУ-0322 від 06.07.2017 року, №ОУ-0323 від 06.07.2017 року, №ОУ-0330 від 07.07.2017 року, №ОУ-0328 від 07.07.2017 року, №ОУ-0329 від 07.07.2017 року, №ОУ-0333 від 08.07.2017 року, №ОУ-0331 від 08.07.2017 року, №ОУ-0332 від 08.07.2017 року, №ОУ-0337 від 10.07.2017 року, №ОУ-0335 від 11.07.2017 року, №ОУ-0338 від 11.07.2017 року, №ОУ-0336 від 11.07.2017 року, №ОУ-0334 від 11.07.2017 року, №ОУ-0340 від 12.07.2017 року, №ОУ-0339 від 12.07.2017 року, №ОУ-0341 від 12.07.2017 року, №ОУ-0342 від 13.07.2017 року, №ОУ-0345 від 14.07.2017 року, №ОУ-0348 від 14.07.2017 року, №ОУ-0347 від 14.07.2017 року, №ОУ-0344 від 14.07.2017 року, №ОУ-0343 від 14.07.2017 року, №ОУ-0346 від 14.07.2017 року, №ОУ-0349 від 14.07.2017 року, №ОУ-0350 від 15.07.2017 року, №ОУ-0351 від 15.07.2017 року, №ОУ-0387 від 16.07.2017 року, №ОУ-0388 від 17.07.2017 року, №ОУ-0389 від 18.07.2017 року, №ОУ-0391 від 18.07.2017 року, №ОУ-0390 від 18.07.2017 року, №ОУ-0392 від 19.07.2017 року, №ОУ-0392 від 19.07.2017 року, №ОУ-0394 від 19.07.2017 року, №ОУ-0393 від 19.07.2017 року, №ОУ-0395 від 20.07.2017 року, №ОУ-0396 від 21.07.2017 року, №ОУ-0397 від 21.07.2017 року, №ОУ-0398 від 21.07.2017 року, №ОУ-0400 від 24.07.2017 року, №ОУ-0399 від 24.07.2017 року, №ОУ-0401 від 25.07.2017 року, №ОУ-0403 від 25.07.2017 року, №ОУ-0402 від 25.07.2017 року, №ОУ-0404 від 26.07.2017 року, №ОУ-0406 від 26.07.2017 року, №ОУ-0407 від 26.07.2017 року, №ОУ-0408 від 26.07.2017 року, №ОУ-0405 від 26.07.2017 року, №ОУ-0411 від 28.07.2017 року, №ОУ-0410 від 28.07.2017 року, №ОУ-0409 від 28.07.2017 року, №ОУ-0412 від 29.07.2017 року.
Складені податкові накладні на загальну суму 2008800 грн., в тому числі ПДВ 334799,98 грн.: №0320 від 05.07.2017 року, №0321 від 05.07.2017 року, №0327 від 06.07.2017 року, №0326 від 06.07.2017 року, №0324 від 06.07.2017 року, №0325 від 06.07.2017 року, №0322 від 06.07.2017 року, №0323 від 06.07.2017 року, №0330 від 07.07.2017 року, №0328 від 07.07.2017 року, №0329 від 07.07.2017 року, №0333 від 08.07.2017 року, №0331 від 08.07.2017 року, №0332 від 08.07.2017 року, №0337 від 10.07.2017 року, №0335 від 11.07.2017 року, №0338 від 11.07.2017 року, №0336 від 11.07.2017 року, №0334 від 11.07.2017 року, №0340 від 12.07.2017 року, №0339 від 12.07.2017 року, №0341 від 12.07.2017 року, №0342 від 13.07.2017 року, №0345 від 14.07.2017 року, №0348 від 14.07.2017 року, №0347 від 14.07.2017 року, №0344 від 14.07.2017 року, №0343 від 14.07.2017 року, №0346 від 14.07.2017 року, №0349 від 14.07.2017 року, №0350 від 15.07.2017 року, №0351 від 15.07.2017 року, №0387 від 16.07.2017 року, №0388 від 17.07.2017 року, №0389 від 18.07.2017 року, №0391 від 18.07.2017 року, №0390 від 18.07.2017 року, №0392 від 19.07.2017 року, №0392 від 19.07.2017 року, №0394 від 19.07.2017 року, №0393 від 19.07.2017 року, №0395 від 20.07.2017 року, №0396 від 21.07.2017 року, №0397 від 21.07.2017 року, №0398 від 21.07.2017 року, №0400 від 24.07.2017 року, №0399 від 24.07.2017 року, №0401 від 25.07.2017 року, №0403 від 25.07.2017 року, №0402 від 25.07.2017 року, №0404 від 26.07.2017 року, №0406 від 26.07.2017 року, №0407 від 26.07.2017 року, №0408 від 26.07.2017 року, №0405 від 26.07.2017 року, №0411 від 28.07.2017 року, №0410 від 28.07.2017 року, №0409 від 28.07.2017 року, №0412 від 29.07.2017 року.
