Справа № 460/1618/19
Суддя: Большакова Олена Олегівна
Дата ухвалення: 2019-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2019 рокуЛьвів№ 857/11820/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючого судді Большакової О.О.,

суддів Старунського Д.М., Качмара В.Я.,

з участю секретаря судового засідання Ратушної М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Вараської міської ради Рівненської області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій, за апеляційною скаргою Виконавчого комітету Вараської міської ради Рівненської області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 05 вересня 2019 року (суддя першої інстанції Комшелюк Т.О., м. Рівне, повний текст складено 05.09.2019),

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до голови Вараської міської ради Анощенка С.І. про визнання протиправною бездіяльності відповідача та зобов`язання останнього вчинити дії щодо поновлення позивача на посаді заступника начальника юридичного відділу виконавчого комітету Вараської міської ради, а за її відсутності - на іншій рівноцінній посаді у виконавчому комітеті Вараської міської ради та його структурних підрозділах. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем протиправно відмовлено їй у поновленні на посаді заступника начальника юридичного відділу Виконавчого комітету Вараської міської ради, оскільки відповідно до ст. 118 КЗпП України та ст. 33 ЗУ «Про статус депутатів місцевих рад», їй як депутату, який працював у раді на постійній основі, після дострокового закінчення таких повноважень надається попередня робота (посада). Вважає такі дії відповідача протиправною бездіяльністю.

Ухвалою суду від 20.08.2019, замінено первісного відповідача належним відповідачем Виконавчим комітетом Вараської міської ради.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 5 вересня 2019 року позовні вимоги задоволено. Визнано протиправною бездіяльність Виконавчого комітету Вараської міської ради щодо невжиття заходів з надання пропозиції ОСОБА_1 іншої рівнозначної вакантної посади у Виконавчому комітеті Вараської міської ради або за її згодою посади на іншому підприємстві, в установі, організації в разі відсутності можливості працевлаштувати на попередній або рівнозначній посаді. Зобов`язано Виконавчий комітет Вараської міської ради розглянути питання про надання пропозиції ОСОБА_1 іншої рівнозначної посади у Виконавчому комітеті Вараської міської ради або за її згодою посади на іншому підприємстві, в установі, організації в разі відсутності можливості працевлаштувати на попередній або рівнозначній посаді.

Із таким судовим рішенням не погодився відповідач та подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, які суд вважав встановленими, просив скасувати рішення в частині задоволення позовних вимог й постановити нове - про відмову в позові. Обґрунтовуючи незгоду, зазначив, що позивач не скористалася своїм правом, визначеним ст.118 КЗпП України та не подала звернення (заяву) до власника або уповноваженого ним органу з приводу надання/призначення на попередню роботу (посаду) після дострокового припинення повноважень депутата Вараської міської ради та звільнення з виборної посади секретаря Вараської міської ради, у строки визначені статтею 33 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад». Тому правові підстави надання позивачу попередньої роботи (посади) у юридичному відділі виконавчого комітету Вараської міської ради чи іншої рівноцінної роботи (посади) у виконавчому комітеті відсутні. Вважає, що відповідач діяв в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. На думку апелянта, суд першої інстанції не дав належної оцінки факту пропуску позивачем строку для звернення щодо отримання роботи і прийняв незаконне рішення. Також апелянт зауважив, що у відповідача були відсутні рівноцінні посади, на які б могла претендувати позивач і які могли бути їй запропоновані.

ОСОБА_1 подала відзив на апеляційну скаргу, в якому вказала про законність і обґрунтованість судового рішення.

У судовому засіданні представник відповідача підтримав апеляційну скаргу та дав пояснення, аналогічні доводам апеляційної скарги. Зауважив, зокрема, що позивач звернулася до відповідача з вимогою про надання їй роботи вже після спливу значного часу після закінчення її повноважень як депутата ради. На той момент були відсутні вакансії, які б могли бути запропоновані ОСОБА_1 .

Позивач у судовому засіданні дала пояснення і вказала, що законодавець не визначив строку, протягом якого особа вправі звернутися із вимогою про надання їй роботи після закінчення строку перебування на виборній посаді. Вважає, що суд першої інстанції правильно вирішив спір з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що розпорядженням міського голови від 17.10.2012 № 259-к, ОСОБА_1 була призначена на посаду заступника начальника юридичного відділу Виконавчого комітету Кузнецовської міської ради (а.с. 74).

