Справа № 540/2673/19
Суддя: Попов В.Ф.
Дата ухвалення: 2020-01-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 січня 2020 р.м. ХерсонСправа № 540/2673/19
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Попова В.Ф., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася в суд з позовом до ГУ ПФУ в Херсонській області (далі - відповідач), в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність ГУ ПФУ в Херсонській області, яка полягає у невиплаті пенсії ОСОБА_1 за період з червня 2016 року по вересень 2017 року та з 01.06.2018 року по 31.08.2018 рік;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Херсонській області виплатити заборгованість по пенсії ОСОБА_1 , за період з червня 2016 року по вересень 2017 року та з 01.06.2018 року по 31.08.2018 рік;

- допустити негайне виконання рішення у межах суми стягнення за один місяць;

- зобов`язати відповідача подати звіт про виконання судового рішення у місячний строк з дати набрання рішення законної сили.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач є внутрішньо переміщеною особою. 18.10.2019 року звернулась до ГУ ПФУ в Херсонській області із заявою про виплату пенсії за період з червня 2016 року по вересень 2017 року та роз`яснення причин виникнення боргу. Листом № 741/К-99-1 від 13 Л 1.2019 року відповідач повідомив, що вона дійсно перебуває на обліку Пенсійного фонду України в Херсонській області з 01.10.2017 року та з цієї дати їй призначено пенсію. До цього часу, ОСОБА_1 отримувала пенсію в Центральному об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України в Маріуполі Донецької області по 31.05.2016 року. В червні 2018 року отримано рекомендації Міністерства фінансів України про зупинення або припинення виплат пенсії через тривалу (понад 60 днів відсутність) за фактичним місцем проживання. У зв`язку із чим, з 01.06.2018 року виплати пенсії було призупинено до з`ясування фактичного місця проживання. Позивач вважає бездіяльність відповідача противоправною та такою, що грубо порушує ії конституційне право на пенсійне забезпечення.

За змістом відзиву, відповідач заперечує щодо задоволення позовних вимог. Зазначає про порушення позивачем шестимісячного строку звернення до суду і як наслідок, необхідність залишення позову без розгляду з цих підстав. Вказує, що рішенням комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, вирішено призначити соціальну виплату ОСОБА_2 за період з 01.06.2016 року по 30.09.2017 року. Листом № 741/К-99-1 від 13.11.2019 року Управлінням повідомлено, що виплата пенсії внутрішньо переміщеним особам здійснюється з урахуванням змін, внесених постановою КМУ від 21.08.2019 № 788 "Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України" до постанови КМУ від 05.11.2014 № 637 "Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам", яка набрала чинності 21.08.2019 року. Пунктом 1 Постанови КМУ від 05.11.2014 року № 637 визначено, що суми пенсій, які не виплачено за період до місяця їх відновлення, обліковуються в органі, що здійснює пенсійні виплати, та виплачуються на умовах окремого порядку, визначеного КМУ. Оскільки на теперішній час, порядок не прийнято, Управлінням направлено клопотання до Пенсійного фонду України щодо розгляду питання виплати пенсії за період з 01.06.2016 року по 30.09.2017 року та з 01.06.2019 року по 31.08.2019 року - (спірним є період з 01.06.2018 року по 31.08.2018 року).

Стосовно невиплати за період з 01.06.2019 року по 31.08.2019 року - (спірним є період з 01.06.2018 року по 31.08.2018 року), на суму 4243,00 грн повідомляє, що у червні 2018 року, відповідно до Порядку здійснення верифікації та моніторингу достовірності інформації, поданої фізичними особами для нарахування та отримання соціальних виплат, пільг, субсидій, пенсій, заробітної плати, інших виплат, що здійснюються за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів, коштів Пенсійного фонду України, фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18 лютого 2016 року № 136 (далі - Постанова 136) та статті 12 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб", щодо позивача було одержано рекомендації Міністерства фінансів України про зупинення або припинення державних виплат через тривалу (понад 60 днів) відсутність за фактичним місцем проживання. Звертає увагу суду, що пенсійну справу позивачки, як особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України, було прийнято на облік з 01.10.2017 року. До цього вона отримувала пенсію в Центральному об`єднаному УПФУ в м. Маріуполі Донецької області, виплата якої була припинена саме в вищезазначеному Управлінні, тому із вимогою щодо поновлення виплати за цей період необхідно звертатись саме до цієї установи.

