Справа № 420/5664/19
Суддя: Бутенко А. В.
Дата ухвалення: 2019-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/5664/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2019 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

судді - Бутенко А.В.,

за участю секретаря - Філімоненка А.О.,

за участю сторін:

представник позивача - Яровенко М.Г.

представник відповідача - Мунтян Є.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ПОРТІНВЕСТ ЛОДЖИСТІК» (68000, м. Чорноморськ, вул. Праці, 9/1) до Головного управління ДФС в Одеській області (65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 25.02.2019 року в частині,

ВСТАНОВИВ:

Стислий зміст позовних вимог.

До суду надійшов адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «ПОРТІНВЕСТ ЛОДЖИСТІК» до Головного управління ДФС в Одеській області, в якому просить суд :

- Скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області від 25.02.2019 року № частково, виключивши з нього штрафні санкції на суму 11027,15 грн. за порушення граничних термінів реєстрації розрахунків коригування до податкових накладних з податку на додану вартість в ЄРПД за нижчезазначеним списком:

РК №495 за 31 грудня 2018 року;

РК №501 за 31 грудня 2018 року;

РК №496 за 31 грудня 2018 року;

РК №491 за 31 грудня 2018 року;

РК №498 за 31 грудня 2018 року;

РК №499 за 31 грудня 2018 року;

РК №492 за 31 грудня 2018 року;

РК №500 за 31 грудня 2018 року;

РК №494 за 31 грудня 2018 року;

РК №490 за 31 грудня 2018 року;

РК №502 за 31 грудня 2018 року.

Виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що його право на володіння та розпорядження належним йому майном в вигляді грошових коштів в розмірі 11027,15 грн., було порушене при прийнятті оскаржуваного ППР № від 25.02.2019 року в зв`язку з чим це ППР № від 25.02.2019 року є протиправним та таким, що підлягає скасуванню внаслідок:

- відсутності вини Платника податків як обов`язкового елементу складу податкового правопорушення, що покладене в основу податкового повідомлення-рішення,

- недотримання Органом ДФС принципів об`єктивності та обґрунтованості при розгляді матеріалів камеральної перевірки та прийнятті податкового повідомлення-рішення.

21.10.2019 року, від Відповідача надійшов відзив на позов (а.с. 100-103). В обґрунтування зазначено, що контролюючі органи здійснюють контроль за дотриманням норм законів з питань оподаткування, а штрафні (фінансові) санкції (штрафи) за порушення норм таких законів застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Податковим кодексом України та іншими законами України, чинними на момент застосування санкцій.

В свою чергу, за наслідком розгляду ДФС України скарги платника на податкове повідомлення-рішення, контролюючий орган дійшов висновків, що два розрахунки коригування на загальну суму ПДВ 3528,27 грн. зазначені в акті перевірки від 29.01.2019 № 339/15-32-53-06/36978722, які не надаються отримувачу (покупцю), було зареєстровано в межах строків визначених п. 201.10 ст. 201 Кодексу, атому відповідно штрафні санкції в сумі 352,82 грн. застосовані у податковому повідомленні-рішенні від 25.02.2019 № за несвоєчасну реєстрацію розрахунків коригування, які не надаються отримувачу (покупцю), підлягають скасуванню.

Враховуючи визначені вимоги законодавства, прийняте Головним управлінням ДФС в Одеській області податкове повідомлення-рішення від 25.02.2019 року № щодо застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафу), є повністю обґрунтованим.

Заяви, клопотання учасників справи.

23.10.2019 року до суду від представника Позивача, надійшла відповідь на відзив, в якій наполягає на задоволенні позовних вимог (а.с. 113-118).

Інших заяв чи клопотань від сторін, до суду не надходило. Інші процесуальні дії судом не вчинялись.

Представник Позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі з підстав, зазначених у позові та відповіді на відзив.

Представник Відповідача, заперечував щодо задоволення позовних вимог, з підстав зазначених у відзиві на позов.

Обставини справи.

Посадовою особою ГУ ДФС в Одеській області проведено камеральну перевірку ТОВ «ПОРТІНВЕСТ ЛОДЖИСТІК», щодо своєчасності реєстрації податкових накладних Платника податків за звітних період: липень, грудень 2017 року, січень, лютий, квітень, червень, серпень, грудень 2018 року.

