Справа № 320/6055/18
Суддя: Кушнова А.О.
Дата ухвалення: 2019-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

24 грудня 2019 року справа № 320/6055/18

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кушнової А.О., за участю секретаря судового засідання Сакевич Ж.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні звіт Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про виконання судового рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Броварського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

за участю представників сторін:

від позивача Тимошенко Г.С., довіреність від 11.09.2018 №4265

від відповідача Музиченко І.О.,довіреність від 10.07.2019 №498/101-01

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Броварського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області, в якому позивач просив суд:

визнати протиправною відмову Броварського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області в перерахунку пенсії ОСОБА_1 обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року;

- зобов`язати Броварське об`єднане управління Пенсійного фонду України Київської області провести ОСОБА_1 з 04.06.2018 перерахунок та виплату пенсії, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року (5х3723,00) відповідно до ч.3 ст.59 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 26.12.2018 адміністративний позов задоволено у повному обсязі.

Визнано протиправною відмову Броварського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області у перерахунку пенсії ОСОБА_1 як учаснику ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, обчисленої з п`ятикратного розміру заробітної плати, встановленої законом на 01 січня відповідного року, викладену у листі від 08.06.2018 № 490/К-01.

Зобов`язано Броварське об`єднане управління Пенсійного фонду України Київської області (ідентифікаційний код 37892505, місцезнаходження: 07400, Київська область, м. Бровари, бульвар Незалежності, 11) провести ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ) перерахунок та виплату пенсії, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня відповідного року, відповідно до ч. 3 ст. 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", з 04.06.2018.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 26.12.2018 в апеляційному порядку не оскаржувалось.

04.06.2019 на адресу суду від позивача надійшла заява про зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, у якій позивач просить суд зобов`язати Броварське об`єднане управління Пенсійного фонду України Київської області подати у встановлений судом строк звіт про виконання рішення Київського окружного адміністративного суду від 26.12.2018 у справі №320/6055/18 та призначити його до розгляду у судовому засіданні.

В результаті автоматизованого розподілу вказана заява була передана до розгляду судді Кушновій А.О.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 11.07.2019 встановлено для Броварського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області строк для надання суду звіту про виконання судового рішення протягом 15 днів з дня отримання даної ухвали суду.

24.07.2019 на адресу суду від Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області на виконання вимог ухвали від 11.07.2019 про встановлення строку для надання суду звіту про виконання судового рішення надійшов лист без дати і без номеру, в якому повідомлено, що відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 №628 Броварське об`єднане управління Пенсійного фонду України Київської області реорганізувалось шляхом приєднання до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 08.08.2019 у прийнятті звіту Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області без номеру і без дати та звіту Броварського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області від 31.07.2019 №726/108-05 про виконання судового рішення Київського окружного адміністративного суду від 26.12.2018 у справі №320/6055/18 відмовлено.

Встановлено Броварському об`єднаному управлінню Пенсійного фонду України Київської області новий строк для надання звіту про виконання судового рішення від 26.12.2018 у справі №320/6055/18 та зобов`язано подати новий звіт протягом одного місяця з дня отримання копії даної ухвали.

16.09.2019 на адресу суду від Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області надійшов звіт про виконання рішення суду від 13.09.2019 №1750/108-05, в якому повідомлено суд, що відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 №628 Броварське об`єднане управління Пенсійного фонду України Київської області реорганізувалось шляхом приєднання до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, у зв`язку з чим просить суд замінити відповідну сторону правонаступником. Також зазначено, що на виконання рішення суду було проведено перерахунок та нарахування пенсії позивачу.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 17.09.2019 замінено боржника у виконавчому провадженні - Броварське об`єднане управління Пенсійного фонду України Київської області на правонаступника - Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області. Призначено судове засідання для розгляду звіту про виконання судового рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області в адміністративній справі №320/6055/18 на 24.09.2019.

23.09.2019 на адресу суду від Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області надійшла заява від 23.09.2019 №3245/108-02 про роз`яснення судового рішення, оскільки дане рішення є незрозумілим в частині, що стосується порядку перерахунку та виплати пенсії, обчисленої з п`ятикратного розміру заробітної плати.