Ухвалою суду від 13.12.2019 року у справі відкрито спрощене провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Дослідивши письмові матеріали справи, зокрема позовну заяву та відзив, суд дійшов до наступних висновків.

Судом встановлені такі обставини по справі.

Згідно довідки № від 03.11.2017 року виданої управлінням праці та соціального захисту населення Дніпровської районної у м. Херсоні ради, ОСОБА_1 взято на облік як внутрішньо переміщену особу, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання/перебування: АДРЕСА_2 .

Відповідно до довідки від 08.10.2019 року № 3807 виданої Головним управлінням ПФУ в Херсонській області позивач перебуває на обліку у цьому Головному управлінні та отримує пенсію за віком.

Пенсійна справа ОСОБА_1 взята на облік Головним управлінням ПФУ в Херсонській області з 01.10.2017 року.

З метою отримання інформації щодо пенсійного забезпечення та заборгованості по пенсійній виплаті, позивач звернулась до відповідача із заявою, на що отримала лист № 741/К-99-1 від 13.11.2019 року, яким було повідомлено наступне:

"Гр. ОСОБА_1 перебуває на обліку в Херсонському сервісному центрі ГУ ПФУ в Херсонській області з 01.10.2017 як особа, переміщена з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, та отримує пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (довідка від 03.11.2017 № ). До цього часу, заявниця отримувала пенсію в Центральному об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України в м. Маріуполі Донецької області.

За попереднім місцем проживання пенсія виплачена по 31.05.2016.

Питання виплати пенсії вирішувалось на засіданні Комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам при управлінні праці та соціального захисту населення Дніпровської районної у м. Херсоні ради (далі - Комісія).

Відповідно до витягу з рішення Комісії від 24.10.2017 № 65 гр. ОСОБА_1 призначено соціальну виплату внутрішньо переміщеній особі з 01.10.2017.

Додатково, в червні 2018 року щодо гр. ОСОБА_1 отримано рекомендації Міністерства фінансів України про зупинення або припинення державних виплат через тривалу (понад 60 днів) відсутність за фактичним місцем проживання.

Виплату пенсії було призупинено з 01.06.2018 до з`ясування фактичного місця проживання та чинності дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Питання поновлення виплати пенсії вирішувалось на засіданні Комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам при управлінні праці та соціального захисту населення Дніпровської районної у м. Херсоні ради Дніпровської районної у м. Херсоні ради.

Відповідно до витягу з рішення Комісії від 14.08.2018 № 105 гр. ОСОБА_1 призначено соціальну виплату внутрішньо переміщеній особі з 01.06.2018.

З вересня 2018 року пенсія нараховується у поточному режимі.

Крім того, відповідно до витягу з рішення Комісії від 15.10.2019 № 42 позивачці призначено соціальну виплату внутрішньо переміщеній особі за період з 01.06.2016 по 30.09.2017.

Виплата пенсій внутрішньо переміщеним особам здійснюється з урахуванням змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 788 "Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України" до постанови Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 № 637 "Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам", яка набрала чинності 21.08.2019.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 № 637 визначено, що суми пенсій, які не виплачено за період до місяця їх відновлення, обліковуються в органі, що здійснює пенсійні виплати, та виплачуються на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України.

Оскільки на теперішній час, порядок не прийнято, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Херсонській області направлено клопотання до Пенсійного фонду України щодо розгляду питання виплати пенсії за періоди з 01.06.2016 по 30.09.2017 та 01.06.2019 по 31.08.2019 - (спірним є період з 01.06.2018 року по 31.08.2018 року).

Отже, судом встановлено, що позивачці у період з 01.06.2016 по 30.09.2017 та 01.06.2018 по 31.08.2018 виплата пенсії не здійснювалась, що також не спростовується відповідачем.

Вирішуючи даний спір по суті, суд керувався наступними нормативно-правовими актами.