Перевіркою встановлено, що Платником податків порушено граничні терміни реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних з податку на додану вартість в ЄРПД, зазначені в пункті 201.10 статті 201 розділу II Податкового кодексу України. За результатами проведеної перевірки складений акт 29.01.2019р. №339/15-32-53-06/36978722 (надалі - АКТ).

Вважаючи висновки Контролюючого органу про порушення Платником податків пункту 201.10 статті 201 розділу II ПК України такими, що не ґрунтуються на нормах чинного законодавства, Платник податків, користуючись правом, передбаченим пунктами 44.7, 86.7 ПК України, в межах строку, передбаченого абзацом другим пункту 44.7 ПК України, подав Контролюючому органу заперечення на АКТ, направивши 18.02.2019 року на адресу Контролюючого органу листа №112/2019 від 18.02.2019 року (надалі - Заперечення) поштовою службою ПАТ «Укрпошта» (надалі - Укрпошта). Заперечення було оформлене поштовою службою Укрпошта у відправлення за накладною №259 від 18.02.2019 року. Відповідно до даних відомостей про доставку відправлень сайту Укрпошта відправлення за накладеною №259 від 18.02.2019 року було отримано адресатом 27.02.2019 року.

Про направлення Заперечень на Акт поштовою службою Укрпошта, Платник податків повідомив Контролюючий орган, надіславши 18.02.2019 о 17:50 на офіційну електронну адресу органу ДФС - скан-копії Заперечень і опису вкладення до цінного листа з штампом Укрпошти від 18.02.2019 року.

Також, на прохання Головного державного ревізор-інспектора відділу податків і зборів з юридичних осіб Контролюючого органу В.В. Зайцевої 25.02.2019 року о 15:35 на офіційну електронну адресу Контролюючого органу - Платник податків повторно надіслав скан-копії Заперечень і опису вкладення до цінного листа з штампом Укрпошти від 18.02.2019 року.

25.02.2019 року на підставі складеного акту перевірки, Контролюючим органом було прийняте податкове повідомлення-рішення № (надалі - ППР від 25.02.2019 року №) про застосування до Платника податків штрафних санкцій в сумі 20049,00 грн. за порушення положень пункті 201.10 статті 201 розділу ПК України, а саме - за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних з податку на додану вартість в ЄРПД.

12.06.2019 року на адресу Платника податків надійшов лист №5045/10/15-32-53-06- 06 від 14.03.2019 року начальника Чорноморського управління ГУ ДФС в Одеській області, уповноваженої особи А. Зарицького про розгляд Заперечень Платника податків та залишення висновків Акту без змін (надалі - Відповідь Контролюючого органу). В тому ж конверті було поміщено ППР від 25.02.2019 року №.

21.06.2019 року Платник податків звернувся до Державної фіскальної служби України (надалі - ДФС України) зі скаргою №400/2019 на ППР від 25.02.2019 року № Контролюючого органу у відповідності до ст. 56 Податкового кодексу України.

26.06.2019 року Платник податків звернувся до Ради бізнес-омбудсмена зі скаргою, якій присвоєно внутрішній номер №030, про недобросовісну поведінку Контролюючого органу, а саме ігнорування Заперечення Платника податків на Акт перевірки при прийнятті ППР від 25.02.2019 року №.

18.07.2019 року зваживши на обґрунтованість скарги Платника податків від 26.06.2019року вхід. № 030, Рада бізнес-омбудсмена звернулась листом № 19986 до В.о. Голови Державної фіскальної служби України Власова О.С., в якому зауважує про наявність обставин недоведеності вини Платника податків в порушенні норм законодавства щодо реєстрації податкових накладних при прийнятті рішення щодо застосування санкцій до нього зі сторони Контролюючого органу.

22.08.2019 року ДФС України прийняла Рішення №40478/6/99-99-11-06-01-25, яким скаргу Платника податків від 21.06.2019 року №400/2019 задовольнила частково, а саме: скасувала ППР від 25.02.2019 року № у сумі 352,82 грн., а в іншій сумі залишила без змін.