Між ТОВ «Нью Кепіталтранс» (замовник) та ТОВ «Олісвейт» (попередня назва ТОВ «Естер-Маркет», експедитор) укладено договір від 23.05.2016 року №2305/16, згідно умов якого замовник доручає, а експедитор приймає на себе зобов`язання по організації та забезпеченню перевезення вантажів замовника автомобільним транспортом, в межах України, а також по забезпеченню комплексу послуг, пов`язаних з перевезенням вантажів замовника, згідно з даним договором.
Відповідно до п. 1.2 договору замовник інформує експедитора про необхідність надання послуг по здійсненню перевезення та експедирування вантажів автомобільним транспортом письмовими заявками в строки, необхідні для якісного надання послуг. Дата перевезення зазначається у письмовій заявці.
Згідно з п. 1.4 договору кожне перевезення оформлюється додатком до даного договору у вигляді заявки на транспортний засіб, наданням рахунку на оплату послуг, що надає експедитор, з наступним підписанням акту приймання-здачі наданих послуг.
На підставі п. 3.5 договору підтвердженням виконання перевезення в рамках даного договору, є підписання сторонами акту виконаних робіт.
Пунктом 8 визначено строк дії договору з моменту підписання сторонами по 31.12.2016 року.
ТОВ «Олісвейт`на адресу ТОВ «Нью Кепіталтранс» надані наступні акти здачі-прийняття робіт (надання транспортно-експедиційних послуг) на загальну суму 1008200 грн., в тому числі ПДВ 168033,33 грн.: №ОУ-020 від 01.11.2017 року, №ОУ-021 від 02.11.2017 року, №ОУ-023 від 03.11.2017 року, №ОУ-022 від 03.11.2017 року, №ОУ-33 від 03.11.2017 року, №ОУ-024 від 04.11.2017 року, №ОУ-34 від 04.11.2017 року, №ОУ-025 від 06.11.2017 року, №ОУ-028 від 07.11.2017 року, №ОУ-26 від 07.11.2017 року, №ОУ-27 від 07.11.2017 року, №ОУ-29 від 07.11.2017 року, №ОУ-30 від 09.11.2017 року, №ОУ-31 від 10.11.2017 року, №ОУ-32 від 11.11.2017 року, №ОУ-088 від 15.11.2017 року, №ОУ-089 від 16.11.2017 року, №ОУ-092 від 17.11.2017 року, №ОУ-090 від 17.11.2017 року, №ОУ-091 від 17.11.2017 року, №ОУ-093 від 17.11.2017 року, №ОУ-094 від 18.11.2017 року, №ОУ-095 від 20.11.2017 року, №ОУ-200 від 21.11.2017 року, №ОУ-201 від 21.11.2017 року, №ОУ-202 від 22.11.2017 року, №ОУ-203 від 22.11.2017 року, №ОУ-205 від 24.11.2017 року, №ОУ-204 від 24.11.2017 року, №ОУ-206 від 27.11.2017 року, №ОУ-207 від 27.11.2017 року, №ОУ-208 від 27.11.2017 року, №ОУ-209 від 28.11.2017 року, №ОУ-210 від 29.11.2017 року.
Складені податкові накладні: на загальну суму 1008200 грн., в тому числі ПДВ 168033,33 грн.: №020 від 01.11.2017 року, №021 від 02.11.2017 року, №023 від 03.11.2017 року, №022 від 03.11.2017 року, №33 від 03.11.2017 року, №024 від 04.11.2017 року, №34 від 04.11.2017 року, №025 від 06.11.2017 року, №028 від 07.11.2017 року, №26 від 07.11.2017 року, №27 від 07.11.2017 року, №29 від 07.11.2017 року, №30 від 09.11.2017 року, №31 від 10.11.2017 року, №32 від 11.11.2017 року, №088 від 15.11.2017 року, №089 від 16.11.2017 року, №092 від 17.11.2017 року, №090 від 17.11.2017 року, №091 від 17.11.2017 року, №093 від 17.11.2017 року, №094 від 18.11.2017 року, №095 від 20.11.2017 року, №200 від 21.11.2017 року, №201 від 21.11.2017 року, №202 від 22.11.2017 року, №203 від 22.11.2017 року, №205 від 24.11.2017 року, №204 від 24.11.2017 року, №206 від 27.11.2017 року, №207 від 27.11.2017 року, №208 від 27.11.2017 року, №209 від 28.11.2017 року, №210 від 29.11.2017 року.
