Справа № 607/18012/14-а
Суддя: Дзюбич В. Л.
Дата ухвалення: 2019-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.12.2019 Справа №607/18012/14-а

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Дзюбича В.Л.,

за участю секретаря судового засідання Грабської Ю.І.

позивача ОСОБА_1

представника позивача Янковича І.Є.

представника відповідача Нацюк О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області за участю третьої особи без самостійних вимог- Відкритого акціонерного товариства «Тернопільське об`єднання «Текстерно» про визнання неправомірними дій щодо відмови у призначенні пільгової пенсії, зобов`язання призначити пільгову пенсію та провести її перерахунок,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 30.10.2014 року звернулася до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в місті Тернополі(правонаступником якого є Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області), третя особа без самостійних вимог- ВАТ «Тернопільське об`єднання «Текстерно» в якому просить визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у призначенні пенсії відповідно до п. «є» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» із 20.12.2011 року та зобов`язати Управління Пенсійного фонду України в місті Тернополі здійснити перерахунок і виплату призначеної їй пенсії за період з 20.12.2011 року по 28.02.2013 року. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19.09.2013 року підтверджено наявність у неї стажу роботи, який дає право на отримання пенсії на пільгових умовах на підставі п. «є» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», та зараховано до пільгового стажу роботи на ВАТ «Текстерно» періоди перебування у декретних відпустках по догляду за дитиною та на лікарняних. 30.01.2014 року за заявою Управління Пенсійного фонду України в м. Тернополі судом було роз`яснено зміст вказаної постанови суду та зазначено про те, що їй слід призначити пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. «є» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з моменту подачі заяви про призначення пенсії за віком на пільгових умовах. 04.03.2014 року вона звернулась до відповідача із заявою про призначення пільгової пенсії з моменту першого її звернення до УПФ в м. Тернополі, а саме з 20.12.2011 року. Листом від 17.03.2014 року УПФ у м. Тернополі відмовило їй у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах з 20.12.2011 року, мотивуючи це тим, що із належно оформленою заявою про призначення пільгової пенсії вона звернулась до відповідача лише 28.02.2013 року. Вказані дії відповідача є протиправними, оскільки листом УПФ в м. Тернополі від 26.12.2011 року підтверджується, що вона дійсно зверталась із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах 20.12.2011 року, однак тоді відповідач відмовив їй у призначенні пенсії, мотивуючи це відсутністю необхідного пільгового стажу, однак у добровільному порядку призначити їй пенсію з 20.12.2011 року та провести її перерахунок за період з 20.12.2011 року по 28.02.2013 року відповідач відмовляється. Із врахуванням вищенаведеного просить позов задовольнити у повному обсязі.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03.11.2014 року відмовлено у відкритті провадження за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в м. Тернополі про зобов`язання призначити пенсію та здійснити перерахунок пенсії.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 16.06.2015 року ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03.11.2014 року про відмову у відкритті провадження у адміністративній справі скасовано, а справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13.07.2015 року відкрито провадження в адміністративній справі №607/18012/14-а за позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в м. Тернополі про зобов`язання призначити пенсію та здійснити перерахунок.

У своїх письмових запереченнях на позов Управління Пенсійного фонду України в м. Тернополі вказало, що у відповідь на звернення ОСОБА_1 від 20.12.2011 року Управління Пенсійного фонду України в м. Тернополі листом від 26.12.2011 року за вих.. №1140/К-11 надало відповідь в порядку, передбаченому Законом України «Про звернення громадян». Про існування вказаного листа відповідача позивач дізналась у грудні 2011 року, що підтверджується рішенням апеляційного суду Тернопільської області від 29.12.2011 року. 28.02.2013 року позивач подала заяву встановленого зразка про призначення пенсії за віком на пільгових умовах і протоколом №29 їй було відмовлено у призначенні пенсії. Відповідно до ст.. 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», Порядку подання та оформлення документів для призначення(перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005 року заява про призначення(перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади. Днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви. 20.12.2011 року позивач звернулася до Управління Пенсійного фонду України в м. Тернополі із заявою в порядку звернення громадян відповідно до Закону України «Про звернення громадян». Із заявою встановленої форми(додаток 2 до Порядку №22-1) позивач 20.12.2011 року до відповідача не зверталась, будь-якої відмови з цього приводу Управлінням не надавалось, а відповідачем була надана лише інформація за зверненням ОСОБА_1 , яка не була позбавлена права звернутися до пенсійного органу із заявою встановленої форми про призначення їй пенсії за віком на пільгових умовах. Із врахуванням наведеного вважають, що підстави для задоволення позову відсутні.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24.11.2015 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку на звернення до суду відмовлено. Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в місті Тернополі, за участю третьої особи без самостійних вимог- Відкритого акціонерного товариства «Тернопільське об`єднання «Текстерно» про визнання дій неправомірними та зобов`язання УПФ України в м. Тернополі призначити пенсію на пільгових умовах із 20.11.2011 року, здійснити перерахунок і виплату пенсії за період з 20.12.2011 року по 28.02.2013 року залишено без розгляду.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 18.05.2016 року ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24.11.2015 року скасовано, а матеріали справи направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21.07.2016 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 21.02.2017 року, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено, зобов`язано Тернопільське об`єднане Управління Пенсійного фонду України Тернопільської області призначити ОСОБА_1 пенсію по віку на пільгових умовах згідно п. «є» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» із 20.12.2011 року та здійснити перерахунок і виплатити пенсію за період з 20.12.2011 року по 28.02.2013 року.