27.08.2019 року Рішення ДФС України №40478/6/99-99-11-06-01-25 від 22.08.2019 року надійшло на адресу ТОВ «ПОРТІНВЕСТ ЛОДЖИСТІК».

Позивач вважає податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС в Одеській області в частині протиправним та таким, що підлягає скасуванню, а тому звернувся із даним позовом до суду.

Джерела права й акти їх застосування.

Оцінюючи дії та рішення суб`єкта владних повноважень, суд з урахуванням приписів ч. 2 ст. 2 КАС України, дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст. 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, перелік податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України від 02.12.2010 року №2755-VI (далі ПК України).

Відповідно до пп.20.1.4 п. 20.1 ст.20 ПК України, контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Згідно з п.п. 75.1.1 п. 75.1 ст. 75 ПК України, камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків, та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Згідно з положеннями пункту 76.3 статті 76 ПК України, камеральна перевірка податкової декларації або уточнюючого розрахунку може бути проведена лише протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання.

Камеральна перевірка з інших питань проводиться з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу.

Підпунктом 14.1.60 пункту 14.1 статті 14 ПК України передбачено, що Єдиний реєстр податкових накладних - це реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконаної влади, що реалізує державну податкову політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.

Відповідно до п. 199.1 ст. 199 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-УІ зі змінами та доповненнями (далі - ПКУ) у разі якщо придбані та/або виготовлені товари/послуги, необоротні активи частково використовуються в оподатковуваних операціях, а частково - ні, платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до п. 189.1 ст. 189 ПКУ, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати зведену податкову накладну в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі ЄРПН) на загальну суму частки сплаченого (нарахованого) податку під час їх придбання або виготовлення, яка відповідає частці використання таких товарів/послуг, необоротних активів в неоподатковуваних операціях.

Згідно з п. 199.2 ст. 199 ПКУ, частка використання товарів/послуг, необоротних активів в оподатковуваних операціях визначається у відсотках як відношення обсягів з постачання оподатковуваних операцій (без урахування сум податку) за попередній календарний рік до сукупних обсягів постачання оподатковуваних та неоподатковуваних операцій (без урахування сум податку) за цей же попередній календарний рік. Визначена у процентах величина застосовується протягом поточного календарного року.

Пунктом 199.4 ст. 199 ПКУ встановлено, що платник податку за підсумками календарного року здійснює перерахунок частки використання товарів/послуг та необоротних активів в оподатковуваних операціях виходячи з фактичних обсягів проведених протягом року оподатковуваних та неоподатковуваних операцій.

Згідно з п. 199.5 ст. 199 ПКУ, частка використання товарів/послуг, необоротних активів в оподатковуваних операціях, визначена з урахуванням норм пп. 199.2 - 199.4 ст. 199 ПКУ, застосовується для проведення коригування сум податкових зобов`язань, зазначених у п. 199.1 ст. 199 ПКУ.Результати перерахунку сум податкових зобов`язань відображаються у податковій декларації за останній податковий період року. У разі зняття з обліку платника податку, у тому числі за рішенням суду, коригування відображається платником податку у податковій декларації останнього податкового періоду, коли відбулося зняття з обліку.

У відповідності до вимог п. 201.10 ст. 201 ПК України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:

для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця. - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;

для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені;

для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем).

У відповідності до вимог п. 1201.1 ст. 1201 ПКУ, порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі:

- 10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів;

- 20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів;

- 30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів;

- 40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів;

- 50 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН) здійснюється відповідно до Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1246 від 29.12.2010 року (далі - Порядок №1246).

Відповідно до вимог пункту 5 Порядку №1246, податкова накладна та/або розрахунок коригування приймаються до Реєстру у разі дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192, пунктами 201.3, 201.9 статті 201 та пунктами 201.1, 201.10 і 201.16 статті 201 ПК України, а також з урахуванням Законів України «Про електронний цифровий підпис», «;Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку. Реєстрації підлягають податкові накладні та/або розрахунки коригування (у тому числі ті, що не надаються отримувачу (покупцю) товарів/послуг, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, складені за операціями з постачання послуг нерезидентом) незалежно від суми податку на додану вартість в одній податковій накладній/розрахунку коригування.