Протокольною ухвалою суду від 24.09.2019 розгляд звіту про виконання судового рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області в адміністративній справі №810/4765/18 відкладено на 15.10.2019 до вирішення заяви Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 23.09.2019 №3245/108-02 про роз`яснення судового рішення.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 27.09.2019 заяву Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про роз`яснення рішення Київського окружного адміністративного суду від 26.12.2018 в адміністративній справі № 320/6055/18 задоволено. Роз`яснено, що при виконанні рішення Київського окружного адміністративного суду від 26.12.2018 у справі № 320/6055/18 не підлягає застосуванню формула, визначена пунктом 9-1 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 23.11.2011 №1210.

Ухвала Київського окружного адміністративного суду від 27.09.2019 про роз`яснення судового рішення у справі №320/6055/18 Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області не оскаржувалась та набрала законної сили.

15.10.2019 на адресу суду від Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області надійшов звіт від 15.10.2019 №2474/108-05 про виконання судового рішення у справі 320/6055/18, в якому суд повідомлено про те, що ухвалу про роз`яснення рішення від 27.09.2019 Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області рішення виконано, Броварським відділом обслуговування громадян проведено перерахунок та нарахування пенсії без застосування пункту 9-1 Порядку обчислення пенсії особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 23.11.2011 №1210. Просить звіт розглянути без участі представника Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області у порядку письмового провадження.

У той же час, 15.10.2019 від позивача на адресу суду надійшла заява про відмову у прийнятті звіту про виконання судового рішення та встановлення нового строку для подачі звіту.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 15.10.2019 у прийнятті звіту Головного управління Пенсійного фонду України Київської області від 15.10.2019 №2474/108-05 про виконання судового рішення Київського окружного адміністративного суду від 26.12.2018 у справі №320/6055/18 відмовлено. Встановлено Головному управлінню Пенсійного фонду України у Київській області новий строк для надання звіту про виконання судового рішення від 26.12.2018 у справі №320/6055/18 та зобов`язано подати новий звіт протягом десяти днів з дати набрання даною ухвалою суду законної сили.

Суд звертає увагу на те, що ухвали суду від 06.08.2019 та від 15.10.2019 про відмову у прийнятті звітів про виконання судового рішення не були оскаржені та набрали законної сили.

14.11.2019 на адресу суду від Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області надійшов звіт від 14.11.2019 №3231/108-05 про виконання судового рішення у справі №320/6055/18, в якому суд повідомлено про те, що ухвала про роз`яснення рішення від 27.09.2019 Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області виконана, Броварським відділом обслуговування громадян проведено перерахунок та нарахування пенсії без застосування пункту 9-1 Порядку обчислення пенсії особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 23.11.2011 №1210. Просить звіт розглянути без участі представника Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області у порядку письмового провадження.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 15.11.2019 призначено судове засідання для розгляду звіту про виконання судового рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області в адміністративній справі №320/6055/18 на 28.11.2019, витребувано у відповідача письмові пояснення керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, про причини невиконання судового рішення у даній справі.

15.11.2019 на адресу суду від позивача надійшла заява позивача, в якій позивач у зв`язку з тим, що рішення суду виконано не повністю, просить суд відмовити у прийнятті звіту про виконання судового рішення Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення суду, штраф в сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановити новий строк для подання органом пенсійного фонду звіту про виконання рішення суду від 06.12.2018 у справі №320/6055/18.

28.11.2019 від Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області надійшов звіт про виконання судового рішення від 27.11.2019 №5554/108-02, яким відповідач доповнив раніше поданий звіт про виконання судового рішення від 14.11.2019 №3231/108-05, в якому зазначено, що рішення суду від 26.12.2019 у справі №320/6055/18 виконано в межах повноважень, наданих чинним законодавством, відповідно до постанови КМУ №649, якою затверджено порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду.

У звіті від 27.11.2019 №5554/108-02 Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області посилається на статтю 54 Закону України від 28.02.1991 796-XII "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", якою встановлено, що пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством.

