Справа № 420/5511/19
Суддя: Єфіменко К. С.
Дата ухвалення: 2019-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/5511/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2019 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Єфіменка К.С. при секретарі Кузьменко Е.Х., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул.Канатна,83, м.Одеса, 65012) про визнання дій протиправними, стягнення суми недоплаченої пенсії та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

З позовом до суду звернувся ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Одесі (вул.Ільфа і Петрова,4-а, м.Одеса, 65121) про визнання дій Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Одесі щодо виплати ОСОБА_1 пенсії у розмірі меншому за прожитковий мінімум для осіб, що втратили працездатність протиправними, стягнути з Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Одесі на користь ОСОБА_1 суми недоплаченої пенсії у розмірі 129200,40 грн., зобов`язати Центральне об`єднане управління Пенсійного фонду України в м.Одесі призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком у розмірі не меншому за прожитковий мінімум, що встановлений для осіб, які втратили працездатність.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він звернувся до Пенсійного фонду України щодо поновлення виплати раніше призначеної йому пенсії з 07.10.2009 року у зв`язку з прийняттям Конституційним судом України рішення від 07.10.2009 року. Відповідач відмовив позивачу у поновленні виплати йому пенсії. Позивач вважає такі дії Пенсійного фонду України неправомірними і такими, що порушують його конституційні права, у зв`язку із чим звернувся до суду.

Представник відповідача 15.10.2019 року за (вхід.№37618/19) надав до суду відзив щодо відмови позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі пославшись на те, що на підставі особистої заяви від 10.08.2005 року та згідно атестату від 10.08.2005 року № 2023, ОСОБА_1 пенсію виплачено по 28.02.2006 рік, у зв`язку з виїздом за кордон на ПМП до Німеччини. Розмір пенсії позивача на момент припинення виплати у зв`язку з виїздом за кордон складав 487,33 грн. 07.07.2017 року (зареєстровано 13.07.2017 р. № 295/Р-11) представник ОСОБА_1 звернувся до управління із заявою про поновлення виплати пенсії, 20.07.2017 року № 295/Р-11 відповідь отримав, в межах компетенції управління та вимог чинного законодавства.

На підставі Постанови Київського районного суду м. Одеси від 05.12.2017 року по справі №522/10947/17, якою управління зобов`язано поновити виплату пенсії за віком ОСОБА_1 , проведено поновлення призначеної пенсії з 07.10.2009 року в розмірі пенсії в межах одного місяця, яка склалася на момент припинення виплати пенсії. Розмір пенсії позивача складає 487,33 грн.: розмір пенсії за віком 454,13 грн.; доплата за понаднормативний стаж (10 років) - 33,30 грн.; загальний стаж враховано по 26.07.1993 р. та складає 35 років 2 місяці 21 день. Коефіцієнт стажу - 0,35167. Пенсію обчислено із заробітної плати за період роботи з 01.09.1984 року по 22.08.1989 року, з урахуванням середньої заробітної плати по Україні за 2003 рік - 306,45 грн. Індивідуальний коефіцієнт для обчислення складає 4,21389. Середньомісячним заробіток для обчислення 1291,35 грн. Борг по перерахунку в межах одного місяця склав 490,48 грн. та був виплачений основним способом в плановий період в лютому місяці 2018 року.

Відповідно до Ухвали Одеського апеляційного адміністративного суду від 13.02.2018 року по справі №520/10947/17, яка повернута апелянту, здійснено виплату призначеної пенсії в подальшому. Борг по перерахунку в подальшому за період з 07.12.2009 року по 31.03.2018 рік, на підставі Ухвал Одеського апеляційного адміністративного суду від 13.02.2018 року по справі № 520/10947/17, склав 49122,86 грн. та буде виплачений основним способом в плановий період в квітні місяці 2018 року. Відповідач у відзиві звертає увагу на те, що пенсію позивачу у розмірі 487,33 грн. встановлено на підставі постанови Київського районного суду м. Одеси від 05.12.2017 року по справі № 520/10947/17. Жодних інших зобов`язань до управління вищевказаною постановою не передбачено.

Ухвалою суду від 24.09.2019 року було відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 17.10.2019 року продовжено розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

В судове засідання 17.12.2019 року на визначений час до залу судового засідання №27 Одеського окружного адміністративного представник позивача не прибув, від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача був сповіщений належним чином про день, час та місце слухання справи, але в судове засідання не прибув без поважних причин.