Пунктом 12 Порядку №1246 визначено, що після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 201.3 і 201.9 статті 201 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації / зупинення реєстрації / відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу; дотримання вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «;Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Згідно з пунктами 13, 14 Порядку №1246 за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція). Квитанція в електронній формі надсилається платнику податку протягом операційного дня та є підтвердженням прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Примірник квитанції в електронній формі зберігається в ДФС.

Відповідно до вимог пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Відповідно до вимог пункту 2 Порядку №1296 операційний день - частина дня, протягом якої здійснюються прийняття від платників податку податкових накладних та/або розрахунків коригування та реєстрація або зупинення реєстрації.

При цьому, згідно пункту 3 Порядку №1296 операційний день триває в робочі дні з 8-ї до 20-ї години. Технічне обслуговування та регламентні роботи, що потребують зупинки Реєстру, не проводяться протягом операційного дня, крім аварійних випадків. Якщо 15 число або останній день місяця припадають на вихідний, святковий або неробочий день, такий день вважається операційним днем.

Висновки суду.

Надаючи належну правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Як вбачається з Акту перевірки №339/15-32-53-06/36978722 від 29.01.2019 року, якою встановлено, що Позивач несвоєчасно зареєстрував розрахунки коригувань до податкових накладних (надалі - РК) в Єдиному реєстрі податкових накладних (надалі - ЄРПН) з порушенням граничного терміну реєстрації податкової накладної на 1 день, а саме:

РК №495 за 31 грудня 2018 року на суму ПДВ 9793,8 грн. зареєстровано 16.01.2019 року;

РК №501 за 31 грудня 2018 року на суму ПДВ 6222,12 грн. зареєстровано 16.01.2019 року;

РК №496 за 31 грудня 2018 року на суму ПДВ 8162,06 грн. зареєстровано 16.01.2019 року;

РК №491 за 31 грудня 2018 року на суму ПДВ 15295,07 грн. зареєстровано 16.01.2019 року;

РК №498 за 31 грудня 2018 року на суму ПДВ 10411,66 грн. зареєстровано 16.01.2019 року;

РК №499 за 31 грудня 2018 року на суму ПДВ 19625,98 грн. зареєстровано 16.01.2019 року;

РК №492 за 31 грудня 2018 року на суму ПДВ 8730,64 грн. зареєстровано 16.01.2019 року;

РК №500 за 31 грудня 2018 року на суму ПДВ 7264,53 грн. зареєстровано 16.01.2019 року;

РК №494 за 31 грудня 2018 року на суму ПДВ 9360 грн. зареєстровано 16.01.2019 року;

РК №490 за 31 грудня 2018 року на суму ПДВ 6825,07 грн. зареєстровано 17.01.2019 року;

РК №502 за 31 грудня 2018 року на суму ПДВ 8580,54 грн. зареєстровано 16.01.2019 року.

Відповідач дійшов висновку, що Позивачем, відповідно до пункту 201.10 статті 201 розділу ПК України, порушено граничні терміни реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних з податку на додану вартість в ЄРПД.

Суд не погоджується із даним висновком, виходячи з наступного.

Так, суд зазначає, що після реєстрації податкової накладної №438 від 31.12.2018 за останній місяць 2018 року Платнику податків необхідно було:

- відповідно до п. 199.4 ст. 199 ПК України здійснити за підсумками 2018 року перерахунок частки використання товарів/послуг та необоротних активів в оподатковуваних операціях виходячи з фактичних обсягів проведених протягом року оподатковуваних та неоподатковуваних операцій;

- відповідно до п. 199.5 ст. 199 ПК України результати перерахунку частки використання товарів/послуг та необоротних активів в оподатковуваних операціях застосувати для коригуваннях сум податкових зобов`язань та відобразити у розрахунках коригувань до податкових накладних.

