Справа № 360/5481/19
Суддя: К.О. Пляшкова
Дата ухвалення: 2020-01-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

02 січня 2020 року СєвєродонецькСправа № 360/5481/19

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Пляшкова К.О., перевіривши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Луганській області про визнання протиправними та скасування наказів від 30.12.2015 № 311, від 14.01.2016 № 7 о/с в частині звільнення, поновлення на посаді,

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду 27 грудня 2019 року надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Луганській області, в якому позивач просить суд:

1) визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Луганській області від 30.12.2015 № 311 в частині звільнення ОСОБА_1 з лав Національної поліції;

2) визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Луганській області від 14.01.2016 № 7 о/с в частині звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції;

3) поновити ОСОБА_1 на посаді начальника посаді начальника ізолятора тимчасового тримання Міловського ВП Головного управління Національної поліції в Луганській області.

За приписами пунктів 3 та 6 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу, чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Перевіривши матеріали адміністративного позову, суд встановив таке.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Згідно з частиною першою статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

За приписами частини п`ятої статті 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Тобто, за змістом наведеної процесуальної норми законодавець виходить не тільки з безпосередньої обізнаності особи про факти порушення її прав, а й об`єктивної можливості цієї особи знати про ці факти.

Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення (частина перша статті 121 КАС України).

Частиною першою статті 123 КАС України передбачено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Як слідує з матеріалів позовної заяви позивач звернувся за оскарженням наказів від 30.12.2015 № 311, від 14.01.2016 № 7 о/с тільки 27 грудня 2019 року, тобто з пропуском встановленого частиною п`ятою статті 122 КАС України строку звернення до адміністративного суду.

Позивачем до позовної заяві додано клопотання про поновлення строку для звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом про накладення дисциплінарного стягнення, визнання протиправним та скасування наказу про накладення дисциплінарного стягнення, визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на службі, в обґрунтування якого зазначено, що 14.01.2016 позивача ознайомили з витягом з наказу ГУНП в Луганській області від 14.01.2016 № 7 о/с та звільнили зі служби в поліції на підставі наказу від 30.12.2015 № 311, з яким його не ознайомили, не зважаючи на численні письмові та усні звернення. Трудову книжку не видали. 05 липня 2017 року позивачем до Луганського окружного адміністративного суду надіслано адміністративний позов до ГУНП в Луганські області з вимогою про стягнення з відповідача середнього заробітку за час вимушеного прогулу, пов`язаного із затриманням видачі трудової книжки. 19 липня 2019 року рішенням Луганського окружного адміністративного суду по адміністративній справі № 812/973/17 стягнуто з відповідача на користь позивача середній заробіток за час затримки видачі трудової книжки з 15 січня 2016 року по 09 травня 2019 року. 30 серпня 2019 року до Першого апеляційного адміністративного суду надійшла апеляційна скарга ГУНП в Луганській області на вище зазначене рішення суду. 26 листопада 2019 року постановою Першого апеляційного адміністративного суду рішення Луганського окружного адміністративного суду по адміністративній справі № 812/973/17 залишено без змін, а апеляційна скарга ГУНП в Луганській області без задоволення. Повне судове рішення складено 02 грудня 2019 року.

З посиланням на положення частини першої статті 233 КЗпП України, Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерством юстиції України та Міністерством соціального захисту України від 29.07.1993 № 58, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 17.08.1993 за № 110, позивач зазначає, що з часу ознайомлення з наказом про звільнення від 14.01.2016 № 7 о/с минуло понад 3 роки, трудову книжку він отримав 10.05.2019, а судове рішення яким встановлено провину відповідача щодо несвоєчасної видачі трудової книжки ухвалено 19 липня 2019 року, та воно не набрало законної сили до закінчення апеляційного провадження по апеляційній скарзі відповідача, і ухвалення апеляційним судом постанови від 26 листопада 2019 року яка набрала законної сили з моменту її підписання, і яку позивач отримав поштою та ознайомився 06 грудня 2019 року у зв`язку з тим, що не був присутнім під час розгляду справи в апеляційному суді, ним в місячний строку з дня отримання постанови складено адміністративний позов про зобов`язання вчинити певні дії, визнання незаконними наказів про звільнення та їх скасування, поновлення на роботі.

Просив визнати причини пропуску строку звернення з адміністративним позовом до суду поважними та поновити цей строк.

Вирішуючи клопотання про поновлення строку звернення до суду, суд виходить з такого.

Порушуючи питання про поновлення строку звернення до суду позивач пов`язує відлік строку лише з подією отримання трудової книжки при цьому помилково не враховуючи подію вручення копії наказу про звільнення, що визначено в частині першій статті 233 КЗпП України.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 19 липня 2019 року у справі № 812/973/17 встановлено матеріалами справи підтверджено, що у день звільнення позивачу вручено витяг з наказу начальника ГУНП в Луганській області № 7о/с від 14.01.2016 про звільнення позивача зі служби в поліції.

Тобто місячній строк на оскарження наказів про звільнення розпочався саме з 15.01.2016 та сплив 15.02.2016.

Суд вважає за необхідне зазначити, що встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків, оскільки строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними, адже після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за захистом прав та охоронюваних законом інтересів, відповідні правовідносини набувають статусу стабільних.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, яка звертається до суду, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного звернення до суду та підтверджені належними доказами.

При цьому місячний строк визнано законодавцем достатнім для того, щоб у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби особа, яка вважає, що порушено її права, свободи чи інтереси, визначилася, чи звертатиметься вона до суду з позовом за їх захистом.

Також судом встановлено, що позивач має вищу юридичну освіту, а тому повинен бути обізнаний з нормами чинного законодавства, зокрема щодо строків звернення до суду з позовом про поновлення на роботі.

З урахуванням викладеного, підстави, зазначені позивачем в клопотанні про поновлення строку звернення до адміністративного суду, визнаються судом неповажними.

Таким чином, позивачу слід звернутися до суду із заявою про поновлення строку

Відповідно до частини першої статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись статтями 160, 161, 169, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 залишити без руху.

Запропонувати позивачу протягом 10 (десяти) календарних днів з дати отримання даної ухвали усунути недоліки позовної заяви шляхом надання суду:

- обґрунтованого клопотання про поновлення строку на звернення до адміністративного суду разом з відповідними доказами.

Якщо недоліки позовної заяви не будуть усунуті у строк, встановлений судом, позовна заява буде повернута позивачу та вважатиметься неподаною.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху невідкладно надіслати позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею та оскарженню не підлягає.

СуддяК.О. Пляшкова