Справа № 560/1528/19
Суддя: Білак М.В.
Дата ухвалення: 2019-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

27 грудня 2019 року

Київ

справа №560/1528/19

адміністративне провадження №К/9901/36272/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Білак М.В.,

суддів: Жука А.В., Калашнікової О.В.,

перевіривши касаційну скаргу Управління Служби безпеки України у Хмельницькій області на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 21 листопада 2019 року у справі №560/1528/19 за позовом ОСОБА_1 до Управління Служби безпеки України у Хмельницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в якому просив визнати протиправними дії Управління СБ України у Хмельницькій області щодо не проведення повного розрахунку при звільненні - невиплати ОСОБА_1 в день виключення зі списків Управління СБ України у Хмельницькій області - 28 вересня 2018 року одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби та грошової компенсації за неотримане речове майно; стягнути з Управління СБ України у Хмельницькій області на користь позивача середній заробіток за несвоєчасний розрахунок при звільненні за період з 29 вересня 2018 року по день фактичного розрахунку - 27 лютого 2019 року в розмірі 108 746 грн. 88 коп.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 11 липня 2019 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Управлінням Служби безпеки України у Хмельницькій області щодо не проведення з позивачем повного розрахунку при звільненні.

Стягнуто з Управління Служби безпеки України у Хмельницькій області на користь позивача 77 197 грн. 76 коп. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 29.09.2018 по 27.02.2019 без утримання із зазначеної суми податку з доходів фізичних осіб. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 21 листопада 2019 року, рішення суду першої інстанції в частині стягнення з Управління Служби безпеки України у Хмельницькій області на користь позивача 77 197 грн. 76 коп. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 29 вересня 2018 року по 27 лютого 2019 рік без утримання із зазначеної суми податку з доходів фізичних осіб скасовано та прийнято в цій частині нову постанову, якою стягнуто з Управління Служби безпеки України у Хмельницькій області на користь позивача 74 427 грн. 60 коп. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 29 вересня 2018 року по 27 лютого 2019 рік без утримання із зазначеної суми податку з доходів фізичних осіб. В решті рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 11 липня 2019 року залишено без змін.

Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанцій представник відповідача подав касаційну скаргу у якій, з посиланням на порушення судом апеляційної інстанцій норм процесуального та матеріального права, просить скасувати зазначене судове рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

На підставі аналізу доводів касаційної скарги та доданих до неї матеріалів, суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження з таких підстав.

Положеннями пункту 8 частини другої статті 129 Конституції України та статті 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 30 вересня 2016 року №1402-VIII гарантовано право особи на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Отже, оскарження рішень судів у касаційному порядку можливе лише у випадках, якщо таке встановлено законом.

Згідно з частиною першою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Однак пункт 2 частини п`ятої статті 328 КАС України передбачає, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України, для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України "Про запобігання корупції" займають відповідальне та особливо відповідальне становище.

Згідно з пунктом 17 частини першої статті 4 КАС України, публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Як вбачається з оскаржуваних судових рішень та матеріалів касаційної скарги, позивач звернувся до суду з позовом про визнання протиправними дій відповідача щодо нездійснення роботодавцем обов`язкового розрахунку та виплат працівнику всіх належних йому сум при звільненні.

Отже, заявлені позивачем позовні вимоги у цій справі дають підстави для висновку про те, що спір виник у відносинах з приводу розрахунку при звільненні з публічної служби.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України "Про запобігання корупції" від 14 жовтня 2014 року № 1700-VII (далі - Закон № 1700-VII) займають відповідальне та особливо відповідальне становище.

Як вбачається з оскаржуваних судових рішень та матеріалів касаційної скарги позивач проходив службу проходив військову службу в органах Служби безпеки України.

Отже, він не є особою, яка займає відповідальне чи особливо відповідальне становище в розумінні Закону № 1700-VII, а відтак ця справа належить до справ незначної складності.

Відкриваючи провадження у цій справі, суд першої інстанції, виходячи з положень пункту 20 частини першої статті 4 та статті 257 КАС України, відніс таку справу до категорії справ незначної складності та розглянув вказану справу за правилами спрощеного позовного провадження, а відтак ухвалені у цій справі судові рішення касаційному оскарженню не підлягають.

Таким чином, зміст вказаних норм та проведений аналіз доводів касаційної скарги в сукупності з відображеними в судових рішеннях судів першої й апеляційної інстанцій обставинами справи не дають підстав для висновку про наявність у розглядуваному випадку обставин, наведених у підпунктах «а»-«в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Отже, у відкритті касаційного провадження у цій справі необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 328, 333 КАС України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Управління Служби безпеки України у Хмельницькій області на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 21 листопада 2019 року у справі №560/1528/19.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

...........................

...........................

...........................

М.В. Білак

А.В. Жук

О.В. Калашнікова,

Судді Верховного Суду