Справа № 265/8107/19
Суддя: Козлов Д. О.
Дата ухвалення: 2019-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №265/8107/19
Провадження №2-а/265/154/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2019 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Козлова Д. О.,

при секретарі Азаровій А. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу № 265/8107/19 за адміністративним позовом Фісінчук Семена Олександровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , до поліцейського 1 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в Донецькій області, капрала Стешенко Миколи Володимировича, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

за участі представника позивача Фісінчук С. О.,

відповідача Стешенко М. В., -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача, Фісінчук С. О., звернувся в інтересах ОСОБА_1 до суду із вказаним адміністративним позовом, посилаючись на те, що постановою № 1442688 від 21 серпня 2019 року за його відсутності позивача було притягнуто до відповідальності за нібито порушення ним ст. 122 ч. 2 КУпАП. Також вказана постанова була направлена відповідачем не за адресою проживання та реєстрації позивача, а за іншою адресою. Вказував, що позивача 13 серпня 2019 року об 14:47 год. відповідачем було зупинено, коли ОСОБА_1 рухався на транспортному засобі по проїзній частині вулиці Кірова м. Маріуполя. Після зупинки транспортного засобу відповідач повідомив позивачу, що той порушив п. 8.7.3 ПДР, за що передбачено стягнення за ч. 2 ст. 122 КУпАП. Не погоджуючись із фактом порушення позивач заявив клопотання про надання йому можливості при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, через що розгляд справи було відкладено на 16 серпня 2019 року об 16:00 год. в приміщенні УПП в Донецькій області по вул. Макара Мазая 16 в м. Маріуполі. Натомість через неможливість прийняти участь у розгляді такої справи 16 серпня 2019 року позивачем було заявлено клопотання від 14 серпня 2019 року. За результатом розгляду такого клопотання відповідачем було прийнято рішення про відкладення розгляду справи про адміністративне правопорушення та складено 16 серпня 2019 року повідомлення про запрошення позивача до підрозділу патрульної служби на 21 серпня 2019 року об 16:00 год. У вказаному повідомлені зазначено вірну адресу проживання позивача: АДРЕСА_1 . Однак таке повідомлення не було направлено відповідачем на зазначену адресу. Також вказував, що оскаржувана постанова № 1442688 не має відповідає вимогам, передбаченим ст. 283, 284 КУпАП, бо не містить доказів, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, а також посилань на показання технічних приладів. На підставі переліченого просив суд визнати дії поліцейського 1 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в Донецькій області, капрала Стешенко Миколи Володимировича, неправомірними; визнати постанову ЕАВ № 1442688 по справі про адміністративне правопорушення від 21 серпня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП протиправною та скасувати таку постанову; закрити провадження по справі відносно ОСОБА_1 за п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі відзиву, поданого відповідачем, вбачається, що, не визнаючи заявлені позивачем до нього вимоги, капрал ОСОБА_2 вказував, що під час патрулювання 13 серпня 2019 року в Центральному районі м. Маріуполя по бул. Шевченка на перехресті з пр. Металургів близько 14-50 год. було помічено транспортний засіб позивача н/з АН 34 НОМЕР_1 , водій якого здійснив рух на заборонний сигнал світлофора у порушення п. 8.7.3 «є» ПДР, після чого був зупинений поліцейськими, до відома якого було доведено суть скоєного правопорушення, якому було надано відео фіксацію порушення з реєстратора, встановленого в службовому автомобілі патрульних, на підставі чого у діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 2 ст. 122 КУпАП. Додавав, що відповідачем ОСОБА_1 на місці зупинки під час розгляду справи про правопорушення було роз`яснено процесуальні права за ст. 268, 287-289, 307-308 КУпАП, після чого ОСОБА_1 заявив клопотання про необхідність залучення йому адвоката для розгляду справи, через що просив перенести розгляду справи, що було задоволено та визначено необхідність явки позивача на 16 серпня 2019 року об 16-00 год. до УПП. В той же час 14 серпня 2019 року ОСОБА_1 було подано нове клопотання про перенесення розгляду справи, яке мало відбутись 16 серпня 2019 року об 16:00 год. Через неявку позивача ОСОБА_2 було повторно перенесено розгляд справи на 21 серпня 2019 року об 16-00 год., про що на поштову адресу позивача було відправлено повідомлення про запрошення ОСОБА_1 до підрозділу патрульної поліції на 21 серпня 2019 року об 16:00 год. У зв`язку з неявкою ОСОБА_1 до УПП в Донецькій області 21 серпня 2019 року об 16:00 год. та відсутності від позивача клопотань про перенесення розгляду справи, поліцейським ОСОБА_2 було зроблено виклик на мобільний телефон ОСОБА_1 , але останній проігнорував такі виклики. Таким чином відповідачем було 21 серпня 2019 року розглянуто вказану адміністративну справи за відсутністю ОСОБА_1 та накладено на нього адмін. стягнення за ст. 122 ч. 2 КУпАП. Вважав, що через практику Європейського суду з прав людини особа, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, то права ОСОБА_1 не було порушено. На підставі викладеного вважав постанову від 21 серпня 2019 року № 1442688 законною та такою, що не підлягає скасуванню. При цьому додавав, що за ч. 3 ст. 286 КАС за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний не має права визнавати дії посадових осіб неправомірними. Враховуючи, що фактично позивачем було вчинено адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, що підтверджується доданими до справи доказами, просив суд відмовити у задоволенні позову.

