Справа № 324/1130/19
Суддя: Іванченко М. В.
Дата ухвалення: 2019-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа№ 324/1130/19
Провадження № 2-а/324/18/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.10.2019 Пологівський районний суд

Запорізької області

у складі: головуючого судді Іванченка М.В.

при секретарі Савченко Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Пологи справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського Пологівського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області старшого сержанта поліції Динту Дмитра Юрійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому зазначив, що 19.06.2019 поліцейським Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області сержантом поліції Динту Д.С. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ №1246898. Підставою для винесення відповідачем постанови стало, нібито, невиконання ним вимог дорожнього знаку 3.15 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (далі ПДР), а саме «Рух транспортних засобів, маса яких перевищує 24т, заборонено». У зв`язку з цим, відповідачем прийнято рішення про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 255грн. Позивач зазначив, що він не погоджується з викладеними у постанові фактами та вважає її такою, що винесена з порушенням норм чинного законодавства України і підлягає скасуванню, виходячи з наступного. Згідно п.8.2-1 ПДР дорожні знаки застосовуються відповідно до цих Правил і повинні відповідати вимогам національного стандарту. Відповідно до п.10.5.36 ДСТУ 4100-2002 «Знаки дорожні. Загальні технічні умови. Правила застосування» (далі - ДСТУ 4100-2002) дія знаків 3.1 - 3.15, 3.19 - 3.21, 3.25, 3.27, 3.29, 3.33 - 3.37 поширюється від місця установлення до найближчого перехрестя за знаком, а в населеному пункті у разі відсутності перехресть - до кінця населеного пункту. Знак 3.15 «Рух транспортних засобів, маса яких перевищує 24т, заборонено» по вул.Одеській не встановлений. Найближче місце його встановлення знаходиться поблизу будинку №185 по вул.Магістральна (перехрестя вулиць Магістральна - Шевченка ), тобто більш ніж за понад 10 перехресть до місця зупинки керованого ним автомобіля. Вказані факти підтверджуються відеозаписом, зробленим від перехрестя вулиць ім.Героя України Сацького В. А. - Магістральна до кінця вулиці Одеська, фотознімками місця встановлення знаку, а також роздруківкою карти частини м.Пологи. За таких умов, дія встановленого на перехресті вул.Магістральна - Шевченка знаку 3.15 «Рух транспортних засобів, маса яких перевищує 24т, заборонено», закінчується за перехрестям вул.Магістральна - пров.Водопровідний і не поширюється на ділянку проїзної частини вулиці Одеська.