Крім цього, Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області посилається на частину 3 статті 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", якою визначено, що максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Так, у звіті Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 27.11.2019 №5554/108-02 вказано, що позивачу на виконання рішення суду здійснено перерахунок пенсії в порядку, визначеному судовим рішенням, та згідно з протоколом перерахунку пенсії, пенсія позивача з доплатами та з урахуванням обмеження максимальною величиною, склала:

- з 04.06.2018 - 13730,00 грн., розрахунок проведений виходячи з середньомісячного заробітку 18615,00 грн.;

- з 01.01.2019 - 14970,00 грн., розрахунок проведений виходячи з середньомісячного заробітку 20865,00 грн.;

- з 01.07.2019 - 15640,00 грн., розрахунок проведений виходячи з середньомісячного заробітку 20865,00 грн.

При цьому, сума доплати за перерахунком згідно з рішенням суду за період з 04.06.2018 по 31.10.2019 становить 105226,30 грн.

У звіті наголошено на тому, що сума доплати згідно з рішенням суду буде виплачена позивачем в порядку, визначеному Постановою №649, із сум, передбачених Державним бюджетом на виконання судових рішень, а саме:

- за період з 26.01.2019 (дати набрання рішенням законної сили) по 31.10.2019 сума у розмірі 36439,08 грн. виплачена позивачу в листопаді 2019 року разом з пенсією;

- за період з 04.06.2018 по 25.01.2019 сума у розмірі 68787,22 грн. буде виплачена після прийняття відповідного рішення комісією Пенсійного фонду України, оскільки рішення взято на облік в окремому реєстрі відповідно до Постанови №649.

У судове засідання, призначене на 28.11.2019 з`явились представники сторін.

Присутні у судовому засіданні 28.11.2019 представники відповідача підтримали надані звіти від 14.11.2019 №3230/108-05 та від 27.11.2019 №5554/108-02, просили суд прийняти дані звіти та вважати рішення суду від 06.12.2018 у справі №320/4765/18 виконаним.

Присутній у судовому засіданні 28.11.2019 представник позивача просив суд відмовити у прийнятті звітів Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області з тих підстав, що рішення суду виконано не повністю.

У зв`язку з цим, у судовому засіданні 28.11.2019 у суду виникла необхідність витребування доказів по справі від відповідача для з`ясування обставин нарахування та виплати пенсії позивачу за рішенням суду.

У судовому засіданні 13.12.2019 представником відповідача на виконання ухвали суду подано наступні документи: копія індивідуального перерахунку пенсії позивача на підставі рішення суду від 26.12.2018; письмові пояснення по справі №320/6055/18 від 12.12.2019 вих.№4460/108-05; письмові пояснення начальника Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області; копію наказу про призначення керівника суб`єкта владних повноважень; копію паспорта, довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру керівника суб`єкта владних повноважень; витяг з Реєстру рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою; копія листа Департаменту пенсійного забезпечення Пенсійного фонду України від 28.11.2019 вих. №5621/108-02; копії протоколів за період з 01.06.2018 30.11.2019, з 01.01.2019 31.10.2019.

У судовому засідання 13.12.2019 оголошено перерву для з`ясування обставин нарахування та виплати пенсії позивачу за рішенням суду не в повному розмірі до 24.12.2019.

Присутній у судовому засіданні 24.12.2019 представник відповідача підтримав надані раніше звіти, просив суд прийняти дані звіти та вважати рішення суду від 26.12.2018 у справі №320/6055/18 виконаним.

Представник позивача в судовому засіданні 24.12.2019 подав заяву про відмову у прийнятті звіту від 12.12.2019 вих.№4463/108-05 про виконання судового рішення, накладення штрафу на керівника суб`єкта владних повноважень та встановлення нового строку для подачі звіту. Вказав, що рішення суду до цього часу виконано не повністю, основний розмір пенсії обрахований не з п`ятикратного розміру, а з середньомісячного заробітку 20865,00 грн., помноженого на 80% втрати працездатності.

Крім того, відповідачем обмежено пенсію позивача в розмірі 10 прожиткових мінімумів для непрацездатних осіб, що з 01.12.2019 складає 16380,00 грн.

При цьому, представник позивача стверджує, що у відповідача відсутні законні підстави для такого обмеження.