Між ТОВ «Нью Кепіталтранс» (замовник) та ТОВ «Ізотранс» (експедитор) укладено договір від 27.01.2018 року №2701/18, згідно умов якого замовник доручає, а експедитор приймає на себе зобов`язання по організації та забезпеченню перевезення вантажів замовника автомобільним транспортом, в межах України, а також по забезпеченню комплексу послуг, пов`язаних з перевезенням вантажів замовника, згідно з даним договором.
Відповідно до п. 1.2 договору замовник інформує експедитора про необхідність надання послуг по здійсненню перевезення та експедирування вантажів автомобільним транспортом письмовими заявками в строки, необхідні для якісного надання послуг. Дата перевезення зазначається у письмовій заявці.
Згідно з п. 1.4 договору кожне перевезення оформлюється додатком до даного договору у вигляді заявки на транспортний засіб, наданням рахунку на оплату послуг, що надає експедитор, з наступним підписанням акту приймання-здачі наданих послуг.
На підставі п. 3.5 договору підтвердженням виконання перевезення в рамках даного договору, є підписання сторонами акту виконаних робіт.
Пунктом 8 визначено строк дії договору з моменту підписання сторонами по 31.12.2018 року.
ТОВ «Ізотранс» на адресу ТОВ «Нью Кепіталтранс» надані наступні акти здачі-прийняття робіт (надання транспортно-експедиційних послуг) на загальну суму 978980 грн., в тому числі ПДВ 163163,36 грн.: №І-0000057 від 02.03.2018 року, №І-0000058 від 05.03.2018 року, №І-0000059 від 06.03.2018 року, №І-0000060 від 07.03.2018 року, №І-0000061 від 08.03.2018 року, №І-0000062 від 12.03.2018 року, №І-0000063 від 13.03.2018 року, №І-0000065 від 14.03.2018 року, №І-0000066 від 14.03.2018 року, №І-0000064 від 14.03.2018 року, №І-0000068 від 15.03.2018 року, №І-0000067 від 15.03.2018 року, №І-0000069 від 15.03.2018 року, №І-0000073 від 16.03.2018 року, №І-0000070 від 16.03.2018 року, №І-0000072 від 16.03.2018 року, №І-0000071 від 16.03.2018 року, №І-0000071 від 16.03.2018 року, №І-0000074 від 16.03.2018 року, №І-0000075 від 16.03.2018 року, №І-0000077 від 19.03.2018 року, №І-0000076 від 19.03.2018 року, №І-0000078 від 21.03.2018 року, №І-0000079 від 22.03.2018 року, №І-0000080 від 26.03.2018 року, №І-0000081 від 27.03.2018 року, №І-0000082 від 29.03.2018 року, №І-0000083 від 30.03.2018 року, №І-0000084 від 30.03.2018 року, №І-0000085 від 30.03.2018 року, №І-0000086 від 31.03.2018 року.
Складені податкові накладні на загальну суму 978980 грн., в тому числі ПДВ 163163,36 грн.: №57 від 02.03.2018 року, №58 від 05.03.2018 року, №59 від 06.03.2018 року, №60 від 07.03.2018 року, №61 від 08.03.2018 року, №62 від 12.03.2018 року, №63 від 13.03.2018 року, №65 від 14.03.2018 року, №66 від 14.03.2018 року, №64 від 14.03.2018 року, №69 від 15.03.2018 року, №67 від 15.03.2018 року, №68 від 15.03.2018 року, №73 від 16.03.2018 року, №70 від 16.03.2018 року, №72 від 16.03.2018 року, №71 від 16.03.2018 року, №74 від 16.03.2018 року, №200 від 16.03.2018 року, №211 від 19.03.2018 року, №210 від 19.03.2018 року, №212 від 21.03.2018 року, №213 від 22.03.2018 року, №214 від 26.03.2018 року, №215 від 27.03.2018 року, №216 від 29.03.2018 року, №217 від 30.03.2018 року, №218 від 30.03.2018 року, №219 від 30.03.2018 року, №220 від 31.03.2018 року.