Вищий адміністративний суд України ухвалою від 16.11.2017 року постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21.07.2016 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 21.02.2017 року скасував, а справу направив на новий розгляд до суду першої інстанції.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.12.2017 року адміністративну справу №607/18102/14-а передано для розгляду судді Дзюбичу В.Л.

04.05.2018 року Тернопільське об`єднане управління Пенсійного фонду України подало відзив на позов, в якому вказало, що відповідно до ст. 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» заява про призначення(перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника. Такий порядок подання та оформлення документів для призначення(перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затверджено постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року №22-1 в редакції постанови правління від 07.07.2014 року №13-1. Вказаним порядком передбачено, що заява про призначення пенсії непрацюючим особам подається заявником особисто або через представника безпосередньо до управління Пенсійного фонду України у районі, місті, районі в місті за місцем проживання. Днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви. Згідно ст.. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та п. 4.3 Порядку не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії. Аналіз наведених норм свідчить про те, що підставою для вчинення дій, спрямованих на призначення пенсії є відповідна заява особи та додані до неї необхідні документи, подані до уповноваженого органу ПФУ в установленому порядку. Даної позиції дотримується Верховний суд України в постанові від 06.12.2016 року у справі №2-а-4639/11/2414 та Вищий адміністративний суд України у постанові від 23.08.2016 року у справі №К/800/22842/16. 20.12.2011 року позивач звернулася до Управління Пенсійного фонду України в м. Тернополі із заявою в порядку звернення громадян відповідно до Закону України «Про звернення громадян». Із заявою встановленої форми(додаток 2 до Порядку №22-1) щодо призначення пенсії на пільгових умовах позивач 20.12.2011 року до відповідача не зверталась, будь-якої відмови з цього приводу Управлінням не надавалось, а відповідачем була надана лише інформація за зверненням ОСОБА_1 , яка не була позбавлена права звернутися до пенсійного органу із заявою встановленої форми про призначення їй пенсії за віком на пільгових умовах. Предметом розгляду в рамках адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 №607/7905/13-а була заява позивача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 28.02.2013 року та рішення комісії 29 від 09.04.20143 року, яким їй було відмовлено у призначенні пільгової пенсії. Відтак, підстави для призначення та проведення перерахунку позивачу пільгової пенсії з 20.12.2011 року відсутні, а тому у задоволенні позову відповідач просить відмовити.

ВАТ «Текстерно» 14.05.2018 року подало письмові пояснення щодо позову, в яких вказало, що адміністративний позов ОСОБА_1 у даній справі стосується виключно дати 20.12.2011 року, а тому повинен бути залишений без розгляду на підставі ч.1 ст.123 КАС України. Заява, що знаходиться у матеріалах справи, яка була подана ОСОБА_1 в УПФ у м. Тернополі 20.12.2011 року для призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не відповідає встановленій формі і вимогам. УПФ у м. Тернополі розглядало вказану заяву позивача в порядку, передбаченому Законом України «Про звернення громадян», про що неодноразово наголошувалось під час судових засідань у справі. Тернопільське об`єднань управління Пенсійного фонду згідно п. 37 Порядку подання та оформлення документів для призначення(перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005 рокуЯ( в редакції від 22.01.2010 року) є органом, що призначає пенсію, проводить перерахунок раніше призначеної пенсії при звернені особи з відповідною заявою. Позовні вимоги ОСОБА_1 про зобов`язання відповідача призначити їй пенсію за віком на пільгових умовах з 20.12.2011 року є безпідставними, оскільки позивач 20.12.2011 року не зверталась до УПФ в м. Тернополі із заявою встановленої форми щодо призначення пенсії на пільгових умовах.