Рішенням Кузнецовської міської ради від 15.12.2015 № 20 Шумру І.В. обрано секретарем Кузнецовської міської ради (а.с. 19).

На підставі вказаного рішення розпорядженням міського голови від 16.12.2015 № 344-рк, ОСОБА_1 звільнено з посади заступника начальника юридичного відділу Виконавчого комітету Кузнецовської міської ради шляхом переведення на посаду секретаря Кузнецовської міської ради (а.с. 67).

Рішенням Кузнецовської міської ради від 06.04.2017 №611 Кузнецовську міську раду перейменовано у Вараську міську раду.

19.09.2018, у зв`язку із припиненням депутатських повноважень позивача Вараською міською радою прийнято рішення № 1157 «Про дострокове припинення повноважень секретаря Вараської міської ради І ОСОБА_2 » (а.с. 68).

13.06.2019, з метою реалізації свого права, передбаченого ст. 118 КЗпП України, ч. 2 ст. 33 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад», ОСОБА_1 звернулася до міського голови із заявою щодо призначення її на попередню посаду, а саме заступника начальника юридичного відділу Виконавчого комітету Вараської міської ради, яку вона обіймала до обрання її на виборну посаду (а.с. 18).

Листом від 27.06.2019 № 03.3-09976 (а.с. 22-24) заява позивача залишена без задоволення. Відмова обумовлена тим, що позивач не скористалася своїм правом, визначеним ст. 118 КЗпП України та не подала звернення (заяву) до власника або уповноваженого ним органу з приводу надання/призначення на попередню роботу (посаду) після дострокового припинення повноважень депутата Вараської міської ради та звільнення з виборної посади секретаря Вараської міської ради, у строки визначені статтею 33 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад». Відсутня можливість надання попередньої роботи (посади) у юридичному відділі виконавчого комітету Вараської міської ради чи іншої рівноцінної роботи (посади) у виконавчому комітеті Вараської міської ради.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про протиправність такої бездіяльності з наступних мотивів.

Статтею 43 Конституції України встановлено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю та гарантує захист від незаконного звільнення.

Відповідно до статті 22 КЗпП України забороняється необґрунтована відмова у прийнятті на роботу. Відповідно до Конституції України будь-яке пряме або непряме обмеження прав чи встановлення прямих або непрямих переваг при укладенні, зміні та припиненні трудового договору залежно від походження, соціального і майнового стану, расової та національної приналежності, статі, мови, політичних поглядів, релігійних переконань, членства у професійній спілці чи іншому об`єднанні громадян, роду і характеру занять, місця проживання, не допускається.

Законом України «Про статус депутатів міських рад» передбачена охорона трудових та інших прав депутатів місцевої ради.

Статтею 33 вищевказаного Закону передбачено, що депутату місцевої ради, який працював у раді на постійній основі, після закінчення таких повноважень надається попередня робота (посада), а за її відсутності - інша рівноцінна робота (посада) на тому самому або, за згодою депутата, на іншому підприємстві, в установі, організації (абз.1 ч.2). У разі неможливості надання відповідної роботи (посади) на період працевлаштування за колишнім депутатом місцевої ради зберігається, але не більше шести місяців, середня заробітна плата, яку він одержував на виборній посаді у раді, що виплачується з відповідного місцевого бюджету (абз. 2 ч. 2). Депутат місцевої ради може бути звільнений з роботи з ініціативи власника або уповноваженого ним органу від займаної посади, виключений з навчального закладу за умови його попередження в порядку, встановленому законом. Про таке попередження відповідний власник або уповноважений ним орган письмово повідомляє не менш ніж за 15 днів відповідну місцеву раду (ч.3).

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» на посадових осіб місцевого самоврядування поширюється дія законодавства України про працю з урахуванням особливостей, передбачених цим Законом.