Проте в період, відведений у ст. 201 ПК України для реєстрації податкової накладної №438 від 31.12.2018 року, а саме з 01.01.2019 по 15.01.2019 року існували об`єктивні, не залежні від волі Позивача, фактори, наслідком існування яких стало те, що остання податкова зведена накладна за №438 від 31.12.2018р. була прийнята сервером ДФС 15.01.2019 в 19:55:35, інформація про її прийняття/реєстрацію надійшла Платнику податків лише 15.01.2019 в 22:46, а розрахунки коригувань до зведених місячних податкових накладних за 2018 рік були вже відправлені після закінчення операційного часу, але в межах календарного дня 15.01.2019 року.

Так, на думку Позиваача, такими факторами були:

- некоректна робота серверів ДФС, що зумовило не надання відомостей з ЄРПН за запитами Платника податків про реєстрацію податкових накладних контрагентами для формування податкової накладної №438 від 31.12.2018 року;

- норми порядку заповнення податкової накладної та розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної допускали неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків, з огляду на що потребували додаткових роз`яснень з боку ДФС.

- некоректні роз`яснення ДФС щодо правил складання розрахунків коригувань до зведених податкових накладних, які складалися протягом 2018 року згідно з п. 199.1 ст. 199 ПК України реєстрації.

Судом встановлено, що з метою роз`яснення порядку заповнення податкових накладних та розрахунків коригування, затвердженого наказом № 763, Державна фіскальна служба України звернулася з Листом від 27.11.2018 № 36942/7/99-99-15-03-02-17 до платників податків, яким проінформувала про окремі особливості складання та реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування до податкових накладних.

В зв`язку з відсутністю чіткої регламентації складання розрахунку коригування до зведеної податкової накладної, складеного за результатами перерахунку, передбаченого п. 199.5 ст. 199 ПКУ, ДФС України 14.01.2019 року розмістила на загальнодоступному інформаційно-довідковому ресурсі (наділі - «ЗІР») (підкатегорія 101.15) роз`яснення щодо правил складання РК до зведених ПН, які складалися протягом 2018 року згідно з п. 199.1 ПКУ. Але згодом ДФС України вилучила це роз`яснення з цієї підкатегорії, оскільки на практиці за цим алгоритмом не можна було зареєструвати РК, в зв`язку в чим 16.01.2019 року ДФС України розмістила у «ЗІР» оновлене роз`яснення щодо заповнення РК до ПН для річного перерахунку (надалі - Роз`яснення ДФС від 16.01.2019 року).

Так, Роз`яснення ДФС від 14.01.2019 року рекомендувало платникам податків у заголовній частині розрахунків коригування до податкових накладних, складених відповідно до п. 199.1 ст. 199 ПКУ, у полі «Не підлягає наданню отримувачу (покупцю) з причини» зазначати код ознаки « 2», а Роз`яснення ДФС від 16.01.2019 року - робити відмітку «X» та зазначати відповідний тип причини, зазначений у податковій накладній (04 Складена на постачання у межах балансу для невиробничого використання; 08 - Складена на постачання для операцій, які не є об`єктом оподаткування податком на додану вартість; 09 - Складена на постачання для операцій, які звільнені від оподаткування податком на додану вартість; 13 - Складена у зв`язку з використанням виробничих або невиробничих засобів, інших товарів/послуг не в господарській діяльності).

Окрім того Роз`яснення ДФС від 14.01.2019 року та від 16.01.2019 року місять різні рекомендації щодо заповнення розділу Б табличної частини розрахунку коригування.

Таким чином, Платник податків, маючи обов`язок з реєстрації розрахунку коригування до зведеної податкової накладної в період з 01.01.2019 по 15.01.2019 року, водночас був позбавлений можливості реалізувати його з огляду на відсутність чітких роз`яснень контролюючого органу щодо дій платника податку зі складання розрахунку коригування, а ті роз`яснення, які існували - не забезпечували можливості Платнику податку зареєструвати їх в ЄРПН.

Судом встановлено та не заперечується Відповідачем, що у період, визначених для реєстрації податкових накладних та розрахунків коригувань до них, складених у грудні 2018р., а саме з 11.01.2019 по 15.01.2019 включно були технічні перебої в роботі систем ЄРПН ДФС України, що підтверджується наступним:

- змістом оголошень, розміщених на офіційному сайті Державної фіскальної служби України (http://sfs.gov.ua/rnedia-tsentr/novini/364075.htrnl; http://sfs.gov.ua/media- 8єпй"/поуіпі/36408l.html), де зазначено текст наступного змісту: «До уваги шановні платники! 15.01.2019 року Прес-служба Державної фіскальної служби України повідомляє, що у зв язку із перенавантаженням серверу ДФС та необхідністю своєчасного прийому податкових накладних/розрахунків коригування, запити щодо отримання відомостей з ЄРПН обробляються із затримкою в часі. Просимо вибачення за тимчасові незручності».