У своїй відповіді на відзив, яка надійшла до суду 16.05.2018 року позивач вказала, що 20.12.2011 року вона звернулась до УПФ в м. Тернополі із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідач відмовив їй у призначенні пенсії, мотивуючи це єдиною вимогою-недостатністю у неї необхідного стажу для призначення пільгової пенсії, при цьому жодним чином не вказав та не попередив її про те, що вказана заява розглядалась ним в порядку Закону України «Про звернення громадян». Разом з тим, зазначені твердження відповідача не відповідають дійсності, оскільки подана нею заява не відповідала вимогам, визначеним вказаним Законом та не могла розглядатись у порядку звернення відповідно до ст. 3 Закону України «Про звернення громадян», оскільки за своїм змістом не була зверненням до відповідача з приводу порушення її прав, а заявою про призначення пенсії. У своїй заяві вона не оскаржувала будь-якого рішення, дій чи бездіяльності, якими порушувались її законні права та інтереси та стосувалась трудового законодавства, що теж вказує на те, що дана заява не підлягала розгляду відповідачем в порядку, визначеному Законом України «Про звернення громадян». Вказана заява не була задоволена відповідачем виключно з тієї причини, що у неї на момент звернення до УПФ у м. Тернополі не було необхідного трудового стажу для призначення пенсії. Відповідач прийняв вказану заяву про призначення пенсії, не повідомивши її про те, що ця заява буде розглядатися в порядку, передбаченому Законом України «Про звернення громадян», хоча при прийнятті документів УПФ в м. Тернополі зобов`язане було перевірити правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей даним паспорта та документам про стаж роботи та надати їй всю необхідну інформацію, передбачену Законом. Виходячи з вищенаведеного, просить її позов задовольнити.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник-адвокат Янкович І.Є. позовні вимоги підтримали та просять їх задовольнити у повному обсязі, з підстав викладених у позовній заяві та відповіді на відзив.

Представник Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області відносно позову заперечив з підстав, викладених у відзиві на позов, та просить у задоволенні позову відмовити.

Представник третьої особи ВАТ «Тернопільське об`єднання «Текстерно» у судове засідання не з`явився, не повідомивши причин неявки, хоча про день та час розгляду справи належно повідомлявся.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали адміністративної справи, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень

У відповідності до ч.1 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси і просити про їх захист.

Судом встановлено, що постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19.08.2013 року у справі №607/7905/13-а, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 18.12.2013 року та ухвалою Вищого адміністративного суду від 29.05.2014 року визнано неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Тернопіль про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах та зобов`язано призначити ОСОБА_1 пенсію відповідно до п. «є» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», зарахувавши до пільгового стажу роботи ОСОБА_1 на ВАТ «Текстерно» перебування у декретних відпустках по догляду за дитиною та перебування на лікарняних.

Як вбачається із зазначеної постанови суду, позивач ОСОБА_1 з 01.08.1977 року по 22.12.2003 року та з 17.05.2005 року по 12.10.2006 року працювала на посаді ткача ткацького цеху ВАТ «Тернопільське об`єднання «Текстерно», що підтверджується записами у трудовій книжці.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12.10.2011 року зобов`язано ВАТ «Тернопільське об`єднання «Текстерно» зарахувати ОСОБА_1 у пільговий стаж роботи на посаді ткача ткацького цеху ВАТ «Тернопільське об`єднання «Текстерно» період відпустки для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, з 08 грудня 1992 року по 31 березня 1995 року.

Рішенням комісії №29 від 09.04.2013 року Управління Пенсійного фонду України в м. Тернополі відмовлено ОСОБА_1 в призначенні пільгової пенсії згідно п. «є» ст..13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у зв`язку з тим, що згідно довідки представленої ВАТ «Тернопільське об`єднання «Текстерно» стаж роботи ОСОБА_1 на посаді ткача становить 14 років 2 місяці 16 днів, що є недостатнім для призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Судом при винесенні постанови від 19.08.2013 року встановлено, що посада ткача ткацького цеху ВАТ «Тернопільське об`єднання «Текстерно» включена в список текстильних виробництв і професій, робота на яких дає робітницям право на пенсію за віком після досягнення 50 років і при стажі зазначеної роботи не мене 20 років. ОСОБА_1 досягла 50-річного віку та стаж її роботи ткача ткацького цеху відкритого акціонерного товариства «Тернопільське об`єднання «Текстерно» становить понад 20 років, що дає їй право на отримання пільгової пенсії.