Право на пенсійне забезпечення, що є безпосереднім предметом спору, гарантується ст. 46 Конституції України, відповідно до якої громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення.

Відповідно до ст. 2, ст. 5, ч. 3 ст. 7, ч. 1 ст. 10 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" - Україна вживає всіх можливих заходів, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, щодо запобігання виникненню передумов вимушеного внутрішнього переміщення осіб, захисту та дотримання прав і свобод внутрішньо переміщених осіб, створення умов для добровільного повернення таких осіб до покинутого місця проживання або інтеграції за новим місцем проживання в Україні. Довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону. Громадянин пенсійного віку, особа з інвалідністю, дитина з інвалідністю та інша особа, яка перебуває у складних життєвих обставинах, яких зареєстровано внутрішньо переміщеними особами, мають право на отримання соціальних послуг відповідно до законодавства України за місцем реєстрації фактичного місця проживання такої внутрішньо переміщеної особи. Кабінет Міністрів України: координує і контролює діяльність органів виконавчої влади щодо вжиття ними необхідних заходів із забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб відповідно до цього Закону.

У ст. 49 Закону України №1058-IV від 09.07.2003 "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058-IV) зазначені підстави припинення та поновлення виплати пенсії. У частині 1 цієї статті визначено, що виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: 1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; 2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України; 3) у разі смерті пенсіонера; 4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; 5) в інших випадках, передбачених законом.

Суд зазначає, що вимоги ст. 49 Закону №1058-IV є пріоритетними до застосування, а тому відсутність за фактичним місцем проживання не є підставою для припинення виплати пенсії позивачці.

Відповідно до ч. 2 ст. 46 Закону №1058-IV нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Як зазначив Європейський суд з прав людини в рішенні у справі "Пічкур проти України", яке набрало статусу остаточного 7 лютого 2014 року, право на отримання пенсії як таке стало залежним від місця проживання заявника. Це призвело до ситуації, в якій заявник, пропрацювавши багато років у своїй країні та сплативши внески до системи пенсійного забезпечення, був зовсім позбавлений права на пенсію лише на тій підставі, що він більше не проживає на території України (пункт 51 цього рішення). У пункті 54 вказаного рішення ЄСПЛ зазначив, що наведених вище міркувань ЄСПЛ достатньо для висновку про те, що різниця в поводженні, на яку заявник скаржився, порушувала статтю 14 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою користування правами та свободами, визнаними в Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою - статі, раси, кольору шкіри, мови, релігії, політичних чи інших переконань, національного чи соціального походження, належності до національних меншин, майнового стану, народження, або за іншою ознакою, у поєднанні зі статтею 1 Першого протоколу до Конвенції, якою передбачено право кожної фізичної або юридичної особи мирно володіти своїм майном та закріплено, що ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

З огляду на викладене, суд відхиляє позицію відповідача з приводу порушення позивачкою строку звернення до суду, оскільки пенсія на яку позивач має право не виплачена їй саме з вини органу на який Законом покладено таку функцію.

Згідно п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 № 637 "Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам" призначення та продовження виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, субсидій та пільг за рахунок коштів державного бюджету та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування внутрішньо переміщеним особам здійснюються за місцем перебування таких осіб на обліку, що підтверджується довідкою, виданою згідно з Порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 509.

Згідно п. 4, 5 Порядку соціальні виплати внутрішньо переміщеним особам призначаються і виплачуються структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - структурні підрозділи з питань соціального захисту населення), територіальними органами Пенсійного фонду України, робочими органами Фонду соціального страхування, центрами зайнятості (далі - органи, що здійснюють соціальні виплати) за місцем їх фактичного проживання/перебування, незалежно від факту реєстрації місця проживання/перебування.

Для призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщена особа, а у визначених законодавством випадках - її законний представник подає відповідну заяву до органу, що здійснює соціальні виплати на території, де зазначена особа перебуває на обліку за місцем її фактичного проживання/перебування, незалежно від факту реєстрації місця проживання/перебування.

