Справа № 726/1757/19
Суддя: Байцар Л. В.
Дата ухвалення: 2019-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/1757/19
Провадження №2-а/726/49/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.12.2019 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівців у складі: головуючого судді Байцар Л. В., при секретарі Осипчук Ю.М., за участі позивача ОСОБА_1 , представника позивача Божеску Г.В. представника відповідача Лютак В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Чернівці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Садгірського відділення поліції Чернівецького відділу поліції ГУНП в Чернівецькій області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ :

У вересні 2019 року позивачка звернулася до суду з вище вказаним позовом в обґрунтування якого посилалася на те, що 20.08.2019 року начальником Садгірського відділення поліції Чернівецького відділу поліції ГУНП в Чернівецькій області Скакуном В.Г. щодо неї було подано матеріали в Садгірський районний суд м. Чернівці для вирішення питання про встановлення адміністративного нагляду за п. «В» ст.З ЗУ «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі». До вказаного подання додано три постанови по справі про адміністративні правопорушення, а саме:

- постанову по справі про адміністративне правопорушення серія ГБ № 389634 про накладення на неї адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 51 грн. за. нібито, скоєння нею, 19 грудня 2018 року, адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.178 КУпАП, у зв`язку з допущеним правопорушенням поблизу будинку 4 по вул. Мізунського в м. Чернівці 19 грудня 2018 року їй було, нібито, винесено попередження про припинення ведення антигромадського способу життя як особі, відносно якої може бути встановлено адміністративний нагляд;

- постанову по справі про адміністративне правопорушення серія ГБ № 514010 про накладення на неї адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 51 грн. за, нібито, скоєння нею, 28 грудня 2018, року адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.178 КУпАП, у зв`язку з допущеним правопорушенням по вул. Перемоги, 1 на зупинці громадського транспорту в м. Чернівці 28 грудня 2018 року їй було, нібито, винесено попередження про припинення ведення антигромадського способу життя як особі, відносно якої може бути встановлено адміністративний нагляд;

- постанову по справі про адміністративне правопорушення серія ГБ № 514011 про накладення на неї адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 51 грн. за. нібито, скоєння нею, 02 січня 2019 року, адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.175-1 КУпАП, у зв`язку з допущеним правопорушенням по вул. Д.Галицького на зупинці громадського транспорту в м. Чернівці 2 січня 2019 року їй було, нібито, винесено попередження про припинення ведення антигромадського способу життя як особі, відносно якої може бути встановлено адміністративний нагляд.

Посилається на те, що 20.08.2019 року Садгірським районним судом м. Чернівці було винесено постанову по справі та встановлено їй адміністративний нагляд строком на 1 рік із переліком обмежень. Однак, із вищезазначеними постановами по справі про адміністративні правопорушення вона не погоджується оскільки вони складені з порушенням норм права та суперечать вимогам закону, у зв`язку з чим підлягають визнанню протиправними та скасуванню. Вказує на те, що працівниками поліції, які виносили вищезазначені постанови, не було надано їй жодної копії постанов, про наявність таких їй стало відомо 05.09.2019 року під час ознайомлення із матеріалами справи про встановлення щодо неї адміністративного нагляду, а одже як наслідок порушено її право на їх оскарження.

Крім цього, посилається на те, що постанови по справі про адміністративні правопорушення підписані не нею, що підтверджує той факт, що вона не отримувала їх копій та не була знайомою з їх змістом. Постанови по справі про адміністративні правопорушення і не могли бути нею підписані, так як з 15.12.2018 року до 08.03.2019 року вона із своїм співмешканцем перебувала в с. Стецева Снятинського району Івано-Франківської області, що можуть підтвердити свідки.

Просить суд визнати протиправними та скасувати вищевказані постанови по справі про адміністративне правопорушення про накладення на неї адміністративних стягнень.

Позивачка в судовому засіданні підтримала позов та показала на те, що під час розгляду подання про встановлення відносно неї адміністративного нагляду в суді, вона була у стані алкогольного спяніння, проте вказала, що після розгляду подання, вона в коридорі суду підписувала якісь три документи.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала та надала суду пояснення згідно позовних вимог, просила суд задовольнити позов у повному обсязі.

