Справа № 826/6940/17
Суддя: Арсірій Р.О.
Дата ухвалення: 2020-01-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 січня 2020 року м. Київ № 826/6940/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Арсірія Р.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ОКТАВА ФІНАНС»

до Головного управління ДФС у м. Києві

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

прийняв до уваги таке:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ОКТАВА ФІНАНС» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у м. Києві, в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 26.04.2017 № .

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що обов`язок щодо здійснення операцій з купівлі-продажу іноземної валюти із застосуванням реєстраторів розрахункових операцій належить лише уповноваженим банкам та фінансовим установам, що здійснюють свою діяльність на підставі агентських угод з уповноваженими банками, до яких позивач не належить.

Ухвалами Окружного адміністративного суду міста Києва від 31.05.2017 відкрито провадження у справі, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Відповідач проти позовних вимог заперечив та просив відмовити у задоволенні позовних вимог, зазначаючи, що перевіркою встановлено здійснення операції купівлі-продажу валюти без застосування реєстратора розрахункових операцій, а санкцію визначено правомірно та на підставі Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

У судовому засіданні 19.09.2017 суд, на підставі ч. 4 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції до 15.12.2017) ухвали продовжити розгляд справи у порядку письмового провадження.

Разом з тим, 15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 №2147-VIII, яким внесено зміни до Кодексу адміністративного судочинства України, виклавши його в новій редакції.

Відповідно до підпункту 10 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України в новій редакції передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно з частиною третьою статті 241 Кодексу адміністративного судочинства України судовий розгляд в суді першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду.

Враховуючи викладене, суд закінчує розгляд даної справи ухваленням рішення за правилами нової редакції Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, встановив.

Головним управлінням ДФС у Харківській області на підставі наказу від 31.03.2017 № 1224 проведено фактичну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ОКТАВА ФІНАНС».

За результатами перевірки контролюючим органом складено акт від 11.04.2017 №299/20/2659/РРО/39628794. Контролюючим органом встановлено порушення Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ОКТАВА ФІНАНС» пункту 1 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг». На підставі зазначеного акту перевірки, Головним управлінням ДФС у м. Києві, прийнято податкове повідомлення-рішення від 26.04.2017 № , яким до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ОКТАВА ФІНАНС» за порушення пункту 1 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», на підставі підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України та згідно з пунктом 1 статті 17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у розмірі 1,00 грн.

Позивач, не погоджуючись з прийнятим рішенням, вважаючи його протиправним та таким, що не відповідає податковому та валютному законодавству та підлягає скасуванню, звернувся з даним позовом до суду.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов висновку про те, що права та інтереси, за захистом яких позивач звернувся до суду, були порушені з огляду на таке.

Правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг визначено Законом України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», дія якого поширюється на усіх суб`єктів господарювання, їх господарські одиниці та представників (уповноважених осіб) суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції у готівковій та/або безготівковій формі.

Статтею 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» визначено, що суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані:

1) проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок;

2) видавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов`язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми на повну суму проведеної операції;

3) застосовувати реєстратори розрахункових операцій, що включені до Державного реєстру реєстраторів розрахункових операцій, з додержанням встановленого порядку їх застосування;

4) забезпечувати цілісність пломб реєстратора розрахункових операцій та незмінність його конструкції та програмного забезпечення;

5) у разі незастосування реєстраторів розрахункових операцій у випадках, визначених цим Законом, проводити розрахунки з використанням книги обліку розрахункових операцій та розрахункової книжки з додержанням встановленого порядку їх ведення, крім випадків, коли ведеться облік через електронні системи прийняття ставок, що контролюються у режимі реального часу центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» уповноважені банки, що здійснюють операції з купівлі - продажу іноземної валюти, а також суб`єкти господарювання, які здійснюють ці операції на підставі агентських угод з уповноваженими банками, зобов`язані, зокрема, проводити операції з купівлі-продажу іноземної валюти через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням у двох примірниках розрахункових документів, що підтверджують виконання цих операцій.

Відповідно до пунктів 1, 2 статті 9 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» реєстратори розрахункових операцій та розрахункові книжки не застосовуються: при здійсненні торгівлі продукцією власного виробництва (крім технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту) підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, крім підприємств торгівлі та громадського харчування, у разі проведення розрахунків у касах цих підприємств, установ і організацій з оформленням прибуткових і видаткових касових ордерів та видачею відповідних квитанцій, підписаних і завірених печаткою у встановленому порядку; при виконанні банківських операцій, крім: операцій з купівлі-продажу іноземної валюти, якщо такі операції виконуються не в касах уповноважених банків; операцій комерційних агентів банків та небанківських фінансових установ з приймання готівки для подальшого її переказу з використанням програмно-технічних комплексів самообслуговування, за винятком програмно-технічних комплексів самообслуговування, що дають змогу користувачеві здійснювати виключно операції з отримання коштів.