- відомостями, розміщеними ДФС в Індивідуальній податковій консультації від 20.02.2019 р. № 639/6/99-99-15-03-02-15/ІПК, де зазначено текст наступного змісту: «Щодо повідомлення прес-служби ДФС від 15.01.2019 стосовно перенавантаження серверу ДФС слід зазначити, що таке перенавантаження вплинуло лише на обробку запитів щодо отримання відомостей з ЄРПН...».

- численною судовою практикою, де було досліджено обставини, що свідчать про некоректну роботу серверів ДФС та встановлено в зв`язку з цим факт відсутності вини платників податків в несвоєчасній реєстрації податкових накладних та розрахунків коригувань до них, зокрема, як приклад можна навести наступні рішення судів( рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.08.2019 у справі № 640/6740/19, рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 09.09.2019 у справі № 120/2140/19-а, рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 10.09.2019 по справі №500/1853/19, рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.08.2019 року у справі №640/9852/19.

Таким чином, на думку суду, зазначені факти свідчать про незабезпечення ДФС з безперебійної роботи систем ЄРПН ДФС України, неналежне виконання функції з технічного супроводження інформаційно-телекомунікаційних систем, передбаченої п 191.1.27. ПК України.

А отже, оскільки, затримка реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних виникла не з вини позивача, то висновок контролюючого органу про застосування штрафних санкцій за вказаний період є неправомірним, адже ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу

Частиною 2 статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» визначає, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

У пункті 50 рішення Європейського суду з прав людини «Щокін проти України» (№23759/03 та № 37943/06) зазначено про те, що перша та найважливіша вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року полягає в тому, що будь-яке втручання публічних органів у мирне володіння майном повинно бути законним. Говорячи про «закон», стаття 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року посилається на ту саму концепцію, що міститься в інших положеннях цієї Конвенції (див. рішення у справі «Шпачек s.r.o.» проти Чеської Республіки» (Spacek, s.r.o. v. The Czech Republic» №26449/95). Ця концепція вимагає, перш за все, щоб такі заходи мали підстави в національному законодавстві. Вона також відсилає до якості такого закону, вимагаючи, щоб він був доступним для зацікавлених осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні (див. рішення у справі «Бейелер проти Італії» (Beyeler v. Italy № 33202/96).

Аналізуючи поняття «якість закону» Європейський суд з прав людини у пункті 111 рішення у справі «Солдатенко проти України» (заява № 2440/07) зробив висновок, що це поняття, вимагаючи від закону відповідності принципові верховенства права, означає, що у випадку, коли національний закон передбачає можливість обмеження прав особи, такий закон має бути достатньо доступним, чітко сформульованим і передбачуваним у своєму застосуванні - для того, щоб виключити будь-який ризик свавілля.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини закон має відповідати якісним вимогам, насамперед вимогам «доступності», «передбачуваності» та «зрозумілості»; громадянин повинен мати змогу отримати адекватну інформацію за обставин застосування правових норм у конкретному випадку; норма не може розглядатися як «закон», якщо вона не сформульована з достатньою чіткістю, щоб громадянин міг регулювати свою поведінку; громадянин повинен мати можливість - у разі необхідності за належної правової допомоги - передбачити, наскільки це розумно за конкретних обставин, наслідки, до яких може призвести певна дія; у внутрішньому праві повинні існувати загороджувальні заходи від довільного втручання влади в здійснення громадянами своїх прав (рішення у справах «Сєрков проти України», заява № 39766/05, пункт 51; «Редакція газети «Правоє дело» та Штекель проти України», заява № 33014/05, пункт 51, 52; «Свято- Михайлівська Парафія проти України», заява №77703/01, пункт 115; «Толстой- Милославський проти Сполученого Королівства» (Tolstoy Miloslavsky v. the United Kingdom), заява№ 18139/91, пункт 37; «Санді Тайме» проти Об`єднаного Королівства» (№ 1) («SundayTimes v. The United Kingdom (№ 1)»), серія А, № 30, пункти 48-49; «Мелоун протни Об`єднаного Королівства» («Malone v. The United Kingdom»), серія А, № 82, пункт 66); «Маргарета і Роджер Андерссон проти Швеції» («Margareta and Roger Andersson v. Sweden»), серія А, № 226-A, n. 75; «Круслен проти Франції» (Kruslin v. France), № 11801/85, n. 27; «Ювіг проти Франції» (Fluvig v. France), серія А № 176-B, пункт 26; «Аманн проти Швейцарії» (Amann v. Switzerland), заява № 27798/95, пункт 56).

