Справа № 580/4250/19
Суддя: А.М. Бабич
Дата ухвалення: 2020-01-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

02 січня 2020 року справа № 580/4250/19

м. Черкаси

Суддя Черкаського окружного адміністративного суду Бабич А.М., ознайомившись із позовною заявою, підписаною адвокатом Хлівненком П.В. від імені Публічного акціонерного товариства «АЗОТ» до Приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Плесюка Олексія Степановича про визнання протиправними дій та зобов`язання утриматись від вчинення дій,

УСТАНОВИЛА:

28.12.2019 у Черкаський окружний адміністративний суд надійшла позовна заява, підписана адвокатом Хлівненком П.В. від імені Публічного акціонерного товариства «АЗОТ» (18014, м. Черкаси, вул. Першотравнева, буд.72; ) (далі - позивач) надійшов позов до Приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Плесюка Олексія Степановича (18000, м. Черкаси, вул. Небесної Сотні, буд.31) (далі - відповідач) про:

визнання протиправними дій відповідача щодо визначення вартості майна - нежитлового приміщення будинку культури, загальною площею 10656,40 кв.м., яке знаходиться за адресою: м.Черкаси, б-р Шевченка, буд.249, - та належить позивачу;

зобов`язання відповідача утриматись від передачі майна - нежитлового приміщення будинку культури, загальною площею 10656,40 кв.м., яке знаходиться за адресою: м.Черкаси, б-р Шевченка, буд.249, - та належить позивачу на реалізацію за вартістю 37019300,00грн., яка визначена на підставі висновку суб`єкта оціночної діяльності ПП «ДИСКОНТ».

Ознайомившись із позовною заявою та доданими до неї матеріалами, встановлено непідвідомчість заявленого спору адміністративному суду, з огляду на таке.

Згідно з п.4 ч.1 ст.171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

За вимогами ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

На підставі ч.1 ст.287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, їхньою посадовою або службовою особою, у т.ч. органу виконавчої служби, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Порядок оскарження рішення, дій або бездіяльності виконавців та посадових осіб органів державної виконавчої служби врегульований ст.74 Закону України від 02.06.2016 №1404-VIII "Про виконавче провадження" (далі - Закон №1404-VIII). Зокрема, частиною 1 цієї статті передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Аналіз наведених положень Закону 1404-VIII свідчить, що сторони виконавчого провадження мають право оскаржити рішення, дії чи бездіяльність виконавця щодо виконання судового рішення виключно до суду, який видав виконавчий документ. Тобто критеріями розмежування юрисдикції згідно з цим законом є суд, що видав виконавчий документ.

Згідно з обґрунтуваннями позовних вимог і доданими до позовної заяви матеріалами спірні дії вчинені в межах виконавчого провадження №58251249, відкритого на підставі наказу Господарського суду Черкаської області від 08.01.2019 №925/931/18 про стягнення з ПАТ "АЗОТ" на користь ТОВ "РЕЙЛ ЛОДЖИСТІКС" 2540350,00 грн. боргу, 282013,65 грн. пені та 42705,02 грн. 3% річних, яке приєднане до зведеного виконавчого провадження №57048235. Зведення виконавчого провадження здійснене державним виконавцем виключно по боржнику (позивачу у справі) і стосується виключно виконання наказів господарських судів.

Для вирішення спору адміністративний суд, дотримуючись принципу офіційного з`ясування всіх обставин справи, мав би оцінювати стан виконання рішень господарських судів щодо стягнення коштів з боржника. Обсяг досліджуваних обставин і фактів свідчить, що вони входять у поняття здійснення судового контролю. З огляду на це заявлені спірні відносини стосуються сфери контролю за виконанням рішення господарського суду.

Відповідно до ч.1 ст.339 та ч.1 ст.340 Розділу VI "Судовий контроль за виконанням судових рішень" Господарського процесуального кодексу України від 06.11.1991 №798-ХІІ (далі - ГПК України) у редакції на час звернення з позовом сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права. Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Не є обґрунтованим посилання позивача на постанову Великої Палати Верховного Суду від 14.03.2018 №660/612/16-ц, оскільки у вказаному рішенні роз`яснено, що за правилами адміністративного судочинства підлягають розгляду спори про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності виконавця у зведеному виконавчому провадженні за виконання рішень судів різних юрисдикцій.

Доказів виконання рішень судів різних юрисдикцій у зведеному виконавчому провадженні №57048235 суду не надано.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у справі Zand v. Austria від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття "суд, встановлений законом" у частині першій статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…)". З огляду на це не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Тому суд дійшов висновку, що заявлений спір має розглядатися Господарським судом Черкаської області відповідно до вимог Розділу VII "Судовий контроль за виконанням судових рішень" ГПК України.

Якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства, пунктом 1 ч.1 ст.170 КАС України визначений обов`язок судді відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі. Тому наявні підстави відмовити у відкритті провадження, а на підставі ч.6 ст.170 КАС України роз`яснити позивачу, що спір віднесено до юрисдикції господарського судочинства.

Оскільки доказів сплати судового збору за подання позову не надано, відсутні підстави для його повернення позивачу.

Керуючись ст. ст. 2, 19, 170-171, 287 КАС України, суддя

УХВАЛИЛА:

1. Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «АЗОТ» () до Приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Плесюка Олексія Степановича (18000, м. Черкаси, вул. Небесної Сотні, буд.31) про: визнання протиправними дій щодо визначення вартості майна - нежитлового приміщення будинку культури, загальною площею 10656,40 кв.м., яке знаходиться за адресою: м.Черкаси, б-р Шевченка, буд.249, - зобов`язання утриматись від передачі цього майна на реалізацію за вартістю 37019300,00грн., яка визначена на підставі висновку суб`єкта оціночної діяльності ПП «ДИСКОНТ».

2. Судові витрати розподілу не підлягають.

3. Роз`яснити, що спір відноситься до юрисдикції господарських судів.

4. Копію ухвали направити позивачу.

5. Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом 15 днів з моменту її складення.

Суддя А.М. Бабич

Ухвала постановлена, складена у повному обсязі та підписана 02.01.2020.