У відповідності до ч.4 ст.78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30.01.2014 року роз`яснено постанову суду від 19.08.2013 року та зазначено, що ОСОБА_1 слід призначити пенсію на пільгових умовах відповідно до п.«є» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з моменту подачі нею заяви про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

У відповідь на звернення позивача від 04.03.2014 року щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах з моменту звернення, а саме з 20.12.2011 року, Управління Пенсійного фонду в м. Тернополі листом за вих. №98/К-11 від 17.03.2014 року, повідомило, що ОСОБА_1 подала заяву та документи про призначення пенсії за віком на пільгових умовах 28.02.2013 року. До заяви була додана довідка від 19.02.2013 року №04/93 про період роботи на ВАТ «Текстерно» на посаді ткалі 14 років 2 місяці 16 днів. У зв`язку із необхідністю спеціального стажу розпорядженням від 17.04.2013 року та протоколом №29 засідання комісії Управління пенсійного фонду України в м. Тернополі для розгляду питань, пов`язаних з призначенням пенсій, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.04.2013 року у призначенні пенсії було відмовлено. У відповідності до ухвали Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30.01.2014 року, якою роз`яснено постанову суду від 19.08.2013 року з врахуванням того, що заява про призначення пенсії, що відповідає вимогам Порядку подання та оформлення документів для призначення(перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005 року подана заявником 28.02.2013 року, пенсію за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 призначено з 28.02.2013 року. Щодо призначення пенсії з більш раннього строку, повідомлено, що 20.12.2011 року ОСОБА_1 подано звернення відповідно до Закону України «Про звернення громадян» щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах та долучені копії паспорта, трудової книжки, свідоцтва про народження дочки та довідки від 22.12.2010 року №22 про період роботи на ВАТ «Текстерно» на посаді ткалі 5 років 5 днів. На вказане звернення 26.12.2011 року за вих. №1140/К-11надіслане роз`яснення щодо відсутності правових підстав для призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «є» ст..13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», оскільки стаж роботи на посаді ткалі становить 19 років 10 місяців, що недостатньо для призначення пенсії.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12.05.2014 року повторно роз`яснено постанову суду від 19.08.2013 року та зазначено, що ОСОБА_1 слід призначити пенсію на пільгових умовах відповідно до п. «є» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з моменту подачі нею заяви про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, а саме з 20.12.2011 року.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 30.09.2014 року ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12.05.2014 року про роз`яснення постанови суду скасовано та постановлено нову ухвалу, якою відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19.08.2013 року.

В обґрунтування даної ухвали судом апеляційної інстанції зазначено, що при прийнятті постанови Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області від 19.08.2013 року предметом дослідження була заява ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 28.02.2013 року та відмова управління Пенсійного фонду України в м.Тернополі у призначенні пенсії від 09.04.2013 року, тому, на думку суду, відсутні підстави для призначення пенсії позивачу з 20.12.2011 року. На виконання ухвали суду від 30.01.2014 року про роз`яснення судового рішення, ОСОБА_1 була призначена пенсія з моменту подачі нею заяви про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, тобто з 28.02.2013 року.

Не погодившись із відмовою відповідача призначити їй пенсію за віком на пільгових умовах згідно постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19.08.2013 року, починаючи з 20.12.2011 року та провести її перерахунок за період з 20.12.2011 року по 28.02.2013 року ОСОБА_1 30.10.2014 року звернулась до суду із вищевказаним позовом.

29.03.2016 року відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 16.12.2015року «Про деякі питання функціонування територіальних органів ПФУ» Управління Пенсійного фонду України в м. Тернополі було реорганізовано шляхом злиття у Тернопільське об`єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області, правонаступником якого є Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області.

В силу ч.1 ст.46 Конституції України громадяни України мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Статтею 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до п.«є» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: робітниці текстильного виробництва, зайняті на верстатах і машинах, - за списком виробництв і професій, затверджуваним у порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України, після досягнення 50 років і при стажі зазначеної роботи не менше 20 років.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення пенсії урегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою правління ПФУ від 25.11.2005 року №22-1, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 року за № 1566/11846(далі-Порядок №22-1).

