Справа № 320/364/19
Суддя: Черпіцька Людмила Тимофіївна
Дата ухвалення: 2019-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/364/19 Суддя (судді) першої інстанції: Горобцова Я.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого-судді: Черпіцької Л.Т.

суддів: Бараненко І.І., Глущенко Я.Б.

за участю

секретаря судового засідання: Закревської І.Л.

позивача: ОСОБА_1 .

третьої особи: ОСОБА_28

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Коцюбинської селищної ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_3 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И Л А:

До Київського окружного адміністративного суду надійшов позов депутата Коцюбинської селищної ради Київської області ОСОБА_1 до Коцюбинської селищної ради Київської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_3 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , в якому позивач просив визнати недійсним та скасувати рішення Коцюбинської селищної ради Київської області від 22 грудня 2018 року за №74-11-VІІІ "Про селищний бюджет селища Коцюбинське на 2019 рік".

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2019 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись зі вказаним рішенням, позивач, ОСОБА_1 та третя особа по справі, ОСОБА_3 звернулись до суду з апеляційними скаргами, в яких посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просили оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

За доводами скаржників суд першої інстанції дійшов помилкових висновків при вирішенні спору, оскільки дав некоректну оцінку встановленим фактам та не з`ясував всіх обставин справи.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, які з`явились у судове засідання, дослідивши наявні матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що скарги не підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, розпорядженням тимчасово виконуючого повноваження Коцюбинського селищного голови від 20 грудня 2018 року №48 "Про скликання одинадцятої сесії Коцюбинської селищної ради" вирішено скликати одинадцяту сесію Коцюбинської селищної ради VIII скликання на 22 грудня 2018 року.

Відповідно до пункту І розпорядження одинадцяту сесію Коцюбинської селищної ради VІІІ скликання розпочати 22 грудня 2018 року о 10:00 годині в селищі Коцюбинське в приміщенні Будинку культури за адресою вул. Доківська, 5. Відповідно до пункту ІІ розпорядження на розгляд одинадцятої сесії Коцюбинської селищної ради VІІІ скликання винесено такі питання: 1) Рішення «Про затвердження Програми забезпечення функціонування та фінансової підтримки відділу з питань надання адміністративних послуг (Центр надання адміністративних послуг) при виконавчому комітеті Коцюбинської селищної ради на 2019 рік»; 2) Рішення «Про затвердження програм місцевого значення на 2019 рік» - Соціальний захист окремих категорій населення селища Коцюбинське на 2019 рік; Реформування та розвиток житлово-комунального господарства в селище Коцюбинське на 2019 рік; Благоустрій селища Коцюбинське на 2019 рік; Культурно-мистецька програма місцевого значення селища Коцюбинське на 2019 рік; Програми розвитку дорожнього руху та його безпеки в селищі Коцюбинське на 2019 рік; Програми проведення нормативної грошової оцінки землі на території Коцюбинської селищної ради у 2019 році; 3) Рішення «Про затвердження Програми соціально-економічного та культурного розвитку селища Коцюбинське на 2019 рік»; 4) Рішення «Про структуру органів місцевого самоврядування Коцюбинської селищної ради»; 5) Рішення «Про посадові оклади керівних працівників, спеціалістів і службовців Коцюбинської селищної ради та її виконавчого комітету»; 6) Рішення «Про умови оплати праці працівників апарату Коцюбинської селищної ради та її виконавчого комітету»; 7) Рішення «Про селищний бюджет селища Коцюбинське на 2019 рік»; 8) Про заслуховування звіту поліції щодо криміногенної ситуації у селищі Коцюбинське; 9) Про призначення директора Комунального підприємства Коцюбинської селищної ради «Коцюбинський Зеленгосп»; 10) Земельні питання; 11) різне.

Суд першої інстанції встановив, що за відсутності офіційного веб-сайту Коцюбинської селищної ради, відповідна інформація про діяльність останньої публікується на офіційному веб-сайті Ірпінської міської ради, зокрема на ньому опубліковано розпорядження від 20 грудня 2018 року «Про скликання одинадцятої сесії Коцюбинської селищної ради».

Також, вказане розпорядження було розміщене на дошці оголошень Коцюбинської селищної ради в приміщенні ради, що підтвердив в судовому засіданні в суді першої інстанції тимчасово виконуючий повноваження Коцюбинського селищного голови ОСОБА_18 та депутат ОСОБА_17 .

