Справа № 826/11505/18
Суддя: Шарапа В.М.
Дата ухвалення: 2019-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

27 грудня 2019 року

Київ

справа №826/11505/18

адміністративне провадження №К/9901/63998/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Шарапи В.М.,

суддів: Стеценка С.Г., Чиркіна С.М.,

розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 09.08.2018 у складі судді Донця В.А. та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 13.09.2018 у складі колегії суддів: Коротких А.Ю. (головуючий), Файдюка В.В., Чаку Є.В. у справі №826/115051/18 за позовом ОСОБА_1 до Київської обласної державної адміністрації, Головного управління Держгеокадастру в Київській області про визнання протиправним та скасування розпорядження, визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог і рішень судів першої та апеляційної інстанцій:

1. ОСОБА_1 (надалі - ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Київської обласної державної адміністрації (надалі - Облдержадміністрація), Головного управління Держгеокадастру в Київській області (надалі - ГУ Держгеокадастру), в якому просив:

1.1. визнати протиправним та скасувати розпорядження Облдержадміністрації від 11.08.2017 №426;

1.2. визнати протиправними дії ГУ Держгеокадастру щодо скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та видалення з Публічної кадастрової карти відомостей про земельні ділянки комунальної власності загального користування Тарганської сільської ради Володарського району кадастровий номер :04:008:0001 площею 15,0079 га, кадастровий номер :04:008:0002 площею 21,1355 га, кадастровий номер :04:008:0003 площею 14,537 га.;

1.3. зобов`язати ГУ Держгеокадастру відновити у публічній кадастровій карті відомості про земельні ділянки загального користування комунальної власності Тарганської сільської ради Володарського району кадастровий номер :04:008:0001 площею 15,0079 га, кадастровий номер :04:008:0002 площею 21,1355 га, кадастровий номер :04:008:0003 площею 14,537 га.

2. Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.07.2018 позовну заяву залишено без руху, позивача зобов`язано усунути її недоліки шляхом: подання заяви на усунення недоліків позовної заяви із зазначенням дати та номера справи, до якої долучити заяву про поновлення строку звернення до суду з обґрунтуванням поважності причин та наданням відповідних доказів або письмові пояснення звернення до суду в межах відповідного строку щодо вимоги про скасування розпорядження Облдержадміністрації від 11.08.2017 №426 та визнання протиправними дій ГУ Держгеокадастру щодо скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та видалення з публічної кадастрової карти відомостей про земельні ділянки.

3. До закінчення встановленого судом строку представником позивача було подано до суду заяву від 03.08.18 №826/11505/18, в якій зазначено, що на виконання ухвали про залишення позовної заяви без руху ним надається суду лист Тарганської сільської ради Володарського району (надалі - Тарганська сільська рада) від 31.07.2018 за №278/02-14.

4. Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 09.08.2018, яку залишено без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 13.09.2018, позовну заяву повернуто позивачу.

4.1. Приймаючи вказане судове рішення суди виходили з того, що представником позивача подано супровідний лист від 03.08.18 №826/11505/18, до якого додано лист Тарганської сільської ради від 31.07.2018 №278/02-14. Заяви про поновлення строку звернення до суду чи письмових пояснень щодо звернення до суду в строк не надано, супровідний лист не містить жодних пояснень чи обґрунтувань. З огляду на наведене судами констатовано невиконання представником позивача вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху. На думку судів, інформація наведена у листі Тарганської сільської ради від 31.07.2018 №278/02-14 дублює інформацію зазначену в позовній заяві, щодо якої судом зроблено висновок в ухвалі від 26.07.2018 про залишення позовної заяви без руху, що це не є достатнім обґрунтуванням пропущення строку звернення до суду. Судами зазначено, що супровідний лист від 03.08.2018 №826/11505/18 підписано представником позивача, адвокатом Табалюком С.К., на підтвердження повноважень якого надано завірену копію ордеру від 25.06.2018, проте не надано копії свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, як цього вимагає стаття 59 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) та стаття 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" від 05.07.2012 №5076-VI (надалі - Закон №5076-VI).

Короткий зміст вимог та узагальнені доводи касаційної скарги:

5. Позивачем подано касаційну скаргу на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 09.08.2018 та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 13.09.2018, в якій просить оскаржувані судові рішення скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

5.1. Аргументи скаржника на обґрунтування доводів касаційної скарги зводяться до порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права. Зокрема, скаржник наголошує, що про порушення своїх прав, свобод та інтересів, за захистом яких звернувся до суду, дізнався лише з листа Тарганської сільської ради від 31.07.2018 №278/02-14. Дізнатись про існування оспорюваного розпорядження Облдержадміністрації з інших джерел позивач не мав можливості, оскільки останнє не було оприлюднене у встановленому законодавством порядку і відсутнє в електронній базі даних на офіційному вебсайті відповідача 1. Крім того, скаржник вважає, що статтею 123 КАС України передбачено лише одну підставу для повернення позовної заяви, а саме неподання заяви про поновлення строку або її необґрунтованість. На думку скаржника, наданий представником позивача ордер про надання правової допомоги є достатнім підтвердженням наявності у нього повноважень.