Згідно з пунктом 1 Порядку №22-1 заява про призначення пенсії непрацюючим громадянам і членам їх сімей подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до управління Пенсійного фонду України у районі, місті, районі у місті, об`єднаного управління за місцем проживання (реєстрації).

Відповідно до п. 1.8. Порядку №22-1 особам, які одержують пенсію, призначену органами Пенсійного фонду за іншими законами, або допомогу, призначену органами соціального захисту населення, пенсія призначається з дати виникнення права на неї з урахуванням пункту 1.7 цього розділу.

Згідно з п. 1.7 Порядку, днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

За приписами пункту 4.1 Порядку №22-1 орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 2).

Зазначеним додатком встановлено форму заяви, з якою має звертатися особа, яка просить про призначення/перерахунок пенсії.

Заяви про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів.

У пункті 2.1 Порядку міститься перелік документів, необхідних для призначення пенсії.

Згідно з пунктом 2.23 Порядку документи, необхідні для призначення пенсії, можуть бути подані як в оригіналах, так і копіях, посвідчених нотаріально або адміністрацією підприємства, установи, організації, що подає документи заявника для призначення пенсії, чи органом, що призначає пенсію. Документи про стаж, вік та заробітну плату подаються тільки в оригіналах. У разі якщо підтвердженням страхового стажу є трудова книжка, надається копія з неї, завірена адміністрацією підприємства, установи, організації за місцем останньої роботи або органом, що призначає пенсію.

Відповідно до п.4.2 Порядку№22-1 при прийманні документів орган, що призначає пенсію:

-перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж;

-перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів;

-перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі;

4) видає пам`ятку пенсіонеру (додаток 3), копія якої зберігається у

пенсійній справі.

Згідно пункту 4.3 Порядку №22-1 не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України. Право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Як встановлено судом, і підтверджується дослідженими матеріалами справи, позивач ОСОБА_1 20.12.2011 року звернулась в Управління Пенсійного фонду України в м. Тернополі із заявою довільної форми, в якій просила переглянути її трудовий стаж у ВАТ «Тернопільське об`єднання «Текстерно» та призначити їй пенсію на пільгових умовах, долучивши до вказаної заяви копії паспорта, трудової книжки, свідоцтва про народження дочки та довідки від 22.12.2010 року №22 про період роботи на ВАТ «Текстерно» на посаді ткалі 5 років 5 днів.

У відповідь на вказане звернення ОСОБА_1 відповідач листом за вих. №1140/К-11 від 26.12.2011 року роз`яснив позивачу про відсутність у неї відповідних правових підстав для призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «є» ст..13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у зв`язку із недостатністю трудового стажу, необхідного для призначення пільгової пенсії.

Відповідне рішення про призначення чи відмову у призначенні ОСОБА_1 пільгової пенсії та відмову у зарахуванні відповідних періодів роботи позивача до стажу, який дає право на призначення пенсії у відповідності до п. «є» ст.13 до Закону України «Про пенсійне забезпечення» відповідачем за результатами розгляду заяви позивача від 20.12.2011 року відповідачем не приймалось, з тих підстав, що подана ОСОБА_1 заява, на думку пенсійного органу, за своєю формою та змістом не відповідала вимогам, передбаченим Порядком №22-1.

Верховний Суд у постанові від 27.11.2019 року у справі №748/696/17 у спорі, що виник з приводу відмови Пенсійного фонду у призначенні пенсії через невідповідність форми та змісту поданої заяви про призначення пенсії, вказав, що відмова в розгляді по суті заяви про призначення пенсії яка викладена у довільній формі, однак зміст якої очевидно дає змогу оцінити намір заявника та до якої долучено ряд документів, які подаються саме при призначенні пенсії, є надмірним формалізмом та порушенням прав та інтересів особи, як пенсіонера, тобто верстви населення, яка навпаки потребує особливої уваги з боку держави в частині дотримання конституційних гарантій.

Водночас, позивач ОСОБА_1 , отримавши зазначену відповідь на своє звернення від 20.12.2011 року про призначення пенсії та будучи відповідно поінформованою про порушення її конституційних прав з боку відповідача, неправомірні дії Управління Пенсійного фонду України в м. Тернополі щодо неналежного розгляду її заяви про призначення пенсії та відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах не оскаржила та у встановлений ст.99 КАС України(в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) строк до суду із адміністративним позовом на захист порушеного права не звернулась.