Крім того, встановлено, що депутатам направлялися повідомлення засобами телефонного зв`язку (смс-повідомлення), які отримувалися ними у різний час 20-21 грудня 2018 року залежно від наявності телекомунікаційного зв`язку.

22 грудня 2018 року Коцюбинською селищною радою прийнято рішення №74-11-VІІІ «Про селищний бюджет селища Коцюбинське на 2019 рік».

Підставою для звернення позивача до суду з адміністративним позовом із вимогою визнати недійсним та скасувати рішення Коцюбинської селищної ради Київської області від 22 грудня 2018 року №74-11-VIII стало те, що відповідне рішення було прийнято з порушенням процедури, визначеної Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», Закону України «Про доступ до публічної інформації» та Регламенту роботи Коцюбинської селищної ради VІІІ скликання, а саме всупереч вимогам частини одинадцятої статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», статті 15 Закону України «Про доступ до публічної інформації», пункту 3 статті 13 Регламенту роботи Коцюбинської селищної ради VІІІ скликання, відповідач не опублікував проект оскаржуваного рішення на офіційному веб-сайті Коцюбинської селищної ради. Позивач стверджував про порушення порядку доведення до відома депутатів рішення про скликання, зокрема несвоєчасне його здійснення, що свідчить про порушення відповідачем частини десятої статті 46 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», згідно якої рішення про скликання сесії ради відповідно до частин четвертої, шостої та восьмої цієї статті доводиться до відома депутатів і населення не пізніш як за 10 днів до сесії, а у виняткових випадках - не пізніш як за день до сесії із зазначенням часу скликання, місця проведення та питань, які передбачається внести на розгляд ради. При цьому, про засідання сесії, яке мало відбутися 22 грудня 2018 року до відома позивача доведено ввечері 21 грудня 2018 року засобами телефонного зв`язку (смс-повідомлення), тобто не за добу до проведення засідання.

Треті особи по справі, ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та ОСОБА_7 у своїх поясненнях зазначали, що їх також не було своєчасно повідомлено про призначення сесії Коцюбинської селищної ради на 22 грудня 2018 року, а власне сам Регламент роботи Коцюбинської селищної ради VIII скликання, відповідно до судових рішень у справі №810/1061/18, прийнятий на проведеній з порушенням вимог Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" позачерговій сесії Коцюбинської селищної ради 12 жовтня 2017 року.

Так, відмовляючи у задоволенні заявлених позовних вимог, щодо тверджень позивача про порушення відповідачем вимог законодавства в частині несвоєчасності доведення до відома депутатів рішення про скликання сесії, суд першої інстанції із посиланням на відповідні положення законодавства виходив з того, що відповідачем для інформування депутатів про проведення одинадцятої сесії Коцюбинської селищної ради VIII скликання застосовано декілька альтернативних засобів, а саме: смс-повідомлення, розміщення оголошення на сайті Ірпінської міської ради та розміщення оголошення на дошці оголошень Коцюбинської селищної ради. Водночас, матеріали справи не містили доказів повідомлення депутатами Коцюбинської селищної ради про неможливість бути присутніми на одинадцятій сесії Коцюбинської селищної ради VІІІ скликання.

Щодо порушення відповідачем порядку розповсюдження проектів документів, а саме відсутності у деяких депутатів проектів порядку денного або проектів рішення сесії, суд зазначив, що Регламентом роботи Коцюбинської селищної ради VІІІ скликання не врегульовано порядок розповсюдження проектів документів, зокрема, але не виключно, передача їх під розпис чи проставлення іншої відмітки, а тому вказане не свідчить про не здійснення розповсюдження таких документів секретаріатом сесії загалом, оскільки в судовому засіданні треті особи по справі, ОСОБА_24 , ОСОБА_15 , ОСОБА_17 , ОСОБА_14 , ОСОБА_25 повідомили, що отримали проект оскаржуваного позивачем рішення відповідача до початку сесії після реєстрації.

На доводи позивача про відсутність публікації проекту рішення «Про селищний бюджет селища на 2019 рік» на офіційному веб-сайті Коцюбинської селищної ради, що є порушенням вимог Закону України «Про доступ до публічної інформації», суд першої інстанції зазначив, що під час прийняття відповідачем оскаржуваного рішення та на час розгляду справи офіційний сайт Коцюбинської селищної ради відсутній.