Представник відповідача просив відмовити в задоволенні позову з підстав зазначених у відзиві, при цьому вказав, що відеореєстрація правопорушення нагрудними камерами працівників поліції не відбувалась, у зв`язку з чим просив допитати відповідних поліцейських в якості свідків щодо обставин вчиненого позивачем правопорушення. Зазначав, що при винесенні оскаржуваних постанов була дотримана процедура розгляду справи про адміністративне правопорушення та повно, всебічно і об`єктивно встановлено всі обставини справи.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_2 показав, що перебуває з позивачкою у цивільному шлюбі, з 15.12.2018 року до 08.03.2019 року позивачка із ним перебувала в с.Стецева Снятинського району Івано-Франківської області, за цей період у м. Чернівці не виїздила.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_3 показав, що 15.12.2018 року зустрів ОСОБА_1 та її співмешканця у м. Снятин, які приїхали до нього в гості та проживали до 08.03.2019 року, за вказаний період позивачка у м. Чернівці не виїздила.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_4 показав, що він товариш позивачки, певний період часу, після звільнення з місць позбавлення волі, з 23.11.2018 року позивачка проживала з своїм співмешканцем, потім її там ображали і він забрав її до себе, допомагала йому по господарству. Проживала у нього три тижні до 28.12.2018 року. В цей день до нього додому приходив дільничий та казав що на позивачку склали протокол за те що вона 28.12.2018 року була у нетверезому стані.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_5 показав, що він колишній дільничний та зазначив що одне адміністративне правопорушення зафіксоване та внесене патрульною поліцією під час патрулювання та він складав пізніше постанови.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_6 показав, що він працює дільничним інспектором, зокрема 19.12.2018 року було відпрацювання території поліцією та був складений протокол на ОСОБА_1 , 28.12.2018 року він разом з ОСОБА_5 проходили по роботі та побачили як позивачка на зупинці розпивала алкогольні напої за що був складений протокол, 02.01.2019 року позивачка в центрі «Садгори» біля автовокзалу на зупинці курила у громадському місці, більше ніяких протоколів на позивачку складено не було.

Суд, заслухавши пояснення позивачки, представників сторін, покази свідків, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що в задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно до ст. 129 Конституції України, ст.ст. 9, 77 КАС України адміністративне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Як вбачається з положень ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до правового висновку Верховного суду викладеного у постанові від 14.02.2019 року у справі №127/163/17-а, постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності не може вважатися беззаперечним доказом вчинення нею правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Так, судом встановлено, що постановою по справі про адміністративне правопорушення серія ГБ № 389634 на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 51 грн. за скоєння нею 19 грудня 2018 року, адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.178 КУпАП, а саме: поблизу будинку 4 по вул АДРЕСА_1 19 грудня 2018 року їй було винесено попередження про припинення ведення антигромадського способу життя як особі, відносно якої може бути встановлено адміністративний нагляд.

Крім цього судом встановлено, що постановою по справі про адміністративне правопорушення серія ГБ № 514010 на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 51 грн. за скоєння нею, 28 грудня 2018 року адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.178 КУпАП, а саме: по вул. Перемоги, 1 на зупинці громадського транспорту в м. Чернівці 28 грудня 2018 року їй було винесено попередження про припинення ведення антигромадського способу життя як особі, відносно якої може бути встановлено адміністративний нагляд.

Також встановлено, що постановою по справі про адміністративне правопорушення серія ГБ № 514011 на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 51 грн. за скоєння нею 02 січня 2019 року, адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.175-1 КУпАП, у зв`язку з допущеним правопорушенням по вул. Д.Галицького на зупинці громадського транспорту в м. Чернівці 02 січня 2019 року їй було винесено попередження про припинення ведення антигромадського способу життя як особі, відносно якої може бути встановлено адміністративний нагляд.

Згідно ст. 1 Закону України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення», під громадським місцем розуміється - частина (частини) будь-якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу, в тому числі під`їзди, а також підземні переходи, стадіони.