У судове засідання позивач, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, не з`явився за невідомих суду причин.

Представник позивача, Фісінчук С. О., який діє на підставі договору, на задоволені заявлених позовних вимог ОСОБА_1 наполягав, які просив суд задовольнити. Також вказував, що справу було розглянуто без позивача, постанову за наслідком розгулу справи направлено не за місцем його проживання, а також не вказано жодних доказів у оскаржуваній постанові на підтвердження порушення ОСОБА_1 . ст. 122 ч. 2 КУпАП.

В суді представник Управління патрульної поліції в Донецькій області, Дідур І. І., який діє на підставі довіреності, проти задоволення позову заперечував, посилаючись на наведені у відзиві обставини.

Відповідач, капрал ОСОБА_2 , проти задоволення позову заперечував, вказуючи, що відправкою кореспонденції по справі про притягнення до відповідальності позивача він не займався, тому не може пояснити, чому інші працівники УПП в Донецькій області надсилали виклик на 21 серпня 2019 року ОСОБА_1 та постанову про притягнення його до відповідальності за ст. 122 ч. 2 КУпАП по іншій адресі, ніж вул. Московська 22 АДРЕСА_2 в АДРЕСА_3 . Також стверджував, що при винесені постанови, Яка роздруковується стрічкою відсутня технічна можливість вказувати у неї технічний засіб, на який було згідно із ст. 283, 284 КУпАП, зафіксовано правопорушення, тому в оригіналі такої постанови, яка була згодом направлена на примусове виконання ним особисто від руки було вказано такий прилад, на який зафіксовано порушення п. 8.7.3 «є» ПДР з боку позивача. Також вказував у суді, що він особисто телефонував ОСОБА_1 16 серпня 2019 року та повідомляв останнього про необхідність явки до УПП 21 серпня 2019 року об 16-00 год. Тому просив суд відмовити позивачу у задоволенні заявлених ОСОБА_1 вимог.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На підставі п. 1 ч. 2 ст. 2 КАС в справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно із ч. 2 ст. 77 КАС в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На підставі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

На підставі п. 10 Розділу ІІІ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказ Міністерства внутрішніх справ України від 7 листопада 2015 року № 1395, поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно із ч. 2 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність, зокрема, за проїзд на заборонний сигнал світлофора.

Відповідно до п. 8.7.3 «є» ПДР сигнали світлофора зі значеннями: поєднання червоного і жовтого сигналів, - забороняють рух та інформують про наступне вмикання зеленого сигналу.

За п. 8.10 ПДР у разі подання світлофором (крім реверсного) або регулювальником, сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія) або дорожнім знаком 5.62 «Місце зупинки», якщо їх немає - не ближче 10 м. до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів.

Як вбачається із постанови про адміністративне правопорушення ЕАВ № 1442688 від 21 серпня 2019 року капралом поліції Стешенко М. В. встановлено, що 13 серпня 2019 року об 14-30 год. на перехресті бул. Шевченко та пр. Металургів в м. Маріуполі зафіксовано здійснення руху на заборонний сигнал світлофору у порушення п. 8.7.3 «є» (поєднання червоного і жовтого сигналів) автомобіля «Шкода Октавіа» н/з НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , за що на водія за ст. 122 ч. 2 КУпАП ним було накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. У постанові зазначено також прилад фіксація такого порушення.