Стосовно тверджень третіх осіб, де останні посилались на те, що Регламент роботи Коцюбинської селищної ради VІІІ скликання прийнятий з порушеннями, а отже посилання на нього є необґрунтованим, суд першої інстанції вказав, що приписами Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» не передбачено регламентацію всіх технічних процедур у діяльності рад. Право на вирішення цих питань надається радам у спосіб затвердження власного регламенту. Тобто, суд першої інстанції зазначав, що відповідні процедурні норми містяться у приписах законодавства України, а регламенту, як підзаконному нормативному процесуальному документу, відведена роль їх імплементації.

Попри це, суд першої інстанції вказав, що під час судового розгляду справи позивачем не наведено доводів з приводу того, що порушення окремих процедурних норм, які визначають передумови прийняття оскаржуваного рішення, вплинули на зміст оскаржуваного рішення та на обставини, з якими позивач пов`язує наявність підстав для скасування рішення.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам та спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає наступне.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України, Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні" від 21 травня 1997 року №280/97-ВР (Закон №280/97-ВР), який відповідно до Конституції України визначає систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування, та Законом України "Про статус депутатів місцевих рад" від 11 липня 2002 року №93-IV (Закон №93-IV).

Відповідно до Конституції України народ здійснює владу безпосередньо і через органи державної влади та органи місцевого самоврядування (частина друга статті 5). Частиною першою статті 140 Конституції України встановлено, що місцеве самоврядування є правом територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища та міста - самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.

Гарантоване державою місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи і передбачає правову, організаційну та матеріально-фінансову самостійність, яка має певні конституційно-правові межі, встановлені, зокрема, приписами статей 19, 140, 143, 144, 146 Основного Закону України.

В Основному Законі України передбачено форми та засоби реалізації права територіальних громад на місцеве самоврядування і вказано, що органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території (частина перша статті 144). На основі цього положення Конституції України в Законі визначено, що у формі рішень рада приймає нормативні та інші акти (частина перша статті 59).

У відповідності до частини першої статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" (Закон №280/97-ВР) виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання, зокрема: затвердження регламенту ради; затвердження місцевого бюджету, внесення змін до нього; затвердження звіту про виконання відповідного бюджету.

За частиною першою статті 46 Закону №280/97-ВР сільська, селищна, міська, районна у місті (у разі її створення), районна, обласна рада проводить свою роботу сесійно. Сесія складається з пленарних засідань ради, а також засідань постійних комісій ради.

Порядок скликання першої сесії новообраної сільської, селищної, міської ради визначений частиною другою статті 46 Закону №280/97-ВР.

Наступні сесії ради, як зазначено в частині четвертій статті 46 Закону №280/97-ВР, скликаються: сільської, селищної, міської - відповідно сільським, селищним, міським головою; районної у місті, районної, обласної - головою відповідної ради.

Сесія ради скликається в міру необхідності, але не менше одного разу на квартал, а з питань відведення земельних ділянок та надання документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності - не рідше ніж один раз на місяць (частина п`ята статті 46 Закону №280/97-ВР).

Рішення про скликання сесії ради відповідно до частин четвертої, шостої та восьмої статті 46 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" доводиться до відома депутатів і населення не пізніш як за 10 днів до сесії, а у виняткових випадках - не пізніш як за день до сесії із зазначенням часу скликання, місця проведення та питань, які передбачається внести на розгляд ради (частина десята статті 46 Закону №280/97-ВР).

Сесію сільської, селищної, міської ради відкриває і веде відповідно сільський, селищний, міський голова, а у випадках, передбачених частиною шостою цієї статті, - секретар ради; сесію районної у місті, районної, обласної ради - голова ради або відповідно заступник голови районної у місті, районної ради чи перший заступник, заступник голови обласної ради. У випадку, передбаченому частиною восьмою цієї статті, сесію відкриває за дорученням групи депутатів, з ініціативи якої скликана сесія, один з депутатів, що входить до її складу, а веде за рішенням ради - один з депутатів цієї ради (частина одинадцята статті 46 Закону України Закону №280/97-ВР).

Сесія ради є повноважною, якщо в її пленарному засіданні бере участь більше половини депутатів від загального складу ради (частина дванадцята статті 46 Закону №280/97-ВР).

