Справа № 607/22142/19
Суддя: Нос Степан Петрович
Дата ухвалення: 2020-01-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 січня 2020 рокуЛьвів№ 857/14024/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Носа С. П.,

суддів - Кухтея Р. В., Іщук Л. П.;

за участю секретаря судового засідання - Коваль Т. О.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02 грудня 2019 року в справі № 607/22142/19 (головуючий суддя - Кунцьо С.В., м.Тернопіль, повний текст судового рішення складено 02 грудня 2019 року) за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції України, Управління патрульної поліції в Тернопільській області ДПП про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Департаменту патрульної поліції України, Управління патрульної поліції в Тернопільській області ДПП про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

В обґрунтування вимог позовної заяви зазначає, що відносно нього безпідставно винесено спірну постанову та накладено адміністративне стягнення, адже дорожній знак початку населеного пункту «В. Березовиця» в порушення п. 8.2.1 Правил дорожнього руху не був видимий на відстані не менш як 100 метрів, оскільки його закривали інші дорожні знаки та рослини. Крім того, зазначає, що поліцейським було допущено порушення при розгляді справи про адміністративне правопорушення, адже остання не була присутня при фіксації швидкості керованого ним транспортного засобу. У зв`язку із вищенаведеним просить скасувати постанову, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02 грудня 2019 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій висловлено прохання скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову, якою адміністративний позов задоволити. В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказано, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення допустив невідповідність висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи, неправильно застосував норми матеріального та порушив норми процесуального права.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України, тому відповідно до ч.4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, проаналізувавши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не знаходить підстав для її задоволення.

Встановлено, що поліцейським роти №1 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП сержантом поліції Шипкою Х.Б. 10.09.2019 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК №543072 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 гривень, за те, що позивач 10 вересня 2019 року о 11 год 48 хв на 370 км автодороги М-19 «Доманове-Ковель-Чернівці-Тереблече» в смт. В. Березовиця Тернопільського району Тернопільської області, керуючи автомобілем марки «Toyota Corolla», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухався із швидкістю 86 км/год, при дозволеній швидкості 50 км/год, швидкість вимірювалася лазерним вимірювачем швидкості TruCam LTІ 20/20 серійний номер ТC 000532, чим порушив вимоги п. 12.9 «б» Правил дорожнього руху України, за що передбачено адміністративну відповідальність згідно ч.1 ст.122 КУпАП.

Не погоджуючись з прийнятою постановою серії НК №543072 від 10.09.2019, позивач звернувся з позовом до суду.

Відмовляючи у задоволенні даного позову, суд першої інстанції мотивував це тим, що відповідачем доведено правомірність прийнятої спірної постанови.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

В пункті 1.3 Правил дорожнього руху зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно вимог пп. «б» п.12.9 Правил дорожнього руху України, водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4, 12.5, 12.6, 12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину - тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Докази мають бути належними та допустимими. Допустимими є ті докази, які зібрані у відповідності до закону, а належними - якщо вони містять інформацію щодо предмету доказування.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

З матеріалів справи, зокрема, постанови серії НК № 543072 від 10.09.2019 встановлено, що швидкість руху автомобіля під керування ОСОБА_1 вимірювалась за допомогою вимірювача швидкості руху TruCam LTI 20/20 серійний номер ТC 000532 , до постанови додано відео з н/к НОМЕР_3, 72, фото порушення, які додані до відзиву представником відповідачів.

Колегія суддів проаналізувавши наявну у матеріалах справи спірну постанову погоджується з висновком суду першої інстанції, що така відповідає усім вимогам норм чинного законодавства, відповідачем при винесенні постанови про адміністративне правопорушення дотримано положення ст. 280 КУпАП, достеменно встановлено вину позивача у вчиненому правопорушенні, враховуючи, що крім постанови в якості доказу вини позивача у скоєнні правопорушення надано диск з відеофіксацією з місця події та роздруківка фотознімку з приладу Trucam, на якому зафіксовано швидкість автомобіля, яким керував ОСОБА_1 ..

Поряд з цим, апеляційним судом було здійснено огляд наявного у матеріалах справи відео з нагрудної камери поліцейського (а. с. 12), яким підтверджено, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення на місці інспектор поліції роз`яснив позивачу його права передбачені ст. 268 КУпАП, а також ст. 63 Конституції України. Розпочавши розгляд справи про адміністративне правопорушення, інспектор назвав свою посаду, спеціальне звання та прізвище, та пояснив позивачу підставу зупинки. Крім того в процесі розгляду справи позивачем на місці зупинки не заявлялося будь-яких клопотань, зокрема про надання юридичної допомоги або ж про ознайомлення з доказами вчинення ним правопорушення. Також, при розгляді справи про адміністративне правопорушення саме поліцейським Шипка Х . Б. було встановлено обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення у відповідності до ст. 280 КУпАП, врезультаті чого відносно ОСОБА_1 було складено постанову про накладення адміністративного стягнення на підставі наявних доказів.

Отже, зазначене достеменно спростовує покликання позивача відносно порушення інспектором поліції процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Крім цього, на місці зупинки транспортного засобу позивач жодним чином не заперечив інспектору про наявність на вказаній ділянці дороги обмеження швидкості руху «50 км/год», при цьому лише зазначивши, що його швидкість не могла становити «86 км/год».

Відповідно до наявної у матеріалах справи роздруківки фотознімку з приладу TruCam Serial №TС000532 від 10.09.2019 року 11:47 год (а. с. 16), видно, що швидкість транспортного засобу «Toyota Corolla», державний номерний знак НОМЕР_1 , визначено в 86 км/год при дозволеній швидкості 50 км/год.

На ділянці дороги, де було вчинено адміністративне правопорушення, міститься дорожній знак 5.70 «Фото-, відеофіксування порушень Правил дорожнього руху», який інформує про можливість здійснення контролю за порушеннями Правил дорожнього руху за допомогою спеціальних технічних засобів.

У матеріалах справи також наявна фотографія із зображенням дорожнього знаку на автодорозі М-19 «Доманове-Ковель-Чернівці-Тереблече» (а. с. 17), на якій зображений дорожній знак 5.45 «В. Березовиця» («Початок населеного пункту»), в межах якого діють вимоги Правил дорожнього руху України, що визначають порядок руху в населених пунктах, а саме: водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7; у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Суд апеляційної інстанції вважає безпідставними покликання апелянта на те, що дорожній знак початку населеного пункту «В. Березовиця» не був видимий на відстані не менш як 100 метрів, оскільки наявним у матеріалах справи фотознімком (а. с. 31) підтверджується, що знак початку населеного пункту «В. Березовиця» належно проглядається та його не закривають інші дорожні знаки та рослини таким чином, що його б не було видно з відстані 100 метрів при русі транспортного засобу як крайньою правою так і лівою смугою руху.

З огляду на наведене, колегія суддів приходить до переконання, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно з ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є безпідставними, та такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись статтями 229, 241, 250, 308, 310, 316, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02 грудня 2019 року в справі № 607/22142/19 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя С. П. Нос
судді Р. В. Кухтей
Л. П. Іщук
Повне судове рішення складено 03 січня 2020 року.