Справа № 640/8412/19
Суддя: Аверкова В.В.
Дата ухвалення: 2019-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 грудня 2019 року м. Київ № 640/8412/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Аверкової В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін, матеріали адміністративної справи

за позовом Публічного акціонерного товариства "Шахта імені О.Ф. Засядька"

до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби

про визнання протиправним та скасування наказу від 24 квітня 2019 року №965

УСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Шахта імені О.Ф. Засядька" звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування наказу від 24 квітня 2019 року №965.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що рішення першого заступника начальника Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ПАТ «Шахта ім. О.Ф. Засядька», оформлене наказом від 26 квітня 2019 року №965, є таким, що суперечить нормам податкового законодавства України.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 травня 2019 року відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

11 червня 2019 року від відповідача через канцелярію суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що фактичною підставою для проведення документальної позапланової виїзної перевірки стало ненадання позивачем пояснень та їх документального підтвердження на обов`язкові письмові запити контролюючого органу «Про надання пояснень та їх документального підтвердження» по господарським взаємовідносинам з його контрагентами. Письмові запити щодо необхідності подання пояснень сформовані податковим органом на підставі інформації з інформаційних систем Державної фіскальної служби. Також, відповідачем до вказаного відзиву було додано клопотання про розгляд справи за загальними правилами позовного провадження.

Дослідивши вказане клопотання, суд не вбачає підстав для розгляду справи за загальними правилами позовного провадження, оскільки характер спірних правовідносин у даній справі незначної складності та не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи

Позивач через канцелярію суду подав відповідь на відзив відповідача, в якій зазначено, що доводи відповідача викладенні у відзиві, зводяться до цитування положень чинного законодавства України, наведення судового рішення Верховного Суду, що прийнято останнім за інших фактичних обставин, та жодним чином не спростовують тверджень та вимог позивача, викладених у позовній заяві.

Справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

Відповідач скерував на адресу позивача запит від 27 березня 2019 року №15452/10/28-10-47-09 «Про надання пояснень та їх документального підтвердження», в якому зазначив, що Запорізьким управлінням Офісу великих платників податків ДФС опрацьовано отриману у відповідності до статей 72 та 73 Податкового кодексу України податкову інформацію, згідно якої встановлено факт документального оформлення в адресу ПАТ "Шахта ім. О.Ф. Засядька" () господарських операцій з реалізації ТМЦ від ТОВ «Копілайф» () у червні 2017 року на суму ПДВ 62,50 тис. грн; у вересні 2017 року на суму ПДВ 52,08 тис. грн; у листопаді 2017 року на суму ПДВ 51,04 тис. грн.

За результатами аналізу шляху постачання ТМЦ виявлено ознаки фактичного нездійснення (неможливості здійснення) операцій з придбання товарно-матеріальних цінностей вищезазначених підприємств у зв`язку з відсутністю факту (джерела) їх реального походження.

У зв`язку з чим, відповідач просив надати позивача пояснення з наступних питань:

- відомості про відображення господарських операцій між ПАТ "Шахта ім.О.Ф.Засядька" та вищезазначеними контрагентами в бухгалтерському обліку;

- у разі здійснення - відомості про проведені коригування в бухгалтерському та податковому обліку відомості, щодо сум понесених витрат, отриманих доходів;

- відомості, щодо відображення господарських взаємовідносин із вищезазначеними контрагентами в податковій декларації з податку на додану вартість в розрізі рядків декларацій. У разі не відображення, або застосування ставок ПДВ інших ніж 20% - пояснення про причини не відображення та підстав застосування інших ніж 20% ставок;

- ким, та при яких обставинах було укладено угоди між ПАТ "Шахта ім. О.Ф. Засядька" та вищезазначеними контрагентами;

- яким чином здійснювались розрахунки між сторонами;

- стан розрахунків з вищезазначеними контрагентами.

Також, податковий орган просив надати документальне підтвердження господарських операцій з вищезазначеними контрагентами, а саме: копії та оригінали, для огляду, наступних документів: договори (угоди), додаткові угоди та додатки, які є невід`ємною частиною; документи підтверджуючі розрахунки між сторонами; платіжні документи; відповідні регістри бухгалтерського обліку; сертифікати відповідності на надані ТМЦ; інші документи, що підтверджують господарські взаємовідносини ПАТ "Шахта ім. О.Ф. Засядька" з вищезазначеними контрагентами.