6. Відповідачі відзивів на касаційну скаргу до суду подали.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Висновки суду за результатами розгляду касаційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд касаційної інстанції:

7. Відповідно до частини 1 статті 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

8. Згідно з частиною 2 цієї статті, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

9. Отже, колегія суддів приходить до висновку, що строк звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи розпочинає свій перебіг лише за умови, що остання була реально обізнаною з фактом їх порушення оспорюваними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень.

10. Частиною 6 статті 161 КАС України передбачено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

11. При цьому, частиною 1 статті 123 КАС України визначено, що в разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

12. Частиною 2 цієї статті визначено, що у разі якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

13. За змістом пункту 9 частини 4 статті 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

14. Як вбачається з матеріалів справи, в позовній заяві позивачем зазначено, що у червні 2018 року він дізнався про прийняття оспорюваного розпорядження Облдержадміністрації від 11.08.2017 №426, а про те, коли були вчинені дії щодо скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно і видалення з публічної кадастрової карти відомостей про спірні земельні ділянки - позивачу невідомо.

15. У поданому позивачем на виконання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху листі Тарганської сільської ради від 31.07.2018 №278/02-14 вказано, що на початку червня 2018 року секретарем сільської ради повідомлено позивачу та іншим мешканцям села про припинення права комунальної власності громади на спірні земельні ділянки розпорядженням Облдержадміністрації від 11.08.2017 №426 та надано відповідні документи.

16. При цьому, наданими позивачем доказами підтверджується, що оспорюване розпорядження відсутнє у загальному доступі, зокрема, інформація про нього не міститься на офіційному вебсайті Облдержадміністрації.

17. Відтак, у судів попередніх інстанцій були достатні підстави для висновку, що про порушення своїх прав, свобод та інтересів позивач дізнався у червні 2018 року, а тому ним дотримані строки звернення до суду з даним адміністративним позовом, визначені частиною 2 статті 122 КАС України.

18. Лист Тарганської сільської ради від 31.07.2018 №278/02-14 не був доданий позивачем до позовної заяви і йому не надавалася оцінка судом в ухвалі про залишення позовної заяви без руху.

19. Посилання судів попередніх інстанцій на ту обставину, що позивачем на виконання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху подано лише супровідний лист від 03.08.2018 №826/11505/18, який, на переконання судів, не містив жодних пояснень чи обґрунтувань щодо пропуску строку звернення до суду, не заслуговують на увагу. Зокрема, подана позивачем заява, у взаємозв`язку з доданим до неї листом Тарганської сільської ради від 31.07.2018 №278/02-14, дозволяє встановити той факт, що позивачем дотримані строки звернення до суду з даним позовом. У свою чергу, відсутність пояснень чи обґрунтувань позивача з приводу пропуску такого строку, за умови надання ним доказів, які свідчать про протилежне, не може слугувати підставою для висновку про неподання заяви про поновлення строку звернення до суду взагалі.

20. Що стосується непідтвердження представником позивача повноважень на підписання заяви від 03.08.2018 №826/11505/18, то слід наголосити, що частиною 4 статті 59 КАС України визначено, що повноваження адвоката, як представника, підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону №5076-VI.

21. Частинами 1-3 статті 26 Закону №5076-VI встановлено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги;

2) довіреність;

3) ордер;

4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката.

Повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом.

22. Відтак, ордер, виданий відповідно до вимог Закону №5076-VI, є самостійним документом, що підтверджує повноваження адвоката. Надання разом із ордером свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, з метою підтвердження повноважень на здійснення представництва, чинним законодавством не вимагається.

23. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 (надалі - Конвенція), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

24. Європейський Суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції) наголошує, що "<…> право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою" (пункт 33 рішення у справі "Перетяка та Шереметьєв проти України" від 21.12.2010, заява №45783/05).

25. За практикою Європейського Суду з прав людини, реалізуючи положення Конвенції, слід уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише і фактичним, але і реальним. Надмірний формалізм при вирішені питання щодо прийняття позовної заяви або скарги - є порушенням права на справедливий судовий захист.

26. Згідно з частиною 1 статті 353 КАС України, підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.

27. Таким чином, суди попередніх інстанцій при прийнятті оскаржуваних судових рішень порушили норми процесуального права, а саме, частин 1-2 статті 122, частин 3-4 статті 123 та пункту 9 частини 4 статті 169 КАС України, що є підставою для їх скасування та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

28. З огляду на наведене, касаційна скарга підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 344, 349, 355-356, 359 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

29. Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

30. Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 09.08.2018 та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 13.09.2018 у справі №826/11505/18 за позовом ОСОБА_1 до Київської обласної державної адміністрації, Головного управління Держгеокадастру в Київській області про визнання протиправним та скасування розпорядження, визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

31. Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.

Головуючий суддя Шарапа В.М.

Судді Стеценко С.Г.

Чиркін С.М.