Пропозиції щодо питань на розгляд ради можуть вноситися сільським, селищним, міським головою, постійними комісіями, депутатами, виконавчим комітетом ради, головою місцевої державної адміністрації, головою районної, обласної ради, загальними зборами громадян. Пропозиції щодо прийняття рішень, які відповідно до закону є регуляторними актами, вносяться з урахуванням вимог Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності" (частина тринадцята статті 46 Закону №280/97-ВР).

Сесії ради проводяться гласно із забезпеченням права кожного бути присутнім на них, крім випадків, передбачених законодавством. Порядок доступу до засідань визначається радою відповідно до закону. Протоколи сесії ради є відкритими та оприлюднюються і надаються на запит відповідно до Закону України "Про доступ до публічної інформації" (частина сімнадцята статті Закону №280/97-ВР).

Відповідно до частин першої-шостої, одинадцятої статті 59 Закону №280/97-ВР рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.

Рішення ради приймаються відкритим поіменним голосуванням, окрім випадків, передбачених пунктами 4 і 16 статті 26, пунктами 1, 29 і 31 статті 43 та статтями 55, 56 цього Закону, в яких рішення приймаються таємним голосуванням. Результати поіменного голосування підлягають обов`язковому оприлюдненню та наданню за запитом відповідно до Закону України "Про доступ до публічної інформації". На офіційному веб-сайті ради розміщуються в день голосування і зберігаються протягом необмеженого строку всі результати поіменних голосувань. Результати поіменного голосування є невід`ємною частиною протоколу сесії ради.

Рішення сільської, селищної, міської ради у п`ятиденний строк з моменту його прийняття може бути зупинено сільським, селищним, міським головою і внесено на повторний розгляд відповідної ради із обґрунтуванням зауважень. Рада зобов`язана у двотижневий строк повторно розглянути рішення. Якщо рада відхилила зауваження сільського, селищного, міського голови і підтвердила попереднє рішення двома третинами депутатів від загального складу ради, воно набирає чинності.

Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування нормативно-правового характеру набирають чинності з дня їх офіційного оприлюднення, якщо органом чи посадовою особою не встановлено пізніший строк введення цих актів у дію.

Виконавчий комітет сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради в межах своїх повноважень приймає рішення. Рішення виконавчого комітету приймаються на його засіданні більшістю голосів від загального складу виконавчого комітету і підписуються сільським, селищним, міським головою, головою районної у місті ради.

Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування підлягають обов`язковому оприлюдненню та наданню за запитом відповідно до Закону України "Про доступ до публічної інформації". Проекти актів органів місцевого самоврядування оприлюднюються в порядку, передбаченому Законом України "Про доступ до публічної інформації", крім випадків виникнення надзвичайних ситуацій та інших невідкладних випадків, передбачених законом, коли такі проекти актів оприлюднюються негайно після їх підготовки.

В актах та проектах актів органів та посадових осіб місцевого самоврядування не може бути обмежено доступ до інформації про витрати чи інше розпорядження бюджетними коштами, володіння, користування чи розпорядження державним чи комунальним майном, у тому числі про умови отримання цих коштів чи майна, прізвища, імена, по батькові фізичних осіб та найменування юридичних осіб, які отримують ці кошти або майно, а також до іншої інформації, обмеження доступу до якої заборонено законом.

Як було зазначено вище, доводи апеляційних скарг мотивовані в тому числі фактом неоприлюднення проекту оскаржуваного рішення відповідача відповідно до положень статті 15 Закону України «Про доступ до публічної інформації» від 13 січня 2011 року №2939-VI (Закон №2939-VI).

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 24 жовтня 2018 року по справі №731/216/17 (провадження №К/9901/20602/18) звернув увагу на те, що під підставою адміністративного позову слід розуміти обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, доводить факт порушення своїх прав, або ймовірність порушення нормативним актом прав у майбутньому.

Відповідно до вимог частини четвертої статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

При цьому, незалежно від підстав позову, визначених позивачем, адміністративні суди перевіряють коло обставин, що можуть слугувати підставами позову, з одного боку - для встановлення обов`язку вчинити певну дію (наявності права на прийняття рішення), з іншого - на доведення правової заінтересованості особи у виконанні цього обов`язку саме на її користь.

За приписами статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Згідно з частиною третьою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким правом користуються й особи, в інтересах яких подано позовну заяву, за винятком тих, які не мають адміністративної процесуальної дієздатності.

Таким чином, адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин. Тобто, для задоволення позову адміністративний суд повинен встановити, що у зв`язку з прийняттям рішення, дією або бездіяльністю суб`єктом владних повноважень порушуються права позивача.