08 квітня 2019 року позивач скерував на адресу відповідача відповідь на запит від 27 березня 2019 року №15452/10/28-10-47-09, в якій зазначив, що вказаний запит не містить посилання на жодну з підстав, зазначений в абзаці 3 пункту 73.3 статті 73 Податкового кодексу України, а лише загальні припущення, без зазначення інформації, яка їх підтверджує. При цьому пунктом 73.3 статті 73 Податкового кодексу України передбачено звільнення платника податків від обов`язку надавати відповідь на запит контролюючого органу, якщо такий запит складено з порушенням вимог абзаців 1-5 пункту 73.3 статті 73 -Податкового кодексу України. Додатково повідомлено, що ПАТ «Шахта їм. О.Ф. Засядько» не мала взаємовідносин з суб`єктом господарювання з найменуванням ТОВ «Копілайф». При цьому код за ЄДРОУ 40386534, який указаний у запиті, належить іншому підприємству.

26 квітня 2019 року на підставі підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, підпункту 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 та статті 79 Податкового кодексу України Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби винесено наказ №962.

Вказаним наказом призначено провести документальну позапланову невиїзну перевірку ПАТ «Шахта їм. О.Ф. Засядько» (), що знаходиться за адресою: 86065, Донецька обл., м. Авдіївка, проїзд Індустріальний , буд. 1, з 15 травня 2019 року тривалістю 15 робочих днів, за період діяльності з 01 червня 2017 року по 31 листопада 2017 року, з метою дослідження питань дотримання вимог податкового законодавства при відображенні взаємовідносин з ТОВ «Копілайф» () за звітний період червень 2017 року в декларації з податку на додану вартість за червень 2017 року; за звітний період вересень 2017 року в декларації з податку на додану вартість за вересень 2017 року; за звітний період листопад 2017 року в декларації з податку на додану вартість за листопад 2017 року.

Позивач, не погоджуючись із спірними наказом на проведення перевірки, звернувся до суду з даним позовом.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд зазначає наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулюються Податковим кодексом України в редакції чинній станом на момент виникнення спірних правовідносин, який, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до підпунктів 20.1.2, 20.1.4 20.1 статті 20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право:

для здійснення функцій, визначених законом, отримувати безоплатно від платників податків, у тому числі благодійних та інших неприбуткових організацій, усіх форм власності у порядку, визначеному законодавством, довідки, копії документів, засвідчені підписом платника або його посадовою особою та скріплені печаткою (за наявності), про фінансово-господарську діяльність, отримані доходи, видатки платників податків та іншу інформацію, пов`язану з обчисленням та сплатою податків, зборів, платежів, про дотримання вимог законодавства, здійснення контролю за яким покладено на контролюючі органи, а також фінансову і статистичну звітність у порядку та на підставах, визначених законом;

проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення;

За приписами пункту 75.1 статті 75 Податкового України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

У відповідності до вимог підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України, документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу.

Відповідно до підпункту 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України, документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема, виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначено виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.

Отже, у випадку надсилання запиту, в якому містяться відомості про виявлення недостовірностей даних щодо відповідної декларації та не вжиття особою дій щодо надання у встановленому порядку відповіді на вказаний запит, перевірка може бути призначена на підставі підпункту 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України.

Отримання податкової інформації та направлення запитів контролюючими органами регламентовано статтею 73 Податкового кодексу України та постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2010 року №1245 «Про затвердження Порядку періодичного подання інформації органам державної податкової служби та отримання інформації зазначеними органами за письмовим запитом» (далі - Порядок №1245). Зокрема, чітко визначено перелік підстав для направлення суб`єкту господарювання запиту про подання інформації, а також вимоги до його оформлення.

Відповідно до пункту 73.3 статті 73 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження.

Такий запит підписується керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу і повинен містити: 1) підстави для надіслання запиту відповідно до цього пункту, із зазначенням інформації, яка це підтверджує; 2) перелік інформації, яка запитується, та перелік документів, які пропонується надати; 3) печатку контролюючого органу.

Пунктом 10 Порядку №1245 встановлено, що запит щодо отримання податкової інформації від платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин оформляється на бланку органу державної податкової служби та підписується керівником (заступником керівника) зазначеного органу.

