Справа № 162/773/19
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2019-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2019 рокуЛьвів№ 857/13249/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії :

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Ільчишин Н.В., Коваля Р.Й.

за участі секретаря судового засідання: Омеляновської Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Поліцейського роти №1 батальйону Управління патрульної поліції у Волинській області капрала поліції Гапонюка Вадима Миколайовича,

на рішення Любешівського районного суду Волинської області від 04 листопада 2019 року (суддя Гладіч Н.І., час ухвалення не вказано, місце ухвалення смт.Любешів, дата складання повного тексту не вказана),

в адміністративній справі №162/773/19 за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Волинській області, Поліцейського роти №1 батальйону Управління патрульної поліції у Волинській області капрала поліції Гапонюка Вадима Миколайовича,

про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

встановив:

У жовтні 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідачів Управління патрульної поліції у Волинській області, Поліцейського роти №1 батальйону Управління патрульної поліції у Волинській області капрала поліції Гапонюка В.М., в якому просив скасувати постанову серії НК №038760 від 27 вересня 2019 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою визнано позивача винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП і застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн..

Рішенням Любешівського районного суду Волинської області від 04 листопада 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено повністю. Скасовано постанову поліцейського роти №1 батальйону Управління патрульної поліції у Волинській області капрала поліції Гапонюка В.М. НК №038760 від 27 вересня 2019 року відносно ОСОБА_1 про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, а провадження у справі закрито за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З цим рішенням суду першої інстанції від 04.11.2019 року не погодився відповідач поліцейський роти №1 батальйону Управління патрульної поліції у Волинській області капрал поліції Гапонюк В.М. та оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що оскаржене рішення суду є незаконним, необгрунтованим, винесене з невірним застосуванням судом норм матеріального та процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з невідповідністю висновків суду обставинам справи, а тому таке рішення суду підлягає скасуванню з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що суд першої інстанції, всупереч вимогам ч.4 ст.9 КАС України, не взяв до уваги та не ознайомився з наданим відповідачем відеодиском з зафіксованим на ньому правопорушенням позивача. Зокрема, що представником відповідача 01.11.2019 р. на адресу суду рекомендованим листом було направлено відзив на позовну заяву з відеозаписом з місця вчинення та розгляду справи про а/п та копію рапорту свідка. Зазначає апелянт, що матеріали справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності були надіслані відповідачем вчасно, з дотриманням строків визначених в ухвалі суду від 10.10.2019 р. про відкриття провадження у справі. Також звертає увагу апелянт на те, що фактичними даними, які підтверджують факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення за ч.1 ст.122 КУпАП є відеозапис №IMG_3378 з відеореєстратора, який встановлений в службовому автомобілі працівників патрульної поліції, відеозаписи з нагрудного відеореєстратора поліцейського та рапортом свідка. Таким чином вважає апелянт, що розгляд справи про адміністративне правопорушення та винесення оскарженої постанови серії НК №038760 від 27.09.2019 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, здійснено з врахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, відповідно до ст.280 КУпАП. Дії поліцейського щодо винесення постанови серії НК №038760 від 27.09.2019 року відповідали вимогам Закону України «Про національну поліцію», КУпАП та ПДР України. Також, просить апелянт врахувати як доказ по справі DVD-R диск «Verbatim» з фото та відеозаписами технічного приладу, що має функцію відеозйомки з нагрудного відеореєстратора поліцейського ОСОБА_2 від 27.09.2019 року, відеозапис з відеореєстратора, що був встановлений в службовому автомобілі працівників патрульної поліції, а також рапорт свідка.

За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати оскаржене рішення суду від 04.11.2019 р. та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні адміністративного позову.

У засідання суду апеляційної інстанції сторони не з`явились, хоча про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Відповідно до статті 313 КАС України суд апеляційної інстанції дійшов висновку про можливість апеляційного розгляду справи у відсутності сторін (їх представників).

Згідно ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши доводи, межі та вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, вважає, що дану апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, з врахуванням наступного.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що постановою серії НК №038760 від 27.09.2019 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі до позивача ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП (а.с. 5).

Із змісту вказаної вище постанови від 27.09.2019 року видно, що позивача визнано винним в тому, що він 27.09.2019 року о 15 год. 32 хв. на автодорозі М-19 (Доманове-Ковель-Чернівці-Тереблече) 118 км. керував транспортним засобом «Volkswagen Passat» д.н.з. НОМЕР_1 , перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1, яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків, чим порушив п.8.5.1 ПДР України, вчинивши адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.122 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для скасування рішення суду першої інстанції, з врахуванням наступного.

Відповідно до пунктів 1.3, 1.9 Правил дорожнього руху України, що затверджені постановою КМ України від 10.10.2001 р. №1306 (із змінами і доповненнями), учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно п.8.5.1 Правил, горизонтальна дорожня розмітка встановлює певний режим і порядок руху.