Між ТОВ «Нью Кепіталтранс» (замовник) та ТОВ «Трілана» (попередня назва ТОВ «Лоріон», експедитор) укладено договір від 17.01.2017 року №1701/17, згідно умов якого замовник доручає, а експедитор приймає на себе зобов`язання по організації та забезпеченню перевезення вантажів замовника автомобільним транспортом, в межах України, а також по забезпеченню комплексу послуг, пов`язаних з перевезенням вантажів замовника, згідно з даним договором.
Відповідно до п. 1.2 договору замовник інформує експедитора про необхідність надання послуг по здійсненню перевезення та експедирування вантажів автомобільним транспортом письмовими заявками в строки, необхідні для якісного надання послуг. Дата перевезення зазначається у письмовій заявці.
Згідно з п. 1.4 договору кожне перевезення оформлюється додатком до даного договору у вигляді заявки на транспортний засіб, наданням рахунку на оплату послуг, що надає експедитор, з наступним підписанням акту приймання-здачі наданих послуг.
На підставі п. 3.5 договору підтвердженням виконання перевезення в рамках даного договору, є підписання сторонами акту виконаних робіт.
Пунктом 8 визначено строк дії договору з моменту підписання сторонами по 31.12.2017 року.
ТОВ «Трілана» на адресу ТОВ «Нью Кепіталтранс» надані наступні акти здачі-прийняття робіт (надання транспортно-експедиційних послуг) на загальну суму 662900 грн., в тому числі ПДВ 110483,34 грн.: №Л-00000027 від 04.04.2018 року, №Л-00000028 від 07.04.2018 року, №Л-00000029 від 07.04.2018 року, №Л-00000031 від 11.04.2018 року, №Л-00000030 від 11.04.2018 року, №Л-00000204 від 16.04.2018 року, №Л-00000266 від 16.04.2018 року, №Л-00000267 від 17.04.2018 року, №Л-00000205 від 22.04.2018 року, №Л-00000207 від 23.04.2018 року, №Л-00000208 від 24.04.2018 року, №Л-00000209 від 25.04.2018 року, №Л-00000211 від 26.04.2018 року, №Л-00000210 від 26.04.2018 року, №Л-00000212 від 27.04.2018 року.
Складені податкові накладні на загальну суму 662900 грн., в тому числі ПДВ 110483,34 грн.: № 27 від 04.04.2018 року, № 28 від 07.04.2018 року, № 29 від 07.04.2018 року, № 31 від 11.04.2018 року, № 30 від 11.04.2018 року, № 204 від 16.04.2018 року, № 266 від 16.04.2018 року, № 267 від 17.04.2018 року, № 205 від 22.04.2018 року, № 207 від 23.04.2018 року, № 208 від 24.04.2018 року, № 209 від 25.04.2018 року, № 211 від 26.04.2018 року, № 210 від 26.04.2018 року, № 212 від 27.04.2018 року.
У відповідності до п.2 ст. 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.
Правила податкового обліку визначаються відповідними нормативними документами, що регламентують порядок оподаткування в Україні.
Згідно ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкуванням оброблених даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Такі первинні документи повинні мати обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Відповідно до п.134.1 ст.134 ПК України об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.
Згідно зі ст.135 ПК України базою оподаткування є грошове вираження об`єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу.
Податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу - п.п.14.1.181 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України.
Згідно п.198.1 ст.198 Податкового кодексу України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів та послуг; отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України.
За приписами п.198.2 ст.198 вказаного вище Кодексу, встановлено, що датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:
- дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;
- дата отримання платником податку товарів/послуг.
Для операцій із ввезення на митну територію України товарів датою віднесення сум податку до податкового кредиту є дата сплати податку за податковими зобов`язаннями згідно з пунктом 187.8 статті 187 цього Кодексу, а для операцій з постачання послуг нерезидентом на митній території України - дата складення платником податкової накладної за такими операціями, за умови реєстрації такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.
У відповідності до вимог п.198.3 ст.198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.
Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
Відповідно до підпункту 198.6 статті 189 Податкового кодексу України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 Кодексу), іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 Кодексу.