Відповідно до пункту 1 статті 17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» а порушення вимог цього Закону до суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних контролюючих органів застосовуються фінансові санкції у таких розмірах: у разі встановлення протягом календарного року в ході перевірки факту: проведення розрахункових операцій з використанням реєстраторів розрахункових операцій або розрахункових книжок на неповну суму вартості проданих товарів (наданих послуг); непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи; невідповідності у юридичних осіб на місці проведення розрахунків суми готівкових коштів сумі коштів, зазначеній у денному звіті, більше ніж на 10 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, а в разі використання юридичною особою розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня; нероздрукування відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки на окремому господарському об`єкті такого суб`єкта господарювання:

вчинене вперше - 1 гривня;

за кожне наступне вчинене порушення - 100 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим підпунктом, товарів (послуг).

Статтею 18 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» визначено, що у разі порушення встановленого цим Законом порядку виконання операцій з купівлі-продажу іноземної валюти, до уповноважених банків та суб`єктів господарювання, що здійснюють свою діяльність на підставі агентських угод з уповноваженими банками, за рішенням відповідних органів доходів і зборів застосовуються фінансові санкції.

З аналізу зазначених правових норм вбачається, що обов`язок щодо здійснення операцій з купівлі-продажу іноземної валюти із застосуванням реєстраторів розрахункових операцій належить лише уповноваженим банкам та фінансовим установам, що здійснюють свою діяльність на підставі агентських угод з уповноваженими банками.

При цьому, стаття 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», на яку посилається контролюючий орган в оскаржуваному рішенні, не розповсюджується на позивача, оскільки спірний випадок підпадає під виключення, встановлені статтею 9 цього Закону, коли реєстратори розрахункових операцій не застосовуються.

Крім того, до відповідальності за порушення встановленого порядку виконання операцій з купівлі-продажу іноземної валюти може бути притягнуто також лише уповноважений банк або його агентів.

У даному випадку, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ОКТАВА ФІНАНС» є небанківською фінансовою установою та здійснює валютні операції на підставі генеральної ліцензії Національного банку України від 20.11.2015 № 165.

Таким чином, позивач не належить до уповноважених банків та фінансових установ, що здійснюють свою діяльність на підставі агентських угод з уповноваженими банками, що виключає його обов`язок здійснювати операції з купівлі-продажу іноземної валюти із застосування реєстраторів розрахункових операцій та, відповідно притягнення позивач до відповідальності.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 13.06.2018 по справі №826/15581/16 та від 27.06.2019 по справі № 826/12328/17.

Суд відхиляє посилання відповідача на положення Інструкції про порядок організації та здійснення валютно-обмінних операцій на території України та змін до деяких нормативно-правових актів Національного банку України, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12.12.2002 № 502 та Порядку реєстрації та застосування реєстраторів розрахункових операцій, що застосовуються для реєстрації операцій з купівлі-продажу іноземної валюти, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 14.06.2016 № 547, оскільки контролюючим органом встановлені порушення, відповідальність за які несуть уповноважені банків та їх агенти, до яких позивач не належить.

Суд звертає увагу, що контролюючим органом не надано до матеріалів справи копії акту перевірки, де мало бути зафіксовано порушення встановлені контролюючим органом, та на підставі якого в даному випадку прийнято оскаржуване рішення. Більше того, акт перевірки, згідно норм ПК України по суті є основним доказом щодо прийняття санкцій за наслідками проведення перевірок. Відтак, суд доходить до висновку, що в матеріалах справи відсутні докази правомірності оскаржуваного рішення, встановлення будь - яких порушень позивачем та обґрунтованості позиції відповідача в цілому.

Також слід зазначити, судом здійснені заходи щодо отримання всіх доказів, які мають значення для розгляду та вирішення справи, зокрема, ухвалою суду від 31.05.2017 витребувано від відповідача оскаржуване рішення та матеріали на підставі яких воно прийняте, серед іншого, акт проведення перевірки. Ненадання витребуваного документу зобов`язує суд розглядати справу за наявними в ній доказами.

Враховуючи викладене, висновки контролюючого органу про порушення позивачем вимог Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", викладені в акті перевірки, що стали підставою для прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, є необґрунтованими, а застосування штрафних санкцій - протиправним.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 241, 243, 244, 245, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ОКТАВА ФІНАНС» (01133, м. Київ, вул. Євгена Коновальця, 36-В ) до Головного управління ДФС у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у м. Києві від 26.04.2017 № .

3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ОКТАВА ФІНАНС» (01133, м. Київ, вул. Євгена Коновальця, 36-В ) судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1600 (одна тисяча шістсот) гривень 00 копійок.

Відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Р.О. Арсірій