З аналізу викладеного, суд дійшов до висновку, що виплата пенсії, продовження виплати пенсії внутрішньо переміщеним особам здійснюється територіальними органами Пенсійного фонду України на обліку в якому перебуває особа.

Отже, позивач має право на отримання пенсії за період з 01.06.2016 по 30.09.2017, провести виплату їй має орган Пенсійного фонду, в якому вона знаходиться на обліку на час звернення, та в якому знаходиться її пенсійна справа, тобто ГУ ПФУ в Херсонській області.

Аналогічний правовий висновок висловив Верховний Суд у постанові від 07.11.2019 року, ухваленої у справі № 804/4498/18.

Відповідач як на підставу для невиплати пенсії позивачці у спірні періоди посилається на відсутність окремого порядку виплати сум пенсій, які не виплачено за період до місяця їх відновлення та на рекомендації Міністерства фінансів України щодо зупинення або припинення таких виплат.

Суд не може погодитися із такою позицією з огляду на таке.

Законом № 1058-IV не передбачено таких підстав припинення виплати пенсії як отримання рекомендацій Міністерства фінансів України щодо зупинення державних виплат через тривалу відсутність (понад 60 днів) за фактичним місцем проживання та відсутність окремого порядку для здійснення таких виплат. Не передбачено таких підстав й будь-яким іншим законом України.

Згідно з ч. 2 ст. 2 Закону України від 11 грудня 2003 року № 1382-IV "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" реєстрація місця проживання чи міста перебування особи або її відсутність не може бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Верховний Суд України у своєму рішенні від 06 жовтня 2015 року у справі № 608/1189/14-а дійшов аналогічних висновків та зазначив, що держава відповідно до конституційних принципів зобов`язана гарантувати право на отримання пенсії незалежно від того, де проживає особа, якій призначена пенсія (№ рішення в ЄДРСР 53026124).

Суд не може застосувати до спірних правовідносин положення абзацу двадцятого пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 05 листопада 2014 року № 637 "Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам" (у редакції, чинній з 30 серпня 2019 року), якими визначено, що суми пенсій, які не виплачено за період до місяця їх відновлення, обліковуються в органі, що здійснює пенсійні виплати, та виплачуються на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України, оскільки нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України є підзаконними, тому не можуть обмежувати права громадян, які встановлені законами, як у даному випадку Законом №1058-IV.

Оскільки позивачка звернулася до суду з позовом про зобов`язання виплатити пенсію, право на яку відповідачем не заперечується, та нарахування якої було піддано формальним обмеженням з підстав, які суперечать вимогам Конституції та законів України, згідно з частиною другою статті 46 Закону № 1058-IV нарахування та виплата пенсії позивачу підлягає з моменту її припинення без обмеження будь-яким строком.

Крім того, не виплачуючи позивачці пенсію за спірні періоди відповідач допустив протиправну бездіяльність.

Підсумовуючи викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Щодо звернення рішення суду до негайного виконання слід зазначити, що оскільки, позивач систематично отримує пенсію і предметом спору у цій справі є не присудження виплати пенсії взагалі, а зобов`язання здійснити виплату заборгованості за певний період, то суд вважає, що відсутні підстави для застосування ч. 1 ст. 371 КАС України.

З приводу встановлення судового контролю за виконанням рішення суду, суд зазначає наступне.

Вказане питання регулюється ст. 382 КАС України та відноситься до дискреційних повноважень суду і не містить в собі імперативного обов`язку, а отже суд вільний у виборі щодо застосування таких заходів впливу. Враховуючи положення вказаної норми, підстав для зобов`язання відповідача у справі подати звіт про виконання рішення, суд не знаходить.

Керуючись статтями 242 - 246 КАС України, суд

вирішив:

Адміністративний позов задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (місцезнаходження: 73005, м. Херсон, вул. 28 Армії, 6, ), яка полягає у невиплаті пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 ) за період з 01 червня 2016 року по 30 вересня 2017 року та з 01 червня 2018 року по 31 серпня 2018 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області виплатити заборгованість по пенсії ОСОБА_1 за період з 01 червня 2016 року по 30 вересня 2017 року та з 01 червня 2018 року по 31 серпня 2018 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Попов В.Ф.

кат. 112010204