При цьому, позивач на власний розсуд визначає, чи порушені його права рішеннями, дією або бездіяльністю суб`єкта владних повноважень.

Проте право на звернення до адміністративного суду з позовом не завжди співпадає з правом на судовий захист, яке закріплено у статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України. Саме по собі звернення до адміністративного суду за захистом ще не означає, що суд зобов`язаний надати такий захист. Адже для того, щоб було надано судовий захист суд повинен встановити, що особа дійсно має право, свободу та інтерес, про захист яких вона просить і це право, свобода чи інтерес порушені відповідачем у публічно-правових відносинах.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Суд першої інстанції встановив, що перед проведенням сесії Коцюбинської селищної ради VІІІ скликання, зокрема 20 грудня 2018 року, проведено засідання постійної комісії з питань планування, бюджету, фінансів і цін на якому, серед іншого, розглядалися запити депутатів. Періодичне проведення засідань постійної комісії з питань планування, бюджету, фінансів і цін починаючи з 06 грудня 2012 року підтверджується показаннями в судовому засіданні суду першої інстанції свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_3 . Крім того, проведення засідання постійної комісії 21 грудня 2018 року підтверджується відеозаписом одинадцятої сесії Коцюбинської селищної ради VІІІ скликання, який був досліджений в судовому засіданні 30 вересня 2019 року. Суд звернув увагу на те, що після доповіді головуючого на сесії про питання прийняття бюджету селища на 2019 рік від депутатів, які були зареєстровані на сесії, усних питань та зауважень не надходило.

Також, відповідно до матеріалів справи, 20 грудня 2018 року ОСОБА_1 звернувся із депутатським зверненням до Голови постійної комісії з питань планування бюджету, фінансів та цін Коцюбинської селищної ради щодо ремонту асфальтного покриття на провулку 14-жовтня та вул. Вокзальна (вих. №90, вх. №992/01.28 від 20 грудня 2018 року) (т. 1 а.с. 73). У вказаному запиті позивач просив включити до переліку бюджетних видатків кошти на ремонт асфальтного покриття на території округу №6. Також позивач просив розглянути його звернення у встановлений законодавством термін та про результати розгляду повідомити його особисто за вказаним номером телефону.

21 грудня 2018 року позивач звернувся до Комісії Коцюбинської селищної ради з питань планування бюджету, фінансів та цін (вих. №91, вх. №991/01.28 від 20 грудня 2018 року) (т.1 а.с.74) із запитом щодо безпеки дорожнього руху на перетині провулку 14-жовтня та вул. Бакала, в також вулиці Вокзальній, в якому просив упорядкувати дорожній рух на вказаній території та навів розрахунок сумарних видатків для вирішення заявленого питання. Про результати розгляду звернення ОСОБА_1 просив повідомити за номером телефону, вказаному у запиті, та письмову відповідь надіслати за вказаною адресою.

Відповідно до витягу з протоколу №30 від 21 грудня 2018 року Постійної комісії з питань планування бюджету, фінансів та цін Коцюбинської селищної ради Київської області VІІІ скликання розглянувши вказані звернення позивача, враховуючи те, що встановлення знаків дорожнього руху повинні узгоджуватися з відділом превентивної діяльності Національної поліції України, комісія вирішила: 1) Начальнику планово-економічного відділу передбачити в проекті рішення "Про селищний бюджет селища Коцюбинське на 2019 рік" придбання дорожніх знаків, кошти на встановлення цих знаків, пристроїв примусового зниження швидкості; 2) Начальнику планово-економічного відділу закласти кошти на проект "організація дорожнього руху в селищі Коцюбинське"; 3) Заступнику селищного голови взяти до уваги депутатське звернення та врахувати пропозиції при проектування Організації дорожнього руху в селищі Коцюбинське та при підготовці до виконання робіт; 4) Питання щодо проведення ремонту асфальтного покриття на провулку 14-жовтня та вул. Вокзальна розглянути після закінчення зимового періоду 2018-2019 роки.