Частиною 1 ст.122 КУпАП передбачено, що порушення вимог розмітки проїзної частини доріг тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до статей 276, 280, 283 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Суд апеляційної інстанції також зазначає, що згідно ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст.245 КУпАП).

Відповідно до статей 251, 252 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Крім цього, відповідно до п.4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затв. наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 р., у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Згідно п.10 розділу ІІІ вказаної Інструкції, поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, нормами КУпАП передбачено спрощений порядок фіксування адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, за умов якого протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, при цьому посадова особа має право винести безпосередньо постанову в справі про адміністративне правопорушення.

Зі змісту оскарженої постанови про адміністративне правопорушення від 27.09.2019 року та пояснень відповідача (апелянта) видно, що фактичними даними, які підтверджують факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення за ч.1 ст.122 КУпАП відповідач вважає відеозапис №IMG_3378 з відеореєстратора, який встановлений в службовому автомобілі працівників патрульної поліції, відеозаписи з нагрудного відеореєстратора поліцейського та рапортом свідка.

Апелянт вказує, що судом першої інстанції безпідставно не враховано доводів відповідачів, а саме, не взято до уваги поданого відповідачами відзиву на позов із доданими до нього доказами на яких ґрунтується висновок про вчинення позивачем адміністративного правопорушення та не надано оцінку таким аргументам відповідача.

З цього приводу колегія суддів враховує, що ухвалою Любешівського районного суду Волинської області від 10.10.2019 року відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Волинській області, поліцейського роти №1 батальйону Управління патрульної поліції у Волинській області капрала поліції Гапонюка В.М. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення. Призначено судове засідання на 10 годину 00 хвилин 04 листопада 2019 року (а.с. 9).

Цією ж ухвалою суду від 10.10.2019 року зобов`язано Управління патрульної поліції у Волинській області в строк до 04 листопада 2019 року подати до Любешівського районного суду завірені копії матеріалів справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП. Для подання відзиву на позов встановлено відповідачам п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, а для подання заперечення п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив.

Колегія суддів враховує, що згідно штампу вхідної кореспонденції Любешівського районного суду Волинської області, відповідачі 04.11.2019 р. подали до суду першої інстанції відзив на позовну заяву ОСОБА_1 до якого було додано рапорт інспектора роти №1 батальйону УПП у Волинській області ДПП лейтенанта поліції Колесника О.А. та DVD-R диск «Verbatim» з відеозаписами з місця вчинення та розгляду справи про а/п від 27.09.2019 року.

Таким чином, суд апеляційної інстанції бере до уваги відзив на позовну заяву та доданий диск з відеозаписами з місця вчинення та розгляду справи про а/п від 27.09.2019 року, оскільки такі до суду подані вчасно, тобто протягом 15 днів, як було вказано в ухвалі суду від 10.10.2019 року про відкриття провадження і до 04.11.2019 року.

Однак, колегія суддів також враховує, що із змісту відеозаписів доданих до відзиву на позовну заяву та доданих до апеляційної скарги видно, що ці відеозаписи не містять зафіксованого самого моменту порушення.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідачем поданими доказами, які були долучені до відзиву на адміністративний позов та до апеляційної скарги, не доведено наявність тих обставин, що зазначені у постанові від 27.09.2019 року, а тому являються необґрунтованими доводи відповідачів про наявність вини позивача у вчиненні порушень вимог п.8.5.1 ПДР України.

Слід також зазначити, що інших доказів на підтвердження вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення відповідачами не надано, а позивач своєї вини не визнав.

Щодо копії рапорту інспектора роти №1 батальйону УПП у Волинській області ДПП лейтенанта поліції Колесника О.А., то колегія суддів вважає, що такий документ не може розглядатися як беззаперечний, основний і достатній доказ вчинення позивачем адміністративного правопорушення, без системного аналізу сукупності інших доказів у справі.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005р. №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», зміст постанови про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції при розгляді адміністративної справи неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, однак сформував правильний висновок про те, що з врахуванням вимог ч.3 ст.286 КАС України, оскаржена позивачем постанова серії НК №038760 від 27.09.2019 року про накладення адміністративного стягнення підлягає скасуванню із закриттям справи про адміністративне правопорушення.

З врахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що немає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 243, 272, 286, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Поліцейського роти №1 батальйону Управління патрульної поліції у Волинській області капрала поліції Гапонюка Вадима Миколайовича залишити без задоволення.

Рішення Любешівського районного суду Воллинської області від 04 листопада 2019 року в адміністративній справі №162/773/19 за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Волинській області, Поліцейського роти №1 батальйону Управління патрульної поліції у Волинській області капрала поліції Гапонюка Вадима Миколайовича, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення і в касаційному порядку не оскаржується.

Головуючий: В. В. Гуляк
Судді: Н. В. Ільчишин
Р. Й. Коваль