Також, відповідно до п.10.5.13 ДСТУ 4100-2002 знак 3.15 «Рух транспортних засобів, маса яких перевищує …т, заборонено» повинен застосовуватись, щоб заборонити рух транспортних засобів через штучні споруди (мости, шляхопроводи тощо) з обмеженою несучою спроможністю, в тому числі тягачів з причепами або напівпричепами, загальна фактична маса яких (включаючи масу пасажирів і вантажу) перевищує зазначену на знаку. На знаку повинна зазначатись допустима маса, що встановлена виходячи з фактичної несучої спроможності штучної споруди, визначеної за результатами спеціальних обстежень і випробувань. На відрізку проїзної частини по вул.Магістральна, на який поширюється дія знаку 3.15 «Рух транспортних засобів, маса яких перевищує 24т, заборонено» (до найближчого перехрестя вул.Магістральна - пров.Водопровідний), відсутні будь-які штучні споруди (мости, шляхопроводи тощо). За наявною у позивача інформацією, спеціальні обстеження і випробування відрізку вказаної проїзної частини на предмет її несучої спроможності не здійснювались. Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення і винесення постанови вказана інформація відповідачем не перевірялась. Також зауважив, що згідно п.10.5.18 ДСТУ 4100-2002 у разі встановлення одного із знаків 3.15 - 3.19 на ділянці дороги поміж перехрестями, на початку ділянки (на найближчому чи одному з ближніх перехресть), повинен бути встановлений такий самий знак з табличкою 7.1.1 та зазначено напрямок об`їзду ділянки, на якій введено обмеження. Знак 3.15 «Рух транспортних засобів, маса яких перевищує 24т, заборонено», встановлений поміж перехрестями вул.Магістральна - вул.Шевченка та Магістральна - пров.Водопровідний, однак такий самий знак з табличкою 7.1.1 ( «Відстань до об`єкта» - місця запровадження відповідного обмеження) попереду за ходом руху відсутній, що унеможливлює завчасно дізнатись про ділянку дороги з обмеженням руху по ній. Крім цього, враховуючи маршрут руху (слідування вулицями Шевченка (зі сторони м.Гуляйполе) - Магістральна (в напрямку м.Бердянська) - Кримського - Робочої - Одеської), він був позбавлений можливості завчасно побачити встановлений на перехресті вул.Шевченка - Магістральна знак 3.15 «Рух транспортних засобів, маса яких перевищує 24т, заборонено» і виконати його вимоги без створення перешкод іншим учасникам дорожнього руху, оскільки вказаний дорожній знак встановлено з порушенням вимог пунктів 10.1.1 та 10.2.4 ДСТУ 4100-2002. Так, відповідно до п.10.1.1 ДСТУ 4100-2002 дорожні знаки повинні розташовуватися так, щоб їх добре бачили учасники дорожнього руху як у світлий, так і в темний час доби, була забезпечена зручність експлуатації і обслуговування, а також було неможливе їх ненавмисне пошкодження. При цьому вони не повинні бути затулені від учасників дорожнього руху будь-якими перешкодами (зеленими насадженнями, щоглами зовнішнього освітлення тощо). Згідно п.10.2.4 ДСТУ 4100-2002 дорожні знаки повинні встановлюватись з правого боку дороги поза проїзною частиною дороги та узбіччям (допускається установлювати на присипній бермі), на тротуарі, розділювальній смузі, газоні тощо та над дорогою, крім випадків, що спеціально обумовлені цим стандартом. Окрім ДСТУ 4100-2002 аналогічні вимоги щодо встановлення дорожніх знаків містяться у ПДР. Так, відповідно до п.8.2-1 ПДР дорожні знаки застосовуються відповідно до цих Правил і повинні відповідати вимогам національного стандарту. Дорожні знаки повинні розміщуватися таким чином, щоб їх було добре видно учасникам дорожнього руху як у світлу, так і в темну пору доби. При цьому дорожні знаки не повинні бути закрити повністю або частково від учасників дорожнього руху будь-якими перешкодами. Дорожні знаки повинні бути видимими на відстані не менш як 100м за напрямком руху та розміщеними не вище 6м над рівнем проїзної частини. Тобто, сукупність наведених фактів свідчать про безпідставне, неправомірне, в порушення вимог п.8.2-1 ПДР та ДСТУ 4100-2002, встановлення на вищевказаному відрізку проїзної частини по вул.Магістральна знаку 3.15 «Рух транспортних засобів, маса яких перевищує 24т, заборонено».

Окрім того позивач зазначає, що відповідачем при зупинці керованого ним автомобіля, перевірці документів та при розгляді справи про адміністративне правопорушення на місці зупинки транспортного засобу фактична маса автомобіля не визначалась ні на підставі зазначених у товарно-транспортній накладній даних, ні за результатами зважування автомобіля з вантажем. Таким чином керування ОСОБА_1 автомобілем, маса якого не перевищувала 24т на відрізку проїзної частини вул.Одеська, не є порушенням ПДР, а відтак не є адміністративним правопорушенням, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.122 КУпАП. У зв`язку з зазначеним, позивач ОСОБА_1 просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ №1246898, винесену 19.06.2019 поліцейським Пологівського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області сержантом поліції Динту Дмитром Юрійовичем.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином.

Від представника позивача - адвоката Рощупкіна С.В. надійшла заява, в якій адміністративний позов просив задовольнити у повному обсязі, справу розглядати без участі позивача та його представника.