Крім того, відповідно до Додатку №10 до рішення одинадцятої сесії VІІІ скликання Коцюбинської селищної ради від 22 грудня 2018 року №74-11-VІІІ «Про селищний бюджет селища Коцюбинське на 2019 рік» у переліку видатків, які будуть фінансуватися за рахунок коштів загального фонду селищного бюджету на проведення робіт, пов`язаних з ремонтом та утриманням вулиць і доріг комунальної власності в селищі Коцюбинське на 2019 рік за кодом програмної класифікації видатків та кредитування місцевих бюджетів 0117461 на утримання та розвиток автомобільних доріг та дорожньої інфраструктури за рахунок коштів місцевого бюджету визначено розмір видатків у сумі 830201,00 грн.

Відповідно, колегія суддів звертає увагу, що матеріали справи та зміст поданих апеляційних скарг не містять обґрунтувань та доказів, які свідчили б про те, що із прийняттям рішення Коцюбинської селищної ради від 22 грудня 2018 року №74-11-VIII "Про селищний бюджет селища Коцюбинське на 2019 рік" права, свободи чи охоронювані законом інтереси скаржників, або членів територіальної громади були порушені.

Колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постанові від 01 грудня 2015 року по справі №800/134/15 зазначила, що судовому захисту підлягають порушені права, свободи та інтереси, належні безпосередньо заявникам.

В свою чергу, у постанові Верховного Суду України від 15 грудня 2015 року по справі №800/206/15 колегією суддів зроблено висновок, що обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених права чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у звичайних законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджувальне порушення було обґрунтованим.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що згідно частини одинадцятої статті 49 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" повноваження депутатів, порядок організації і гарантії депутатської діяльності визначаються Конституцією України, цим Законом, законом про статус депутата, іншими законами.

Так, згідно пунктів 1 та 5 частини першої статті 11 Закону України "Про статус депутатів місцевих рад" (Закон №93-IV) у виборчому окрузі депутат місцевої ради має право: офіційно представляти виборців свого виборчого округу та інтереси територіальної громади в місцевих органах виконавчої влади, відповідних органах місцевого самоврядування, підприємствах, установах і організаціях незалежно від форми власності з питань, що належать до відання органів місцевого самоврядування відповідного рівня; вносити на розгляд органів і організацій, передбачених пунктом 1 частини першої цієї статті, та їх посадових осіб пропозиції з питань, пов`язаних з його депутатськими повноваженнями у виборчому окрузі відповідно до закону, брати участь у їх розгляді.

При здійсненні депутатських повноважень депутат місцевої ради, як зазначено в пунктах 1 та 3 частини другої вказаної вище статті Закону, має також право: на депутатське звернення, депутатський запит, депутатське запитання; вимагати усунення порушень законності і встановлення правового порядку.

У відповідності до пунктів 3, 5, 7, 8, 10, 12 частини другої статті 19 Закону №93-IV депутат місцевої ради має право: пропонувати питання для розгляду їх радою та її органами; вносити на розгляд ради та її органів пропозиції з питань, пов`язаних з його депутатською діяльністю; висловлюватися щодо персонального складу утворюваних радою органів і кандидатур посадових осіб, які обираються, призначаються або затверджуються радою; порушувати питання про недовіру сільському, селищному, міському голові, розпуск органів, утворених радою, та звільнення посадових осіб місцевого самоврядування; вносити пропозиції про заслуховування на пленарному засіданні ради звіту чи інформації будь-якого органу або посадової особи, підзвітних чи підконтрольних раді, а також з питань, що віднесені до компетенції ради, інших органів і посадових осіб, які діють на її території; виступати з обґрунтуванням своїх пропозицій та з мотивів голосування, давати довідки.

Згідно частини четвертої статті 20 Закону №93-IV рада, до якої обрано депутата, має право заслуховувати його звіти про виконання рішень ради, на пленарних засіданнях періодично інформує депутатів місцевої ради про хід виконання рішень, прийнятих радою, реалізацію пропозицій і зауважень, внесених ними, а також з інших важливих питань діяльності ради та її органів.

За приписами статті 23 Закону №93-IV пропозиції і зауваження, висловлені депутатами місцевої ради на сесіях ради або передані в письмовій формі головуючому на її пленарних засіданнях, розглядаються радою або за її дорученням постійними комісіями ради чи надсилаються на розгляд підзвітним і підконтрольним органам та посадовим особам місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, керівникам відповідних підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, які зобов`язані розглянути ці пропозиції і зауваження у строки, встановлені радою, і про результати розгляду повідомити безпосередньо депутатів місцевої ради, які внесли пропозиції чи висловили зауваження, а також відповідну раду.