За приписами п.201.10 ст.201 наведеного вище Кодексу, встановлено, що податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний надати покупцю податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.
Отже, з аналізу наведених вище норм видно, що підставами для формування податкового кредиту та податкових зобов`язань, витрат і доходів є наявність у платника податків належним чином оформлених первинних бухгалтерських документів, що підтверджують реальність здійснення господарський операцій, зокрема і реєстрація податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних продавцем товарів та послуг, що дає право покупцю на віднесення вказаних сум до податкового кредиту.
Також належить враховувати вимоги «Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року №88. Так, відповідно до пунктів 2.4, 2.14 - 2.16 Положення, первинні документи повинні мати обов`язкові реквізити, у тому числі: зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення.
Забороняється приймати до виконання первинні документи на операції, що суперечать нормативно-правовим актам, встановленому порядку приймання, зберігання і витрачання грошових коштів, товарно-матеріальних цінностей та іншого майна, порушують договірну і фінансову дисципліну, завдають шкоди державі, власникам, іншим юридичним і фізичним особам.
З урахуванням викладеного, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.
Про необґрунтованість податкової вигоди можуть також свідчити доводи про наявність таких обставин:
- неможливість реального здійснення платником податків зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності;
- відсутність необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності у зв`язку з відсутністю управлінського або технічного персоналу, основних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів;
- облік для цілей оподаткування тільки тих господарських операцій, які безпосередньо пов`язані з виникненням податкової вигоди, якщо для такого виду діяльності також потрібне здійснення й облік інших господарських операцій;
- здійснення операцій з товаром, що не вироблявся або не міг бути вироблений в обсязі, зазначеному платником податків у документах обліку;
- відсутність первинних документів обліку.
В даній справі спір точиться щодо реальності відображених у податковому обліку платника податків - позивача операцій з контрагентами - ТОВ «Олісвейт» в період з 01.11.2017 року по 30.11.2017 року, ПП «Хелпнід» в період з 01.07.2017 року по 31.07.2017 року, ТОВ «Ізотранс» в період з 01.03.2018 року по 31.03.2018 року, ТОВ «Трілана» в період з 01.04.2018 року по 30.04.2018 року, та достатності наявних первинних документів та їх відповідності вимогам законодавства для підтвердження таких операцій та використання платником податку такого податкового елементу як податковий кредит.
Для вирішення спору по суті та надання оцінки правомірності проведення позивачем податкового обліку, суд перевіряє відповідність вимогам законодавства первинних документів, їх наявність, що вимагається нормативно-правовими актами та безпосередньо укладеними угодами.
Оскільки виникнення спору обумовлено тим, що найбільш поширеним способом порушення норм податкового законодавства є штучне введення в операції реального сектору економіки інших суб`єктів господарювання з метою отримання податкових та інших переваг, надання таких переваг на користь третіх осіб, що призводить до порушень бюджетних інтересів держави та прямо пов`язано із діями таких суб`єктів господарювання, які в свою чергу знаходяться поза межами контролю податкових органів, та мають ознаки кримінальних правопорушень.
Саме для недопущення вказаних порушень здійснено податковий контроль, з огляду на те, що при відсутності фактичної реалізації товарів податковий кредит формується шляхом маніпулювання податковою звітністю, це здійснюється із проведенням транзитних фінансових потоків, спрямованих на здійснення операцій надання податкової вигоди переважно з контрагентами, які не виконують свої податкові зобов`язання, зокрема, у випадках, коли операції здійснюються через посередників з метою штучного формування валових витрат та податкового кредиту, з метою надання вигоди третій особі, та не мають реального товарного характеру.
Виходячи з практики недопущення відображення в податковому обліку таких операцій вирішальним є підтвердження реальності операцій іншими належними та допустимими доказами, ніж видаткова та податкова накладна.
Як зазначено в листі Вищого адміністративного суду України «Щодо однакового застосування адміністративними судами окремих приписів Податкового кодексу України та Кодексу адміністративного судочинства України» №742/11/13-11 від 2 червня 2011 року, з метою встановлення факту здійснення господарської операції, формування витрат для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість обов`язковому з`ясуванню підлягають, зокрема, обставини, що підтверджують рух активів у процесі здійснення господарської операції. При цьому дослідженню підлягають усі первинні документи, які належить складати залежно від певного виду господарської операції: договори, акти виконаних робіт, документи про перевезення, зберігання товарів тощо.