Так, представник позивача зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 27 Закону №1058-IV, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

Зазначена законодавча норма викладена в редакції Закону України від 08.07.2011 № 3668-VI та зі змінами, внесеними згідно із Законом від 24.12.2015р. № 911-VIII.

У п.п. 1, 2 Прикінцевих і перехідних положень Закону № 3668-VI визначено, він набирає чинності з 01 жовтня 2011 року і що обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

У п. 2 Прикінцевих положень Закону № 911-VIII передбачено, що дія його положень щодо визначення максимального розміру пенсії застосовується до пенсій, які призначаються починаючи з 01 січня 2016 року.

При цьому, у рішенні Конституційного Суду України від 13 травня 1997 року № 1-зп зазначено, що стаття 58 Конституції України закріплює один з найважливіших загальновизнаних принципів сучасного права - закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Це означає, що вони поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності. Закріплення названого принципу на конституційному рівні є гарантією стабільності суспільних відносин, у тому числі відносин між державою і громадянами, породжуючи в громадян упевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршено прийняттям більш пізнього закону чи іншого нормативно-правового акта. Надання зворотної сили законам суперечить духу правової держави.

Отже, системний аналіз викладених правових норм та наведеної правової позиції КСУ дозволяє стверджувати, що обмеження пенсії максимальним розміром застосовується до осіб, яким пенсія призначена після набуття чинності Законом №3668-VI, тобто після 01.10.2011р., та Законом № 911-VIII, тобто з 01.01.2016р., та Законом №1801-VIII, тобто з 01.01.2017р.

Таким чином, представник позивача стверджує, що оскільки позивачу пенсія була призначена з 01.02.2004, тобто до 01.10.2011, то обмеження відповідачем її максимальним розміром при здійсненні перерахунку на виконання рішення суду у даній справі порушує право, набуте до набрання чинності Законами №№ 3668-VI, 911-VIII, 1801-VIII та регламентоване їх нормами, а саме п. 2 Прикінцевих і перехідних положень Закону № 3668-VI та п. 2 Прикінцевих положень Закону № 911-VIII, 1801-VIII.

Відтак, відповідні нарахування та виплата пенсії на виконання рішення суду у даній справі повинні здійснюватись без обмеження її максимальним розміром.

Проте, пенсія позивачу призначена та подальший її перерахунок проведений за нормами Закону №796.

Відповідно до ст.67 Закону №796 максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

Статтю 67 Закону №796 доповнено частиною третьою згідно із Законом № 231-V від 05.10.2006; в редакції Закону № 107-VI від 28.12.2007 - зміну визнано неконституційною згідно з Рішенням Конституційного Суду № 10-рп/2008 від 22.05.2008; в редакції Законів № 3668-VI від 08.07.2011, № 1774-VIII від 06.12.2016.

Стаття 67 в редакції Закону № 230/96-ВР від 06.06.96.

Представник позивача зауважив, що ст. 67 в редакції Закону № 230/96-ВР від 06.06.96 не містить норми, яка б передбачала обмеження пенсії максимальним розміром.

Розглянувши заяву позивача та звіт відповідача про виконання судового рішення, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Так, у рішенні від 26.12.2018 у справі №320/6055/18 судом була надана правова оцінка розміру та порядку призначення позивачу пенсії та зобов`язано Броварське об`єднане управління Пенсійного фонду України Київської області провести позивачу з 04.06.2018 перерахунок та виплату пенсії, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня відповідного року, відповідно до ч. 3 ст. 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Як було встановлено судом під час прийняття рішення від 26.12.2018 у справі №320/6055/18, до позивача застосовуються положення частини третьої статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у редакції Закону України від 03.10.2017 №2148-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій».

Частиною 3 ст.59 Зaкoну Укрaїни «Прo стaтус і сoціaльний зaxист грoмaдян, які пoстрaждaли внaслідoк Чoрнoбильськoї кaтaстрoфи» передбачено, що особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням таких осіб - з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

Законом України Про Державний бюджет України на 2018 рік від 07.12.2017 №2246-VIII встановлено, що мінімальна зарплата на 01.01.2018 складає 3723,00 грн.

