Справа № 824/1057/19-а
Суддя: Левицький Василь Костянтинович
Дата ухвалення: 2019-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2019 р. м. Чернівці справа № 824/1057/19-а

Суддя Чернівецького окружного адміністративного суду Левицький В.К., розглянув у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Чернівецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення.

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення від 16.05.2019 р. № 7-2412 ГУ ДФС у Чернівецькій області.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 він є власником транспортного засобу марки Audi Q7, 2018 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 , тип двигуна бензиновий, об`єм двигуна - 2995 куб. см. Вважає, що належний йому транспортний засіб з об`ємом двигуна меншим ніж зазначений у Переліку легкових автомобілів, з року випуску яким минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня 2019 (звітного) року, а саме: об`єм двигуна складає 2995 куб.см, у зв`язку з чим, даний транспортний засіб не може бути об`єктом оподаткування.

Позивач вважає, що відповідач протиправно визначив податкове зобов`язання за платежем транспортний податок з фізичних осіб в розмірі 2500,00 грн. за 2019 рік на об`єкт оподаткування транспортний засіб, автомобіль марки AUDI Q7, 2018 року випуску, об`єм двигуна 2995 куб.см., оскільки відсутній об`єкт оподаткування відповідно до п. 267.2 ст. 267 ПК України. На думку, позивача чинним законодавством не надано відповідачу повноваження ототожнити, округлити чи прирівняти об`єм двигуна до більшого чи до меншого показника, який би був більш сприятливий для фіскального органу при сплаті вказаного платежу, а тому належний йому транспортний засіб не може бути об`єктом оподаткування.

Відтак, відповідач, приймаючи оскаржуване повідомлення-рішення, безпідставно зарахував транспортний засіб з меншим об`ємом двигуна до транспортних засобів, які визнаються об`єктом оподаткування. За наведених доводів, позивач стверджує, що рішення є протиправним та прийнятим з порушенням норм матеріального справа, у зв`язку з цим, підлягає скасуванню.

Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду відкрито провадження у адміністративній справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

З метою з`ясування всіх обставин у справі, п. 4 вказаної ухвали Чернівецького окружного адміністративного суду витребувано з Головного управління державної фіскальної служби у Чернівецькій області письмові докази

Головне управління ДПС у Чернівецькій області (далі - відповідач) подало до суду відзив на адміністративний позов, вважає позовні вимоги безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Вважає, що транспортний засіб, який належить позивачу, марки Audi Q7, з об`ємом циліндра двигуна 3,0 куб.см, бензин, до одного року експлуатації, є об`єктом оподаткування транспортним податком, оскільки він міститься в Переліку, розміщеному на офіційному веб-сайті Мінекономрозвитку. Показники транспортних засобів, які відображають кількісний вимір та визначаються у цифровому форматі, зокрема об`єм циліндрів двигуна округлюються до найбільшого цілого значення. Зокрема, 1000 куб.см. є еквівалентом 1 літру, а тому, об`єм циліндрів двигуна автомобіля 2995 см.куб. з урахуванням заокруглення до найближчого основного розряду дорівнює - 3.0 літра.

На переконання відповідача, автомобіль позивача є об`єктом оподаткування транспортним податком в розумінні приписів ст. 267 Податкового кодексу України, а отже оскаржуване податкове повідомлення-рішення, яким нараховане податкове зобов`язання за платежем: транспортний податок з фізичних осіб у сумі 25 000,0 грн є обґрунтованим та правомірним.

Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 03.10.2019 р. клопотання відповідача про заміну сторони задоволено. Замінено відповідача по справі Головне управління ДФС у Чернівецькій області (вулиця Героїв Майдану, 200-А, місто Чернівці, ) на його правонаступника - Головне управління ДПС у Чернівецькій області (вулиця Героїв Майдану, 200-А, місто Чернівці, ).

Після виступу із вступним словом, дослідження судом письмових доказів по справі, учасниками справи подано до суду заяви про розгляд адміністративної справи за їх відсутності в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч. 3 ст. 194 КАС України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Враховуючи приписи ст. 194 КАС України, суд вважає, що подання учасниками справи заяв про розгляд справи за їх відсутності є підставою для розгляду і вирішення справи за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.