Одним із суттєвих елементів принципу верховенства права є принцип юридичної визначеності. Цей принцип має різні прояви. Зокрема, він є одним з визначальних принципів «доброго врядування» і «належної адміністрації» (встановлення процедури і її дотримання), частково збігається з принципом законності (чіткість і передбачуваність закону, вимоги до «якості» закону).

У пунктах 70-71 рішення у справі «Рисовський проти України» (заява №29979/04) Європейський Суд з прав людини, аналізуючи відповідність мотивування Конвенції, підкреслює особливу важливість принципу «належного урядування», зазначивши, що цей принцип передбачає, що в разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (рішення у справах «Беєлер проти Італії» (Beyeler v. Italy), заява № 33202/96, пункт 120, «Онер`їлдіз проти Туреччини» (Oneryildiz v. Turkey), заява № 48939/99, пункт 128, «Megadat.com S.r.l. проти Молдови» (Megadat.com S.r.l. v. Moldova), № 21151/04, пункт 72, «Москаль проти Польщі» (Moskal v. Poland), заява № 10373/05, пункту 51). Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах «Лелас проти Хорватії» (Lelas v. Croatia), заява № 55555/08, пункт 74, «Тошкуце та інші проти Румунії» (Toscuta and Others v. Romania), заява № 36900/03, пункт 37) і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (див. згадані вище рішення у справах «Онер`їлдіз проти Туреччини» (Oneryildiz v. Turkey), пункт 128, та «Беєлер проти Італії» (Beyeler v. Italy), пункт 119).

Крім того, суд зазначає, що Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (рішення у справах «Беєлер проти Італії», «Онер`їлдіз проти Туреччини», Megadat.com 8.г.1. проти Молдови», «Москаль проти Польщі»),

На державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (рішення у справах «Лелас проти Хорватії», «Тошкуце та інші проти Румунії») і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах (рішення у справах «Онер`їлдіз проти Туреччини», «Беєлер проти Італії»).

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку, що висновки Відповідача про порушення Позивачем граничних термінів реєстрації РК ґрунтуються на вибіркових даних інформаційних систем центрального органу влади, що реалізує державну податкову та митну політику, а саме - на даних дати та часу, зафіксованих у квитанціях про реєстрацію спірних розрахунків коригувань від 16.01.2019, без врахування того факту, що спірні розрахунки коригувань були надіслані в ЄРПН Платником податків напередодні - 15.01.2019 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 та ч. 1 ст. 73 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Частиною 1 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Приймаючи до уваги викладене, оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані, документально підтверджені, відповідають чинному законодавству, отже підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 242 КАС України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 143, 241-246, 250-251 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ПОРТІНВЕСТ ЛОДЖИСТІК» (68000, м. Чорноморськ, вул. Праці, 9/1) до Головного управління ДФС в Одеській області (65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5) задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області № від 25.02.2019 року в частині застосування штрафних санкцій на суму 11027,15 грн.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ПОРТІНВЕСТ ЛОДЖИСТІК» (68000, м. Чорноморськ, вул. Праці, 9/1, ) з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС в Одеській області (), сплачений судовий збір у розмірі 1921 (одна тисяча девятост двадцять одна) гривня.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду першої інстанції в 30-денний строк з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 26.12.2019 року.

Суддя Бутенко А.В.

.