Відповідно до частини 3 статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» основний розмір пенсії позивача має скласти 5х3723,00 = 18615,00 грн.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 27.09.2019 за заявою Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області роз`яснено, що при виконанні рішення Київського окружного адміністративного суду від 06.12.2018 у справі № 320/6055/18 не підлягає застосуванню формула, визначена пунктом 9-1 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 23.11.2011 №1210.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 15.10.2019 у прийнятті звіту Головного управління Пенсійного фонду України Київської області від 15.10.2019 №2474/108-05 про виконання судового рішення Київського окружного адміністративного суду від 26.12.2018 у справі №320/6055/18 відмовлено. Встановлено Головному управлінню Пенсійного фонду України у Київській області новий строк для надання звіту про виконання судового рішення від 26.12.2018 у справі №320/6055/18 та зобов`язано подати новий звіт протягом десяти днів з дати набрання даною ухвалою суду законної сили.

Суд звертає увагу на те, що ухвали суду від 06.08.2019, від 27.09.2019 та від 15.10.2019 не були оскаржені та набрали законної сили.

У поданих до суду звітах Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області стверджує, що рішення суду виконано, а саме було проведено перерахунок та нарахування пенсії позивачу без застосування пункту 9-1 Порядку обчислення пенсії особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 23.11.2011 №1210.

Так, з копії протоколу призначення пенсії вбачається, що основний розмір пенсії позивача обчислено із середньомісячного заробітку в розмірі 20865,00 грн., помноженого на відсоток втрати працездатності 80% та максимальний розмір пенсії, складає:

- з березня по червень 2019 року - 14970,00 грн.,

- з липня по листопад 2019 року - 15640,00 грн.,

- з грудня 2019 року - довічно - 16380,00 грн.

Суд зазначає, що ані зі звітів, ані з протоколу виплати пенсії не вбачається, що пенсію позивачу обчислено з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня 2018 (5х3723,00=18615,00) та станом на 01 січня 2019 року (5х4173 = 20865,00), відповідно до ч.3 ст. 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Отже, при здійсненні відповідних нарахувань пенсії позивачу відповідачем не враховано розмір мінімальної заробітної плати, встановлений законом на 01 січня відповідного року, шляхом помноження цієї суми на 5.

Наведені обставини свідчать про те, що рішення суду в частині зобов`язання провести позивачу з 04.06.2018 перерахунок та виплату пенсії, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня 2018 року (5х3723,00) та станом на 01 січня 2019 року (5х4173), відповідно до ч. 3 ст. 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" - виконано не повністю.

При цьому, суд неодноразово звертав увагу пенсійного органу, що ч. 3 ст. 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" не містить застережень щодо врахування відсотку втрати працездатності при здійсненні перерахунку пенсії, а відповідно врахування ним розміру відсотку втрати позивачем працездатності (80%) є неправомірним.

Судом встановлено, що позивачу пенсія була призначена з 01.02.2004, тобто до 01.10.2011, а тому обмеження відповідачем пенсії максимальним розміром при здійсненні перерахунку на виконання рішення суду у даній справі порушує право позивача, набуте до набрання чинності Законів №№ 3668-VI, 911-VIII, 1801-VIII та регламентоване їх нормами, а саме п. 2 Прикінцевих і перехідних положень Закону № 3668-VI та п. 2 Прикінцевих положень Закону № 911-VIII, 1801-VIII.

Крім того, суд звертає увагу, що норма ст. 67 в редакції Закону № 230/96-ВР від 06.06.96 не містить обмеження пенсії максимальним розміром.

Відтак, при здійсненні відповідних нарахувань та виплати пенсії на виконання рішення суду у даній справі повинно здійснюватись без обмеження її максимальним розміром.

Приписами частини 2 статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Отже, дана норма встановлює право суду визначати наслідки щодо виконання рішення суду.

Крім того, рішенням Європейського суду з прав людини від 19.03.1997 у справі Горнсбі проти Греції суд підкреслив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як невід`ємна частина судового розгляду. Здійснення права на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру було б ілюзорним, якби внутрішня правова система допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося б на шкоду однієї зі сторін.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що рішення Київського окружного адміністративного суду від 26.12.2018 у справі №320/6055/18 відповідачем в повному обсязі не виконано, тому звіти про виконання судового рішення, подані Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області, не приймаються судом до уваги.