Заслухавши вступне слово учасників справи, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт громадянина України серії НОМЕР_4 виданий 08.07.1997 р. Шевченківським РВ УМВС України в Чернівецькій області, РНОКПП НОМЕР_5 ) зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 9).

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 , позивач є власником транспортного засобу: Audi Q7, реєстраційний номер - НОМЕР_2 , рік випуску - 2018, легковий - загальний універсал-В, номер шасі - НОМЕР_3 , тип двигуна бензиновий, об`єм двигуна - 2995 куб. см (далі - транспортний засіб). Дата першої реєстрації з 03.01.2019 р., дата реєстрації 25.06.2019 р. (а.с. 10).

Судом встановлено, що на офіційному сайті Міністерства економічного розвитку і торгівлі України розміщено Перелік легкових автомобілів, з року випуску яким минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня 2019 (звітного) року (далі - Перелік) (а.с. 13)

Зокрема, згідно даного Переліку, об`єктом оподаткування є транспортний засіб марки Audi модель Q7, рік випуску до 1 року, об`єм двигуна - 3000 куб.см, тип пального - бензин.

Відповідно до Розрахунку вартості транспортного засобу від 09.09.2019 р. проведеного на офіційному веб-сайті Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, середньоринкова вартість транспортного засобу (Audi Q7, 3,0 внутрішнього згорання, бензин, 2018 року випуску) для цілей оподаткування транспортним податком відповідно до п. 267.2 ст. 267 Податкового кодексу України за Методикою визначення визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, затвердженою Кабінетом Міністрів України №66 від 18.02.2016 р. зі змінами становить 1321210,86 грн (а.с. 12).

Згідно з п.п. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 Податкового кодексу України та відповідно до п.п. 267.6.1 п. 267.6 ст. 267 Податкового кодексу України відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення від 16.05.2019 р. № 0-2412, форми "Ф", яким визначено позивачу суму податкового зобов`язання за платежем: транспортний податок з фізичних осіб за 2019 рік в розмірі 25000,00 грн (а.с. 11, 21).

Вказане податкове повідомлення-рішення позивачем одержано особисто 06.08.2019 р., про що свідчить його підпис на корінці податкове повідомлення-рішення (а.с. 21).

Вважаючи податкове повідомлення рішення від 16.05.2019 р. № 0-2412, позивач звернувся до суду із вказаним позовом.

Розглянувши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши письмові докази по справі, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, врегульовані Податковим кодексом України від 02.12.2010 р. № 2755- IV (далі - ПК України).

Відповідно до пп. 267.1.1 п. 267.1 ст. 267 ПК України платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об`єктами оподаткування.

Відповідно до пп. 267.2.1 п. 267.6 ст. 267 ПК України об`єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, станом на 1 січня податкового (звітного) року виходячи з марки, моделі, року випуску, об`єму циліндрів двигуна, типу пального.

Щороку до 1 лютого податкового (звітного) року центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, на своєму офіційному веб-сайті розміщується перелік легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, який повинен містити такі дані щодо цих автомобілів: марка, модель, рік випуску, об`єм циліндрів двигуна, тип пального.

Згідно Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" мінімальна заробітна плата станом на 01.01.2019 р. визначена у розмірі 4173,00 грн.

Відповідно до пп. 267.3.1 п. 267.3 ст. 267 ПК України базою оподаткування є легковий автомобіль, що є об`єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

За змістом п. 267.4 ст. 267 ПК України ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25 000,00 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об`єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

Відповідно до п.п. 267.6.6 п. 267.6 ст. 267 ПК України за об`єкти оподаткування, придбані протягом року, податок сплачується пропорційно кількості місяців, які залишилися до кінця року, починаючи з місяця, в якому проведено реєстрацію транспортного засобу.