Позивач підтвердив, що надав суду всі наявні документи які складались при виконанні спірних операцій.
Надаючи оцінку доводам позивача щодо реальності та правомірності відображення у податковому обліку операцій придбання послуг у ТОВ «Олісвейт», ПП «Хелпнід», ТОВ «Ізотранс», ТОВ «Трілана» суд доходить висновку щодо відсутності підстав для беззаперечного висновку на користь позивача, з огляду на наступне.
Відповідно до ст. 180 Господарського кодексу України зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства.
На підставі ч.2 ст. 180 Господарського кодексу України господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.
Згідно з ч. 3 ст. 180 Господарського кодексу України при укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.
Відповідно до ч. 4 ст. 180 Господарського кодексу України умови про предмет у господарському договорі повинні визначати найменування (номенклатуру, асортимент) та кількість продукції (робіт, послуг), а також вимоги до їх якості. Вимоги щодо якості предмета договору визначаються відповідно до обов`язкових для сторін нормативних документів, зазначених у статті 15 цього Кодексу, а у разі їх відсутності - в договірному порядку, з додержанням умов, що забезпечують захист інтересів кінцевих споживачів товарів і послуг.
Проаналізувавши надані предстанвиком позивача договори, укладені з ТОВ «Олісвейт», ПП «Хелпнід», ТОВ «Ізотранс», ТОВ «Трілана», судом встановлено, що вони містять відсилочні норми на укладання додаткових угод, складення заявок, в яких фактично визначаються предмет договору та ціна наданих послуг.
Проте, додаткових угод або заявок та інших документів, які б визначали предмет та умови фактично наданих послуг (адреси перевезення вантажів, строки та інше), та ціну наданих послуг, представником позивача надано не було.
Відтак, в силу приписів ст. 180 Господарського кодексу України, договори, укладені позивачем з ТОВ «Олісвейт», ПП «Хелпнід», ТОВ «Ізотранс», ТОВ «Трілана» фактично є неукладеними, оскільки не містять істотних умов договору.
Також, в пунктах 1.2 та 1.4 вказаних договорів зазначено, що замовник інформує експедитора про необхідність надання послуг по здійсненню перевезення та експедирування вантажів автомобільним транспортом письмовими заявками в строки, необхідні для якісного надання послуг. Дата перевезення зазначається у письмовій заявці; кожне перевезення оформлюється додатком до даного договору у вигляді заявки на транспортний засіб, наданням рахунку на оплату послуг, що надає експедитор, з наступним підписанням акту приймання-здачі наданих послуг.
Отже, договори, що розглядаються, містять обов`язок укладання сторонами договору письмових заявок про необхідність надання послуг по здійсненню перевезення та експедирування вантажів та оформлення кожного перевезення письмовою заявкою.
В порушення вказаних договорів, представником позивача не надані відповідні письмові заявки, відтак, є підстави стверджувати, що фактично вказані послуги не надавались, оскільки замовник не повідомляв експедиторів про необхідність надання послуг по здійсненню перевезення та експедирування вантажів автомобільним транспортом та не оформлював кожне перевезення відповідною заявкою.
Надані позивачем акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) не містять обов`язкових реквізитів первинних документів як ПІБ та посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення та дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Також, у вказаних актах здачі-прийняття робіт (надання послуг) відсутній ПІБ особи, відповідальної за оформлення господарської операції навіть в графі «представник».
В актах здачі-приймання робіт, складених ПП «Хелпнід» вказано, що виконавцем були проведені роботи (надані послуги) по договору №ДГ-1701/17 від 17.01.2017. Проте, до суду та до перевірки було надано договір №2811/16 від 28.11.2016 року.
Отже, акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) складені з порушенням, а тому не можуть підтверджувати, що вони є формально складеними, і як наслідок, не можуть підтвердити факт надання послуг за договорами, укладеними позивачем з ТОВ «Олісвейт», ПП «Хелпнід», ТОВ «Ізотранс», ТОВ «Трілана».
Представником позивача на підтвердження надання послуг з перевезення вантажу ТОВ «Нью Кепіталтранс» експедиторами ТОВ «Олісвейт», ПП «Хелпнід», ТОВ «Ізотранс», ТОВ «Трілана» надані суду копії товарно-транспортних накладних про поставку товару, проте, суд зазначає, що у вказаних товарно-транспортних накладних автомобільним перевізником визначено саме ТОВ «Нью Кепіталтранс», а не ТОВ «Олісвейт», ПП «Хелпнід», ТОВ «Ізотранс», ТОВ «Трілана».