Відповідно до ст.ст.129, 129-1 Конституції України обов`язковість рішень суду визначена як одна з основних засад судочинства. Суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та ст.14 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Аналогічна норма закріплена в ст.370 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якою судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Проте суд критично оцінює доводи відповідача про те, що ним повністю виконано рішення суду у даній справі, адже належних та допустимих доказів на підтвердження виконання рішення суду повністю, тобто без застосування відсотку втрати працездатності при обчисленні основного розміру пенсії та без обмеження пенсії максимальним розміром відповідачем надано не було, а надані доводи щодо виконання рішення суду в такому вигляді свідчать про непогодження відповідача із ухваленим судом рішенням по суті справи.

З аналізу рішень Європейського суду з прав людини (остаточні рішення у справах Алпатов та інші проти України, Робота та інші проти України, Варава та інші проти України, ПМП ОСОБА_2 та інші проти України), якими було встановлено порушення п. 1 ст. 6, ст. 13 Конвенції та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції, вбачається однозначна позиція про те, що правосуддя не може вважатися здійсненим доти, доки не виконане судове рішення, а також констатується, що виконання судового рішення, як завершальна стадія судового процесу, за своєю юридичною природою є головною стадією правосуддя, що повністю узгоджується з нормою ст. 129-1 Конституції України.

Отже, основним призначенням стадії виконання судового рішення є фактичне втілення судових присуджень у певні матеріальні блага, яких особа була протиправно позбавлена до отримання судового захисту.

Таким чином, судовий акт, який набрав законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок.

Це означає, що особа, якій належить виконати судовий акт, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому ст.8 Конституції України принципу верховенства права.

Водночас, суд зазначає, що рішення Київського окружного адміністративного суду від 26.12.2018 у справі №320/6055/18 набрало законної сили ще 27.01.2019.

Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для прийняття звіту відповідача.

Щодо клопотання позивача про накладення штрафу, суд зазначає таке.

Частиною 2 ст.382 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Частиною 4 ст.382 визначено, що питання про накладення штрафу вирішується за клопотанням позивача або за ініціативою судді у судовому засіданні з повідомленням сторін. Неприбуття у судове засідання сторін, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду цього питання.

Кодексом адміністративного судочинства України чітко визначено, що судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах покладено на суд, який може накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф.

При вирішенні питання про накладення штрафу суд враховує, що приписи процесуального законодавства про накладення на суб`єкта владних повноважень штрафу за невиконання рішення або неподання звіту не є імперативними, а дозволяють суду діяти на власний розсуд в питанні накладення штрафу.

Згідно із ч.3 ст.382 Кодексу адміністративного судочинства України половина суми штрафу стягується на користь позивача, інша половина - до Державного бюджету України.

З матеріалів справи вбачається, що з часу набрання рішенням суду законної сили, відповідач не вчинив достатніх дій, направлених на його виконання.

У письмових поясненнях від 12.12.2019 вих.№6024/108-05 начальник Головного управління Фатхудінов Василь Гайнулович зазначає, що рішення Київського окружного адміністративного суду від 26.12.2018 у справі №320/6055/18 виконано в межах повноважень, наданих чинним законодавством.

Проте, подані звіти відповідача не підтверджують його активні дії, спрямовані на виконання судового рішення, а навпаки свідчать про виконання судового рішення на власний розсуд, ігноруючи судове роз`яснення.

Право позивача, на захист якого ним було подано позов у цій справі та яке визнано судом порушеним і для відновлення якого й ухвалено судове рішення, не є реалізованим без повного та належного виконання такого рішення суду.

Тож, невжиття відповідачем, який є суб`єктом владних повноважень, всіх належних і необхідних заходів для виконання рішення Київського окружного адміністративного суду від 26.12.2018 фактично нівелює мету правосуддя, порушує основоположний конституційний принцип обов`язковості судового рішення та конвенційні засади, зокрема ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, і ставить позивача в юридичну невизначеність.