В судове засідання відповідач поліцейський Пологівського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області старший сержант поліції Динту Д.Ю. не з`явився, однак подав до суду заяву, в якій зазначив, що пред`явлений до нього позов ОСОБА_1 не визнає, справу просив розглядати без його участі.

Відповідно до ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши доводи позивача, відповідні положення Правил дорожнього руху України, зважаючи на ненадання відповідачем відзиву на позов, а лише заяви про невизнання позову, без наведення мотивів своєї незгоди з позовом, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню із наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.288 КУпАП, постанову про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено у районний суд у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими цим кодексом.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зазначені критерії, хоч і адресовані суду, але одночасно вони є і вимогами для суб`єкта владних повноважень, який приймає відповідне рішення, вчиняє дії чи допускається бездіяльності.

Згідно ч.2 ст.61 Конституції України, юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Докази суду надають учасники справи.

Встановлено, що 19.06.2019 поліцейським Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області старшим сержантом поліції Динту Д.С. відносно ОСОБА_1 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАВ №1246898, якою останнього було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 255грн. Відповідно до вказаної постанови, ОСОБА_1 19.06.2019 о 23год.27хв., керуючи т/з КТSK62 д/н НОМЕР_1, в м.Пологи по вул.Одеська, 41, не виконав вимогу дорожнього знаку 3.15 ПДР України, чим порушив п.8.4.в ПДР Порушення вимог заборонених знаків, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.122 КУпАП.

Згідно ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.24 Постанови «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року з подальшими змінами та доповненнями, зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕАВ №1246898 від 19.06.2019 не вбачається доказів, які б підтверджували, що водій ОСОБА_1 порушив вимоги дорожнього знаку 3.15 ПДР України та п.8.4.в ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.122 КУпАП.

Вищезазначене вказує на відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Таким чином, для притягнення особи до адміністративної відповідальності повинен бути наявним склад адміністративного правопорушення, тобто дія особи повинна бути протиправною, винною і відповідальність за правопорушення повинна бути передбачена Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Крім постанови про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , додаткових доказів, необхідних для вирішення справи про наявність обставин порушення останнім Правил дорожнього руху відповідачем зібрано не було та до суду не надано. Зокрема матеріали справи не містять відомостей, яким чином відповідачем була визначена маса автомобіля, яким керував 19.06.2019 в м.Пологи по вул.Одеська позивач ОСОБА_1 , відеозапису даної дії, пояснень свідків тощо.

Постанова також не містить доказів, які б спростовували свідчення позивача та підтверджували правомірність винесення постанови про накладення адміністративного стягнення на позивача відповідачем, зокрема те, що поліцейським не проводилось зважування автомобіля з вантажем та не встановлювалась фактична вага за наявними у ОСОБА_1 товарно-транспортним накладними. Окрім того позивачем ОСОБА_1 на підтвердження того, що знак 3.15 «Рух транспортних засобів, маса яких перевищує 24т, заборонено» по вул.Одеська м.Пологи не встановлений, надано диск з відеозйомкою маршруту, яким він рухався 19.06.2019, де дійсно не встановлено зазначеного дорожнього знаку.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

За таких обставин, оскільки, під час розгляду справи, судом не було встановлено в діях водія ОСОБА_1 порушень ПДР України, підтверджених належними та допустимими доказами, суд приходить до висновку, що постанова серії ЕАВ №1246898 від 19.06.2019 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення - закриттю.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 9, 122, 245, 280, 283, 287-289, 293 КУпАП, ст. ст. 2, 6, 9, 77, 241-246, 255, 286, 297 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАВ №1246898 від 19.06.2019, винесену поліцейським Пологівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області старшим сержантом поліції Динту Дмитром Юрійовичем, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255грн. за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП.

Справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрити.

Рішення може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з його проголошення, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до пп.15.5 п.1 Розділу VІІ «Перехідні положення» КАC України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до або через Пологівський районний суд Запорізької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Суддя: М.В. Іванченко