Оскільки надання послуг по перевезенню вантажу оформлювалось відповідними господарськими договорами, то автомобільним перевізником має бути визначено саме ТОВ «Олісвейт», ПП «Хелпнід», ТОВ «Ізотранс», ТОВ «Трілана», як підприємства, на які покладено обов`язок щодо здійснення перевезення та ризики, пов`язані з доставкою товару.
Відтак, надані товарно-транспортні накладні не підтверджують факт надання послуг з перевезення вантажів ТОВ «Олісвейт», ПП «Хелпнід», ТОВ «Ізотранс», ТОВ «Трілана», оскільки не містять жодної інформації, що перевезення здійснювалось саме цими перевізниками.
На підтвердження здійснення господарських операцій з ТОВ «Олісвейт», ПП «Хелпнід», ТОВ «Ізотранс», ТОВ «Трілана», позивачем надані суду листи за підписами директорів вказаних підприємств від 26.04.2018 року, 22.05.2018 року, від 14.03.2018 року та від 25.04.2018 року, якими підтверджено надання відповідних послуг.
З метою підтвердження інформації, викладеної у вказаних листах директорів ТОВ «Олісвейт», ПП «Хелпнід», ТОВ «Ізотранс», ТОВ «Трілана» від 26.04.2018 року, 22.05.2018 року, від 14.03.2018 року та від 25.04.2018 року, суд 22.08.2019 року ухвалив викликати в судове засідання в якості свідків директорів контрагентів позивача ТОВ «Олісвейт», ПП «Хелпнід», ТОВ «Ізотранс», ТОВ «Трілана».
На зареєстровані адреси за інформацією, що міститься в Єдиному держвному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, судом було направлено повістки про виклик директора ТОВ «Олісвейт» Лях Ігора, директора ПП «Хелпнід» Гилки Ігора, директора ТОВ «Ізотранс» Осипову О.В., директора ТОВ «Трілана» Лаур Любов.
Проте, на адресу суду повернулись конверти із зазначенням причини неотримання поштової кореспонденції «за закінченням терміну зберігання».
Таким чином, справжність листів за підписами директорів ТОВ «Олісвейт», ПП «Хелпнід», ТОВ «Ізотранс», ТОВ «Трілана» від 26.04.2018 року, 22.05.2018 року, від 14.03.2018 року та від 25.04.2018 року, підтвердити не має можливості, а тому інформація, викладена в них про реальність здійснення господарських операцій, не може бути достатнім та належним доказом підтвердження надання послуг з перевезення вантажів.
Також, суд зазначає про відсутність ділової мети на укладання договорів з вказаними контрагентами, оскільки всі вони є фігурантами кримінальних проваджень, та укладання з ними договорів про надання послуг фактично включає позивача до можливої сфери порушення законодавства вказаними контрагентами.
Зазначене свідчить про відсутність наміру отримання доходу та здійснення контрагентами позивача лише документального оформлення господарських операцій, які фактично не здійснювались, в тому числі і на адресу ТОВ «Нью Кепіталтранс».
Таким чином, досліджені судом первинні документи, які складені ТОВ «Олісвейт», ПП «Хелпнід», ТОВ «Ізотранс», ТОВ «Трілана» є неправомірно складеними, носять формальний характер та не можуть підтверджувати факт здійснення господарських операцій між вказаними контрагентами, за змістом пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України вважатись документами для підтвердження даних податкового обліку і звітності.
ТОВ «Олісвейт», ПП «Хелпнід», ТОВ «Ізотранс», ТОВ «Трілана» при укладанні з ТОВ «Нью Кепіталтранс» договорів на постачання товару не мали підтверджень ділової репутації, гарантій виконання зобов`язань, необхідних ресурсів та відповідного досвіду, та інших ознак комерційної привадбливості для обрання ТОВ «Нью Кепіталтранс» саме цих контрагентів, що свідчить про штучність характеру оформлених договорів, мета укладання яких формування документообігу по нереальним господарським операціям.
Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Представником відповідача в судовому засіданні доведено правомірність винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, з огляду на що позовні вимоги не підлягають задоволенню.
У зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог, судові витрати не підлягають відшкодуванню на користь позивача.
Керуючись, ст.ст. 139, 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складено 25 листопада 2019 року.

Суддя О.В. Врона