Натомість, 28.02.2013 року позивач повторно звернулась до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, яка була в установленому порядку зареєстрована та розглянута відповідачем і рішенням комісії №29 Управління Пенсійного фонду в м. Тернополі від 09.04.2013 року ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пільгової пенсії згідно п.«є» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Вказану відмову пенсійного органу позивач в установленому порядку оскаржила до суду і постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області, яка залишена без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 18.12.2013 року та ухвалою Вищого адміністративного суду від 29.05.2014 року позовні вимоги ОСОБА_1 були задоволені, зобов`язавши відповідача призначити їй пенсію відповідно до п. «є» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», зарахувавши до пільгового стажу роботи ОСОБА_1 на ВАТ «Текстерно» перебування у декретних відпустках по догляду за дитиною та перебування на лікарняних.

На виконання зазначеного рішення суду, яке набрало законної сили, ОСОБА_1 була призначена пенсія відповідно до п. «є» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з моменту подачі нею заяви про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, тобто з 28.02.2013 року.

Відтак, як встановлено судом, з відповідним позовом про захист своїх порушених прав на пенсійне забезпечення позивач звернулась до суду лише навесні 2013 року і предметом дослідження у адміністративній справі №607/7905/13-а була заява ОСОБА_1 від 28.02.2013 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах та рішення Управління Пенсійного фонду в м. Тернополі №29 від 09.04.2013 року про відмову призначенні пільгової пенсії.

Ухвала Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12.05.2014 року, якою роз`яснено, що пенсія на пільгових умовах відповідно до п. «є» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» підлягає призначенню позивачу з 20.12.2011 року скасована ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 30.09.2014 року.

В силу вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 90 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

У відповідності до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з"ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Аналізуючи вищенаведені обставини та досліджені докази, приймаючи до уваги те, що позивач, отримавши у відповідь на свою заяву від 20.12.2011 року про призначення пенсії лист відповідача №1140/К-11 від 26.12.2011 року про відсутність у неї необхідного стажу для призначення пільгової пенсії за віком, з позовом про оскарження неправомірних дій Управління Пенсійного фонду України в м. Тернополі, яке не ухвалило відповідного рішення про призначення чи відмову у призначенні їй пенсії на пільгових умовах та зарахування відповідних періодів роботи позивача до трудового стажу до суду не зверталась та пропустила законодавчо встановлений строк на подання адміністративного позову, суд приходить до переконання, що за вказаних обставин у відповідача не виникло відповідного правового обов`язку щодо призначення ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах з 20.12.2011 року, оскільки в даному випадку днем звернення ОСОБА_1 за призначенням пенсії на пільгових умовах слід вважати 28.02.2013 року, тобто день, коли вона звернулась до відповідача із заявою про призначення пенсії, поданою з дотриманням вимог, визначених Порядом №22-1, яка була в установленому порядку розглянута пенсійним органом.

При цьому суд також враховує те, що на виконання постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області суду від 19.08.2013 року, яка набрала законної сили, позивачу була призначена пенсія за віком на пільгових умовах, починаючи з 28.02.2013 року, а тому вимоги ОСОБА_1 щодо повторного призначення їй пенсії, починаючи з 20.11.2011 року не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства.

За таких обставин, суд приходить до переконання, що у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання неправомірними дій Управління Пенсійного фонду України в м. Тернополі, правонаступником якого є Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо відмови у призначенні пільгової пенсії за віком з 21.12.2011 року та зобов`язання призначити пенсію згідно п. «є» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 21.12.2011 року та провести її перерахунок за період з 21.12.2011 року по 28.02.2013 року слід відмовити за безпідставністю. Оскільки у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено, у позивача у відповідності до ст. 139 КАС України не виникає право на відшкодування понесених нею судових витрат.

Керуючись ст.19, ч.1 ст.46 Конституції України, ст.ст.1, 13, 55, 56, 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст.ст. 6, 9, 19, 72 77, 139, 242 246, 255 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області за участю третьої особи без самостійних вимог- Відкритого акціонерного товариства «Тернопільське об`єднання «Текстерно» про визнання неправомірними дій щодо відмови у призначенні пільгової пенсії, зобов`язання призначити пільгову пенсію та провести її перерахунок-відмовити.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення в порядку, визначеному п.15.5 Розділу VІІ «Перехідні положення» КАС України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий суддяВ. Л. Дзюбич