У запиті зазначаються: посилання на норми закону, відповідно до яких орган державної податкової служби має право на отримання такої інформації; підстави для надіслання запиту; опис інформації, що запитується, та в разі потреби перелік документів, що її підтверджують.

У разі якщо запит складено з порушенням вимог, визначених абзацами першим - п`ятим пункту 73.3 статті 73 Податкового кодексу України, платник податків звільняється від обов`язку надавати відповідь на такий запит.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Частиною другою статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Разом з тим, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, на якого покладено тягар доказування, не надав суду будь-яких доказів на підтвердження наявності інформації, яка свідчить про фактичне нездійснення (неможливість здійснення) операцій з придбання ТМЦ в межах здійснення господарських операцій з реалізації ТМЦ від ТОВ «Копілайф» () у червні 2017 року на суму ПДВ 62,50 тис. грн; у вересні 2017 року на суму ПДВ 52,08 тис. грн; у листопаді 2017 року на суму ПДВ 51,04 тис. грн. у зв`язку з відсутністю факту (джерела) їх реального походження, а тому не доведено підстав для винесення оскаржуваного наказу.

Натомість суд зазначає, що ухвалою про відкриття провадження у даній справі суд запропонував відповідачу надати докази, що стали підставою для прийняття оскаржуваного наказу.

Аналізуючи зміст зазначеного запиту, суд приходить до висновку, що фактично він не містить жодної з підстав, зазначених у пункті 73.3 статті 73 Податкового кодексу України, для направлення такого запиту, а лише посилання на норми Податкового кодексу України.

Разом з тим, у запиті зроблено посилання на нереальність господарських операцій позивача з ТОВ "Копілайф" за результатами опрацювання отриманої у відповідності до статей 72 та 73 Податкового кодексу України податкової інформації. Зазначене, на думку відповідача, свідчить про можливі порушення вимог податкового законодавства.

Однак, доводи відповідача, викладені у запиті, не приймаються судом до уваги, оскільки вказані запити контролюючого органу не містять посилань на будь-який акт про неможливість проведення зустрічної звірки, не зазначено жодних відомостей про виявлені факти під час аналізу податкової інформації, включаючи і вказаний акт, які б свідчили про можливі порушення позивачем або його контрагентом вимог податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а висновки про нереальність господарських операцій зроблено лише на підставі аналізу інформації, отриманої у відповідності до статей 72 та 73 Податкового кодексу України.

Таким чином, запит відповідача про надання інформації від 27 березня 2019 року №15452/10/28-10-47-09 оформлений з порушенням законодавчо встановленого порядку, зокрема, в ньому чітко не зазначено підстави для направлення (надсилання), а отже, як наслідок, платник податку звільняється від обов`язку надання відповіді на такий запит, що, в свою чергу, виключає право контролюючого органу призначати проведення перевірки з підстав ненадання пояснень щодо запитуваних доказів та їх документальних підтверджень на обов`язковий письмовий запит, а у разі прийняття рішення, оформленого наказом про призначення перевірки за вказаних обставин, такий наказ може бути визнано протиправним та скасовано.

Аналогічна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду від 20 лютого 2018 року у справі №826/12244/14, від 29 серня 2018 року у справі №826/5926/16, від 20 листопада 2018 року у справі №813/1133/18, від 21 листопада 2018 року у справі №820/4707/17.

Таким чином, з урахуванням відсутності в матеріалах справи доказів наявності підстав для винесення оскаржуваного наказу на підставі підпункту 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України, суд приходить до висновку, що зазначений наказ ГУ ДФС підлягає скасуванню як протиправний, а позовні вимоги - задоволенню.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачем не доведено правомірність оскаржуваного наказу з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов Публічного акціонерного товариства "Шахта імені О.Ф. Засядька" підлягає задоволенню.

Керуючись вимогами статей 72-77, 90, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов Публічного акціонерного товариства "Шахта імені О.Ф. Засядька" - задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати наказ Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби від 24 квітня 2019 року № 965.

3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 11 г, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Шахта імені О.Ф. Засядька" (86065, м. Авдіївка, проїзд Індустріальний, 1, ) сплачений судовий збір у розмірі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) гривня.

Рішення суду, відповідно до частини першої статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя В.В. Аверкова