Дослідивши наявні в справі письмові докази, суд встановив наступні факти та обставини:

Позивачу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , була призначена пенсія за віком Управлінням Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси, де він знаходиться на обліку. Після виїзду в 2005 році позивача на постійне місце проживання за кордон, йому було припинено виплату пенсії. Повернувшись на Україну, позивач звернувся до Управлінням Пенсійного фонду України в Центральне об`єднане Управління Пенсійного фонду України в м. Одесі із заявою про поновлення виплати раніше призначеною йому пенсії з 07.10.2009 року, у зв`язку з прийняттям Конституційним судом України рішення від 07.10.2009 року №25-рп/2009 та з проханням провести нарахування та виплату пенсії з відповідним перерахунком та індексацією. Відповідач листом відмовив позивачу у поновленні виплати пенсії, посилаючись на те, що рішення Конституційного суду України від 07.10.2009 року №25-рп/2009 поширюється тільки на осіб, які виїхали на постійне місце проживання за кордон після 07.10.2009 року.

Судом встановлено, що постановою Київського районного суду м. Одеси від 05 грудня 2017 року у справі № 520/10947/17 адміністративний позов позивача було задоволено частково, а саме: зобов`язано Центральне об`єднане Управління Пенсійного фонду України в м. Одесі поновити виплату пенсії за віком ОСОБА_1 з 07 жовтня 2009 року. ОСОБА_1 було поновлено виплату пенсії у розмірі 487,33 грн. В такому розмірі позивач отримував пенсію у 2005 році.

При цьому, розмір мінімальної пенсії на сьогоднішній день позивача складає 1564,00 грн., що більш як у три рази більше за пенсію, що зараз виплачується ОСОБА_1 на підставі вищевказаної постанови суду.

ОСОБА_1 звертався із заявою від 05 липня 2019 року до Центрального об`єднаного управління пенсійного фонду України в м Одесі, в якій просив призначити та виплачувати йому пенсію у розмірі, не нижчому за прожитковий мінімум. Відповідь на дану заяву позивачем отримано не було.

Статтею 24 Конституції України встановлено, що громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Відповідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Отже, зазначеними положеннями Конституції України, які є нормою прямої дії, імперативно визначено, право громадян на пенсії інші види соціальних виплат та допомоги, які є основним джерелом існування, та які б забезпечували рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Частиною 2 статті 7 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Тобто, і вказаною нормою закону, який є спеціальним Законом, що визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, також визначено одним із принципів пенсійного забезпечення, відповідно до якого соціальні виплати, пенсії, які є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Аналогічні вимоги щодо забезпечення рівня життя визначені ст.17 Закону України Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії, якою передбачено, що основні державні соціальні гарантії, до яких віднесено і мінімальний розмір пенсії за віком, не можуть бути нижчими від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до рішення від 12.07.2016 року у справі «Петриченко проти України», визнавши порушення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у зв`язку з тим, що у цій справі національні суди не розглянули доводи заявника з прямим посиланням на статтю 46 Конституції України про те, що розмір його пенсії був нижчим від встановленого у відповідний час прожиткового мінімуму.

Відповідно до наведеного представником позивача розрахунку за період з 09.10.2009 року по 17.12.2019 року розмір призначеної позивачу пенсії 487,33 грн. є нижчим ніж встановлений законом розмір прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб. При цьому, якщо б пенсія позивачу була призначена на рівні прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб за цей проміжок часу він повинен був отримати суму 127946,00 грн. Згідно наведеного рішення суду позивач отримав суму 59941,59 грн. Різниця складає сума 68004,41 грн. яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, як невиплачений розмір пенсії на рівні не нижчому, ніж прожитковий мінімум.

Таким чином, виходячи із вищенаведеного, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 щодо заявленої суми стягнення підлягають задоволенню частково.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із ч.ч.1.2 ст.76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 1 ст.77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, оцінюючи у сукупності надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Одесі (вул.Ільфа і Петрова,4-а, м.Одеса, 65121) про визнання дій Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Одесі щодо виплати ОСОБА_1 пенсії у розмірі меншому за прожитковий мінімум для осіб, що втратили працездатність протиправними, стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на користь ОСОБА_1 суми недоплаченої пенсії у розмірі 129200,40 грн., зобов`язати призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком у розмірі не меншому за прожитковий мінімум, що встановлений для осіб, які втратили працездатність, підлягають задоволенню частково відповідно до положень ч.1 ст.245 КАС України.

Судові витрати розподілити за правилами ст.139 КАС України.

Керуючись ст.ст.139,242-246 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії Центрального об`єднаного управління пенсійного фонду України в м.Одесі щодо виплати пенсії ОСОБА_1 у розмірі меншому за прожитковий мінімум для осіб, що втратили працездатність.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком у розмірі не меншому за прожитковий мінімум, що встановлений для осіб, які втратили працездатність.

4. Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на користь ОСОБА_1 суму недоплаченої пенсії за період з 07 жовтня 2009 року по 17 грудня 2019 року в розмірі 68004,41 грн.

5. В іншій частині позовних вимог відмовити.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний суддею 27.12.2019 року.

Рішення суду може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в місячний строк з дня отримання повного тексту судового рішення, в порядку п.15.5 Перехідних положень КАС України.

Суддя Єфіменко К.С.

.