Механізм визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів для цілей віднесення таких автомобілів до об`єктів оподаткування транспортним податком встановлюється Методикою визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.2016 року № 66 (далі -Методика № 66).

Відповідно до пунктів 2-4 Методики № 66 середньоринкова вартість автомобіля розраховується за методом аналогії цін ідентичних автомобілів за такою формулою:

Сср = Цн х (Г / 100),

де Цн - ціна нового транспортного засобу в Україні з урахуванням марки, моделі, об`єму циліндрів двигуна, типу пального;

Г - коефіцієнт коригування ринкової ціни транспортних засобів з урахуванням строку експлуатації транспортних засобів у роках згідно з додатком 1 до Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 квітня 2013 р. № 403 (Офіційний вісник України, 2013 р., № 44, ст. 1576).

Джерелом інформації для визначення ціни нового автомобіля є офіційні прайс-листи виробників (дилерів).

Інформація про ціни нового автомобіля з урахуванням марки, моделі, об`єму циліндрів двигуна, типу пального подається до 10 січня базового податкового (звітного) періоду (року) державним підприємством "Держзовнішінформ" до Мінекономрозвитку.

Відповідно до п. 14 Методики № 66 Мінекономрозвитку забезпечує роботу офіційного веб-сайту в режимі, який дає змогу отримати інформацію про середньоринкову вартість автомобіля шляхом введення даних про їх марку, модель, рік випуску, об`єм циліндрів двигуна та тип пального.

Судом встановлено, що у переліку легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше 5 років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня 2019 (звітного) року, що на офіційному сайті Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, вказано, зокрема, транспортний засіб марки Аudi Q7, рік випуску до 1 року, об`єм двигуна 3000 см.куб, тип пального - бензин.

Суд зауважує, що при дослідженні свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 встановлено, що на праві приватної власності ОСОБА_1 транспортний засіб марки/модель Audi Q7, 2018 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , номер шасі НОМЕР_3 , тип двигуна бензиновий, об`єм двигуна - 2995 куб. см., дата реєстрації 03.01.2019 р.

При цьому, технічні характеристики автомобіля, зазначеного у вказаному Переліку, не співпадають з технічними характеристиками автомобіля позивача, позаяк судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, копія якого наявна в матеріалах справи, позивач є власником автомобіля марки AUDI Q7, 2019 року випуску, з об`ємом двигуна 2995 куб.см. (а.с. 11).

Отже, вказаний автомобіль не може бути віднесений до Переліку автомобілів з року випуску яких минуло не більше 5 років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати встановленої законом на 1 січня 2019 (звітного) року.

Таким чином, об`єм циліндра двигуна автомобіля, який належать позивачу, є меншим, ніж визначений Міністерством економічного розвитку і торгівлі України у відповідному Переліку.

Суд звертає увагу, що законодавець визначив критерії характеристик транспортного засобу, які визначають транспортний засіб, як об`єкт оподаткування. Відповідно, у разі невідповідності транспортного засобу вказаним критеріям даний транспортний засіб не може бути об`єктом оподаткування.

Суд погоджується із доводами позивача, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу у його власності перебуває транспортний засіб з об`ємом двигуна меншим ніж зазначений у наведеному переліку, а саме об`єм двигуна складає 2995 куб.см, у зв`язку з чим даний транспортний засіб не може бути об`єктом оподаткування.

Судом встановлено, що відповідач безпідставно зарахував транспортний засіб з меншим об`ємом двигуна до транспортних засобів, які визнаються об`єктом оподаткування, оскільки чинним законодавством не надано відповідачу повноваження ототожнити, округлити чи прирівняти об`єм двигуна до більшого чи до меншого показника, який би був більш сприятливий для фіскального органу при сплаті вказаного платежу, а тому належний позивачу транспортний засіб не може бути об`єктом оподаткування.

Суд також враховує те, положеннями ст. 4 ПК України закріплено низку принципів, які повинні застосовуватися як на стадії встановлення податків, їх основних елементів, при внесенні змін до окремих елементів податку, так і на стадії застосування норм, якими визначений обов`язок сплати податку. Серед принципів, проголошених у вказаній нормі, є, зокрема, презумпція правомірності рішень платника податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу (п.п. 4.1.4 п. 4.1 ст. 4 Податкового кодексу України).