Аналогічного висновку дійшов Шостий апеляційний суд у справах №810/171/18 від 12.12.2019, № 826/13181/18 від 20.11.2019, № 320/5324/18 від 28.08.2019.

Враховуючи те, що керівник Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області не забезпечив повне виконання рішення суду у даній справі, суд вважає за необхідне накласти штраф на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, яким є начальник Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області Фатхудінов Василь Гайнулович.

При цьому, у рішеннях ЄСПЛ від 28 листопада 1999 року по справі «Brumarescu v. Romania» та від 24 липня 2003 року по справі «Ryabykh v. Russia» Європейським судом зазначено, що одним з основоположних аспектів принципу верховенства права є юридична визначеність, яка передбачає, що в разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, яке набрало законної сили, не може ставитися під сумнів.

У рішенні віл 30 листопада 2006 року по справі «Красношапка проти України» ЄСПЛ зазначив, що виконавче провадження є другим етапом у провадженні, оскільки право, яке відстоювалось, фактично не реалізовано до виконання.

Відповідно до ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» Суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Отже, законодавством регламентовано інститут судового контролю за виконанням рішення суду, який націлений на забезпечення повної та всебічної реалізації прав особи, які були захищені судом, та їх дієвого відновлення.

Згідно рекомендаціям, зауваженням, та висловленим занепокоєнням Європейського суду з прав людини, які наголошувались у відповідних рішеннях ЄСПЛ, зокрема у пункті 54 Рішення Європейського суду з прав людини, справа "Юрій Миколайович Іванов проти України" (Заява N 40450/04), саме на державу покладено обов`язок дбати про те, щоб остаточні рішення, винесені проти її органів, установ чи підприємств, які перебувають у державній власності або контролюються державою, виконувалися відповідно до вимог Конвенції про що навіть 6 березня 2008 року згідно з пунктом 2 статті 46 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Комітет міністрів розглянув заходи, запроваджені Урядом України для забезпечення виконання рішень Суду у справах, в яких порушується питання тривалого невиконання остаточних рішень національних судів. Комітет міністрів ухвалив тимчасову резолюцію (СМ/Ке80ІІ(2008)1), у відповідних положеннях якої зазначено:

"Комітет міністрів висловлює особливу занепокоєність у зв`язку з тим, що, незважаючи на цілий ряд законодавчих та інших важливих ініціатив, до яких неодноразово приверталася увага Комітету міністрів, поки що досить мало зроблено для того, щоб подолати існуючу структурну проблему невиконання рішень національних судів; рекомендує органам влади: 1. забезпечити ефективну реалізацію на практиці положень про відповідальність посадових осіб за невиконання рішень. 2. призначити відшкодування за шкоду, спричинену затримками у виконанні рішень національних судів, безпосередньо на підставі положень Конвенції та практики Європейського суду, як це передбачено Законом України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини".

Європейський суд з прав людини у рішенні від 6 вересня 1978 року у справі "Класс та інші проти Німеччини", "із принципу верховенства права випливає, зокрема, що втручання органів виконавчої влади у права людини має підлягати ефективному нагляду, який, як правило, повинна забезпечувати судова влада. Щонайменше це має бути судовий нагляд, який найкращим чином забезпечує гарантії незалежності, безсторонності та належної правової процедури".

Крім того, Європейський Суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що предмет і мета Конвенції як інструменту захисту прав людини потребують такого тлумачення і застосування її положень, завдяки яким гарантовані нею права були б не теоретичними чи ілюзорними, а практичними та ефективними (пункт 53 рішення у справі "Ковач проти України", пункт 59 рішення у справі "Мельниченко проти України", пункт 50 рішення у справі «Чуйкіна проти України», тощо).

У даному випадку суд констатує фактичну відмову відповідача від виконання рішення суду, відверте ігнорування рішення суду та його тривале невиконання всупереч вимогам статті 129-1 Конституції України щодо обов`язковості судових рішень, що, крім іншого, підриває авторитет судової влади, у т.ч. в частині обов`язковості виконання судових рішень, що вже неодноразово ставало предметом розгляду Європейського суду з прав людини.