Рада та її виконавчі органи забезпечують виконання пропозицій і зауважень депутатів місцевої ради, схвалених радою, інформують депутатів про реалізацію пропозицій і зауважень, внесених ними на сесіях рад.

Відповідно до положень частин першої-третьої, шостої статті 30 Закону №93-IV депутат місцевої ради наділений усією повнотою повноважень, передбачених цим та іншими законами України. Ніхто не може обмежити повноваження депутата місцевої ради інакше як у випадках, передбачених Конституцією та законами України.

Місцеві ради та їх органи забезпечують необхідні умови для ефективного здійснення депутатами місцевих рад їх повноважень.

Рада та її органи сприяють депутатам місцевих рад в їх діяльності шляхом створення відповідних умов, забезпечення депутатів документами, довідково-інформаційними та іншими матеріалами, необхідними для ефективного здійснення депутатських повноважень, організовують вивчення депутатами місцевих рад законодавства, досвіду роботи рад.

Місцеві органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, керівники підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, зобов`язані сприяти депутатам місцевої ради у здійсненні їх депутатських повноважень.

Згідно статті 35 Закону №93-IV відповідна рада та її виконавчі органи забезпечують депутатів місцевих рад офіційними виданнями та інформаційними матеріалами ради, організують допомогу їм з правових питань депутатської діяльності, надають можливість депутатам ознайомитися з рішеннями ради та її органів, розпорядженнями відповідної місцевої державної адміністрації, актами підприємств, установ та організацій, розташованих на відповідній території.

Згідно положень частини першої статті 36 "Про статус депутатів місцевих рад" невиконання посадовими особами вимог закону щодо забезпечення гарантій депутатської діяльності тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Таким чином, аналіз наведених норм Закону України "Про статус депутатів місцевих рад", а також раніше згаданих положень Закону "Про місцеве самоврядування в Україні", а саме частини дев`ятої статті 49, дають підстави для висновку, що депутати відповідної місцевої ради законодавчо наділені повноваженнями, які передбачають та дають змогу, у тому числі, поставити на засіданні ради чи безпосередньо звернутися до головуючого на ній задля вирішення питання, зокрема щодо належного виконання посадовими особами органів місцевого самоврядування своїх обов`язків та вимагати усунення виявлених порушень, при цьому означений статус депутата не позбавляє останнього права висловлювати власні пропозиції стосовно сприяння ради та її органів депутатам місцевих рад в їх діяльності для ефективного здійснення депутатських повноважень.

Як наслідок, колегія суддів зазначає, що відсутність чи невідповідність встановленому законом способу доведення до відома депутатів рішень про скликання сесій ради із зазначенням часу скликання, місця проведення, а також питань, які передбачається внести на розгляд ради, не є предметом спору в даній адміністративній справі, водночас питання такого інформування, може бути вирішено відповідними суб`єктами в межах їх компетенції та законодавчо наданих повноважень.

Згідно пункту 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Також, згідно приписів пунктів 39 та 43 вказаного висновку судді повинні давати відповідь лише на доречні доводи, здатні вплинути на вирішення спору, а також вирішити, наскільки переконливими є фактичні докази, які ймовірно стосуються предмета спору.

Разом з тим, відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

При цьому, за пунктом 8 частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Оскільки, відповідно до матеріалів справи, на шостій сесії Коцюбинської селищної ради одинадцятого скликання була присутня більшість депутатів від загального складу ради, а щодо проекту рішення, яке надалі після його прийняття стало предметом оскарження, зауважень чи будь-яких заперечень від депутатів не надходило, процедурні порушення, про які зазначено скаржникам, не могли слугувати достатніми підставами для визнання такого рішення незаконним у цілому.

Як наслідок, викладені у апеляційній скарзі доводи не спростовують раніше зазначених висновків суду попередньої інстанції і не дають підстав вважати, що суд першої інстанції при розгляді справи допустив порушення норм права, які привезли до неправильного вирішення спору.

Підсумовуючи викладене у сукупності, колегія суддів робить висновок, що оскаржуване рішення Київського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2019 року є законним і не підлягає скасуванню, оскільки судом перевірено обставини справи, досліджено наявні докази та надано оцінку доводам сторін, а отже спір вирішено у відповідності з нормами матеріального та процесуального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідно до частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст 241, 242, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_3 - залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя: Л.Т. Черпіцька

Судді: І.І. Бараненко

Я.Б. Глущенко

Повний текст постанови виготовлено 26 грудня 2019 року.