Відповідач не вказав на наявність норми закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, з якого би вбачалася можливість застосування приблизного (заокругленого) показника об`єму циліндрів двигунів автомобілів, які визначені в Переліку, затвердженому Мінекономрозвитку (округлення об`єму циліндрів двигуна з 2995 куб.см на 3000 см.куб, тип пального - бензин).

Таким чином, суд вважає, що відповідач не довів те, що належний позивачу автомобіль марка/модель Audi Q7 є об`єктом оподаткування відповідно до п.п. 267.2.1 п.267.1 ст. 267 ПК України.

Як видно із матеріалів справи, відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення від 16.05.2019 р. № 0-2412, форми "Ф", яким визначено позивачу суму податкового зобов`язання за платежем: транспортний податок з фізичних осіб за 2019 рік в розмірі 25000,00 грн

Таким чином, приймаючи оскаржуване повідомлення-рішення, відповідач неправомірно зарахував транспортний засіб з меншим об`ємом двигуна до транспортних засобів, які визнаються об`єктом оподаткування згідно ПК України.

На переконання суду, належний позивачу транспортний засіб не є об`єктом оподаткування транспортним податком у 2019 році, а відтак у контролюючого органу були відсутні правові підстави для винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. Згідно ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 року №3477-IV рішення ЄСПЛ підлягають застосуванню судами як джерело права.

Зокрема, у рішеннях Європейського суду з прав людини у справах Серков проти України (заява №39766/05, п.43), Щокін проти України (заяви №23759/03 та №37943/06 п.57, від 14 жовтня 2010 року) було встановлено порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції, оскільки органи державної влади віддали перевагу найменш сприятливому тлумаченню національного законодавства, що призвело до накладення на заявника додаткових зобов`язань зі сплати податку.

Отже, з урахуванням практики Європейського Суду з прав людини, яка сформувалась з питань імперативності правила про прийняття рішення на користь платників податків при існуванні неоднозначності у тлумаченні прав та/чи обов`язків такого платника, а також ролі рішень Європейського Суду з прав людини як джерела права в Україні, видно, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, протиправно обрав тлумачення національного законодавства, менш сприятливе для платника податків та неправомірно визначив позивачу податкове зобов`язання зі сплати транспортного податку за 2019 рік.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про протиправність податкового повідомлення-рішення від 16.05.2019 р. № 0-2412, форми "Ф", яким позивачу визначено суму податкового зобов`язання з транспортного податку з фізичних осіб за 2019 рік в розмірі 25000,00 грн.

Згідно ст. 129 Конституції України однією із основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 1 ст. 9 КАС України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 ст. 73 КАС України передбачено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Вимогами ст. 76 КАС України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та наявні докази, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог позивача.

Стаття 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

В ході розгляду справи по суті відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не довів належними засобами доказування правомірність прийняття оскаржуваного податкового повідомлення рішення, а тому позов підлягає задоволенню.

Стосовно розподілу судових витрат суд зазначає.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З матеріалів справи видно, що за подання вказаного позову позивачем сплачено судовий збір у розмірі 768,40 грн, що підтверджується квитанцією № 0.0..1 від 09.09.2019 р. (а.с. 5).

Оскільки, позов задоволено повністю, суд присуджує на користь позивача судові витрати (судовий збір) у сумі 768,40 грн за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Чернівецькій області.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 9, 77, 139, 243, 245, 246 та 255 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення форми "Ф" від 16.05.2019 р. № 0-2412.

3. Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 768,40 грн за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Чернівецькій області.

Згідно ст. 255 КАС України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до ст. ст. 293, 295 КАС України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його складання.

Повне найменування учасників справи:

позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ) ;

відповідач - Головне управління ДПС у Чернівецькій області (вулиця Героїв Майдану, 200-А, місто Чернівці, ).

Суддя В.К. Левицький