Статтею 13 вказаного Закону визначено перелік громадських місць, в яких забороняється куріння тютюнових виробів: у ліфтах і таксофонах; у приміщеннях та на території закладів охорони здоров`я; у приміщеннях та на території навчальних закладів; на дитячих майданчиках; у приміщеннях та на території спортивних і фізкультурно-оздоровчих споруд та закладів фізичної культури і спорту; у під`їздах житлових будинків; у підземних переходах; у транспорті загального користування, що використовується для перевезення пасажирів; у приміщеннях закладів ресторанного господарства; у приміщеннях об`єктів культурного призначення; у приміщеннях органів державної влади та органів місцевого самоврядування, інших державних установ; на стаціонарно обладнаних зупинках маршрутних транспортних засобів. Також, забороняється, крім спеціально відведених для цього місць, куріння тютюнових виробів: у приміщеннях підприємств, установ та організацій усіх форм власності; у приміщеннях готелів та аналогічних засобів розміщення громадян; у приміщеннях гуртожитків; в аеропортах та на вокзалах.

У відповідності до вимог ст. 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Так, об`єктивна сторона правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 178 КУпАП виражається у появі в громадських місцях у нетверезому стані, що ображає людську гідність і громадську мораль, під якою необхідно розуміти: поведінку особи у стані сп`яніння, яка явно порушує загальновизнані норми (непристойні висловлювання або жести, грубі вигуки, нав`язливе ставлення до громадян тощо); коли порушник має непристойний зовнішній вигляд, що викликає відразу (брудний, мокрий, розстебнутий одяг тощо); через сп`яніння особа повністю чи значною мірою втратила орієнтування (безцільно стоїть чи безцільно пересувається з місця на місце, у неї порушена координація рухів, звідси - нестійкість, хитка хода); п`яний повністю безпорадний (у непритомному стані). До того ж не має значення вид вжитого напою, що містив алкогольну складову, а також місце його вживання (це може бути будь-яке громадське місце, навіть те, де розпивання алкогольних напоїв не заборонено. Водночас не можна кваліфікувати появу у п`яному вигляді лише за ознаками стану сп`яніння в громадському місці, якщо поведінка особи не ображає людську гідність і громадську мораль.

Пояснення позивачки про те, що вона не перебувала в м. Чернівці в період складання протоколів про адміністративне правопорушення, оцінюються судом критично як обраний останньою спосіб захисту з метою уникнення відповідальності, оскільки такі її пояснення спростовуються показами свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , допитаних в судовому засіданні, приведених до присяги та попереджених про кримінальну відповідальність за дачу неправдивих показів. Суд критично ставиться до показів свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , який є співмешканцем позивачки та не спростували можливіть ОСОБА_1 приїхати в м. Чернівці оскільки очевидно не перебували разом на протязі триволого часу цілодобово.

Відповідно до вимог ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно п.п.8, 11 частині 1 ст. 23 Закону України «Про національну поліції», поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У статті 283 КУпАП закріплено вимоги до змісту постанови про адміністративне правопорушення зазначено,де повинні міститися: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. У постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, вказуються відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

З системного аналізу вище вказаних норм законодавства вбачається, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, виходячи з його правової природи та завдання, уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, зокрема наявність вини особи у вчиненні такого правопорушення.

За наслідками судового розгляду даного спору судом не встановлено будь-яких процесуальних порушень з боку працівників поліції під час розгляду ними справи про адміністративні правопорушення відносно позивача та винесені оскаржуваних постанов, а доводи позивача на які він посилається в обґрунтування своїх позовних вимог не знайшли свого підтвердження належними та допустимими доказами.

На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст.8, 9, 175-1, 178, 283, 284 КУпАП , ст.ст. 2, 5-10, 14, 72-79, 90, 94, 241-246, 250, 251, 255, 293, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ :

В задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду або у той самий строк через Садгірський районний суд м. Чернівці з урахуванням вимог пп. 15.5 п. 15 Розділу 7 Перехідних положень КАС України.

Повний текст рішення виготовлений 02.12.2019 року.

Головуючий суддя Л. В. Байцар