Внаслідок невиконання рішення суду відповідачем по суті ставиться під сумнів сама сутність існування судової влади.

Статтею 7 Закону України Про Державний бюджет на 2019 рік від 23.11.2018 №2629-VIII установлено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб з 01 грудня 2019 року - 2102 грн. 00 коп.

Визначаючи розмір штрафу, суд дійшов висновку про необхідність його застосування у мінімальному розмірі, тобто, на рівні двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 42040,00 грн. (2102,00 грн. х 20), оскільки такий розмір буде достатнім для відповідача, та спонукає його виконати рішення суду.

Відповідно до ч.3 ст.382 Кодексу адміністративного судочинства України половина суми штрафу стягується на користь позивача, інша половина - до Державного бюджету України.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку накласти на керівника суб`єкта владних повноважень начальника Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області штраф за невиконання рішення суду у справі №320/6055/18 у розмірі 42040,00 грн., з яких половину штрафу у розмірі 21020,00 грн. стягнути з начальника Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області Фатхудінова Василя Гайнуловича на користь позивача ОСОБА_1 , та половину штрафу у розмірі 21020,00 грн. стягнути з начальника Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області Фатхудінова Василя Гайнуловича на користь Державного бюджету України.

Відповідно до ч.7 ст.382 Кодексу адміністративного судочинства України сплата штрафу не звільняє від обов`язку виконати рішення суду і подати звіт про його виконання. Повторне невиконання цього обов`язку тягне за собою застосування наслідків, установлених частинами першою і другою цієї статті, але розмір нового штрафу при цьому збільшується на суму штрафу, який було або мало бути сплачено за попередньою ухвалою. Оскільки накладення штрафу за невиконання рішення суду не звільняє від обов`язку його виконання, суд вважає за необхідне встановити позивачу новий строк для надання звіту про виконання рішення суду.

В судовому засіданні 24.12.2019 проголошено вступну та резолютивну частину ухвали суду, повний текст ухвали суду складено 28.12.2019.

Керуючись статтями 243, 248, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

1. У прийнятті звіту Головного управління Пенсійного фонду України Київської області від 12.12.2019 №4463/108-05 про виконання судового рішення Київського окружного адміністративного суду від 26.12.2018 у справі №320/6055/18 - відмовити.

2. Заяву ОСОБА_1 про накладення штрафу на керівника суб`єкта владних повноважень - задовольнити.

3. Накласти на керівника суб`єкта владних повноважень - начальника Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області Фатхутдінова Василя Гайнуловича ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) штраф у розмірі 42040,00 грн. (сорок дві тисячі сорок гривень 00 коп.).

4. Половину штрафу у розмірі 21020 грн. (двадцять одна тисяча двадцять гривень 00 коп.) стягнути з начальника Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області Фатхутдінова Василя Гайнуловича ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ).

5. Половину штрафу у розмірі 21020 грн. (двадцять одна тисяча двадцять гривень 00 коп.) стягнути з начальника Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області Фатхутдінова Василя Гайнуловича ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) на користь Державного бюджету України.

6. Попередити керівника суб`єкта владних повноважень - начальника Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області Фатхутдінова Василя Гайнуловича про те, що за правилами ч.6 ст.382 Кодексу адміністративного судочинства України з наступного дня після набрання ухвалою законної сили на суму заборгованості без додаткового рішення суду нараховується пеня в розмірі трьох відсотків річних з урахуванням індексу інфляції.

7. Встановити Головному управлінню Пенсійного фонду України Київської області новий строк для надання звіту про виконання судового рішення від 26.12.2018 у справі №320/6055/18 та зобов`язати подати новий звіт протягом десяти днів з дати набрання даною ухвалою суду законної сили.

8. Стягувачем за даною ухвалою є ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ) та держава Україна.

9. Боржником за даною ухвалою є начальник Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області Фатхутдінов Василь Гайнулович ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ).

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або у судовому засіданні у разі неявки учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Повний текст ухвали складений - 28.12.2019 року.

Строк пред`явлення ухвали до виконання - до 24.12.2022 року.

Суддя Кушнова А.О.