Статтею 118 КЗпП України передбачено гарантії для працівників, обраних на виборні посади, відповідно до якої працівникам, звільненим від роботи внаслідок обрання їх на виборні посади в державних органах, а також у партійних, профспілкових, комсомольських, кооперативних та інших громадських організаціях, надається після закінчення їх повноважень за виборною посадою попередня робота (посада), а при її відсутності - інша рівноцінна робота (посада) на тому самому або, за згодою працівника, на іншому підприємстві, в установі, організації.

Отже, законодавець встановив обов`язок роботодавця запропонувати особі іншу рівноцінну роботу в разі неможливості поновлення на раніше займаній посаді.

За змістом норм чинного законодавства України, збереження протягом шести місяців середнього заробітку не звільняє адміністрацію установи, де працював депутат міської ради, вжити заходи до його працевлаштування.

При цьому, посилання апелянта щодо неподання позивачем звернення (заяви) з приводу надання/призначення на попередню роботу (посаду) після дострокового припинення повноважень депутата у тримісячний строк, є безпідставним, оскільки положення вказаної норми не передбачають зазначених відповідачем дій та строків, проте, покладають на роботодавця обов`язок надання особі, яка здійснювала повноваження на виборній посаді, попереднього місця роботи (посади), а за її відсутності - іншої рівноцінної роботи (посади).

Згідно матеріалів справи, на момент звернення позивача із заявою щодо призначення її на попередню посаду - заступника начальника юридичного відділу Виконавчого комітету Вараської міської ради, таку посаду обіймав інший працівник на підставі розпорядження Голови Вараської міської ради від 11.03.2019 № 36-ос на постійній основі (а.с. 73).

Отже, враховуючи, що посада, з якої було звільнено позивача, не була вакантною, відповідач був зобов`язаний запропонувати їй іншу рівноцінну роботу, яку б вона могла займати за своєю кваліфікацією.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 2 Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VIII рівнозначна посада - посада державної служби, що належить до однієї групи оплати праці з урахуванням юрисдикції державного органу.

Згідно інформації відповідача від 19.06.2019 № 14.3-10-Ш-228 (а.с. 20) станом на 19.06.2019 у Виконавчому комітеті Вараської міської ради були вакантними, зокрема, посади начальника відділу у справах сім`ї, молоді та спорту, начальника управління праці та соціального захисту населення, заступника начальника управління освіти.

Однак, відповідач не запропонував ОСОБА_1 жодну із зазначених посад.

Апеляційний суд зазначає, що доводи апелянта, що всі зазначені посади не є рівнозначними посаді позивача, з якої її було звільнено, є також безпідставними, оскільки вимоги щодо кваліфікації для їх зайняття є аналогічними, заробітна плата за вказаними посадами також суттєво не відрізняється.

Так, наприклад, згідно штатного розпису виконавчого комітету Вараської міської ради на 2019 рік (а.с. 77-78) посадовий оклад начальника відділу у справах сім`ї, молоді та спорту становив 6450 грн, а посадовий оклад заступника начальника юридичного відділу становив 6257 грн.

Доказів, що позивач не могла обіймати вказані посади за відсутності у неї відповідної кваліфікації суду не надано.

Частиною 2 статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для отримання їх до прийняття рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Отже, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем не було вжито всіх заходів для забезпечення позивача рівноцінною роботою (посадою), як це передбачено чинним законодавством.

З огляду на викладене вище, суд першої інстанції вжив заходів до всебічного і повного дослідження обставин справи і прийняв законне і обґрунтоване рішення про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вжити заходів для поновлення права позивача на працю.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

За таких обставин, колегія суддів дійшла до висновку про те, що суд першої інстанції вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права та при дотриманні норм процесуального права, при цьому судом були повно і всебічно з`ясовані обставини в адміністративній справі з наданням оцінки аргументам учасників справи, а доводи апеляційної скарги їх не спростовують.

Враховуючи, що апеляційний суд залишає в силі рішення суду першої інстанції, то в силу вимог частини шостої статті 139 КАС України судові витрати новому розподілу не підлягають.

Керуючись ч. 3 ст. 243, ст.ст. 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Виконавчого комітету Вараської міської ради Рівненської області залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 05 вересня 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя О. О. Большакова
судді Д. М. Старунський
В. Я. Качмар
Повний текст складено 27 грудня 2019 року.