Згідно із долученого до справи фото та відео з фіксацією правопорушення повністю підтверджується, що 13 серпня 2019 року об 14-50 год. відео реєстратором з транспортного засобу поліцейських, який вказаний у постанові від 21 серпня 2019 року ЕАВ № 1442688 зафіксовано, що на перехресті бул. Шевченко та пр. Металургів в м. Маріуполі було зафіксовано здійснення руху на заборонний сигнал світлофору у порушення п. 8.7.3 «є» (поєднання червоного і жовтого сигналів) автомобіля «Шкода Октавіа» н/з НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , за що передбачена відповідальність за ст. 122 ч. 2 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Також з оглянутої в судовому засіданні відео з нагрудної камери відповідача вбачається, що 13 серпня 2019 року позивачу після його зупинки поліцейськими було роз`яснено права, передбачені ст. 268 КУпАП, повідомлено підстави його зупинки та надано для огляду відео фіксація виявленого поліцейськими правопорушення з боку ОСОБА_1

За ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Допустимість як доказів відео з нагрудної камери поліцейського та з відео реєстратора транспортного засобу поліцейських підтверджується правовою позицією Верховного Суду, викладеної в постанові від 15 листопада 2018 року по справі № 678/991/17.

На підставі переліченого суд відхиляє доводи представника позивача щодо відсутності доказів наявності у діях ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст. 122 ч. 2 КУпАП.

Таким чином в суді було достеменно встановлено факт порушення позивачем п. 8.7.3 «є» ПДР щодо проїзду перехрестя на заборонний сигнал світлофору, за що передбачена відповідальність ст. 122 ч. 2 КУпАП.

На підставі п. 5 Розділу IV «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказ Міністерства внутрішніх справ України від 7 листопада 2015 року № 1395, постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (додаток 5), складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 10 розділу XIII цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції.

Таким чином з огляду на вказані положення «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» правомірність винесення постанови відповідачем в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, була підтверджена у суді.

Відповідно до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі, яка повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. В свою чергу постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених вище, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова від 21 серпня 2019 року № 1442688 містить необхідні реквізити, складена із дотриманням ст. 283 КУпАП, втому числі містить у собі посилання на технічний засіб, яким здійснено відеозапис правопорушення.

Також суд зауважує, що відсутність у копії, виданій на адвокатський запит Фісінчук С. О., вказівки технічного приладу, на який здійснювалась фіксація виявленого правопорушення, не спростовує факт наявності такої вказівки в оригіналі оскаржуваної постанови, а лише підтверджує доводи відповідача про неможливість вказівки у постанові, яка була винесена 21 серпня 2019 року відносно ОСОБА_1 , технічний засіб, яким здійснено відеозапис порушення.

При цьому суд зазначає, що ані положення ст. 283 КУпАП, ані положення «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» не зобов`язують поліцейського вказувати у постанові докази, на підставі яких ним було встановлено винуватість правопорушника.

Однак судом також було встановлено та підтверджується копією паспорту ОСОБА_1 , що останній зареєстрований по АДРЕСА_1 .

Факт подання ОСОБА_1 клопотання про перенесення розгляду справи про адмін. правопорушення, що мало місце 13 серпня 2019 року, з 16 серпня 2019 року на іншу дату підтверджується копією такого клопотання від 14 серпня 2019 року, де позивача просив повідомити про час та місце розгляду справи, направивши повідомлення за місцем його проживання по АДРЕСА_1 .

Згідно із повідомленням від 16 серпня 2019 року вбачається, що вказане клопотання від 14 серпня 2019 року ОСОБА_1 було капралом ОСОБА_2 задоволено та відкладено розгляд справи на 21 серпня 2019 року до 16-00 год., а також вказано вірно адресу позивача: АДРЕСА_1 .

В свою чергу судом встановлено, що постанова про притягнення до відповідальності ОСОБА_1 була винесена відповідачем 21 серпня 2019 року (серія ЕАВ № 1442688) без участі позивача та була направлена ОСОБА_1 по АДРЕСА_4 , що підтверджується поштовим конвертом, який повернувся до УПП в Донецькій області без отримання адресатом за строком зберігання.

Доводи відповідача, що ним було здійснено позивачу дзвінки 21 серпня 2019 року підтверджується роздруківкою, долученою до відзиву. Однак з яких вбачається, що додзвонитися поліцейському не вдалось до позивача.

Крім іншого судом було встановлено, що відправлення з запрошенням ОСОБА_1 на 21 серпня 2019 року, надіслане на адресу: АДРЕСА_1 , та було отримано адресатом 19 вересня 2019 року, що підтверджується реєстром поштового відправлення УПП та трекінгом відправлень з сайту Укрпошти.

З огляду на викладені обставини, суд зауважує, що на підставі ст. 268 КУпАП передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання, чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду.

На підставі наведено судом було достеменно підтверджено, що ОСОБА_1 не був належним чином сповіщений про час та місце розгулу справи відносно нього за подією, що мала місце 13 серпня 2019 року, оскільки виклик про необхідність явки до УПП на 21 серпня 2019 року отримав лише 19 вересня 2019 року.

При цьому поліцейський ОСОБА_2 не мав у своєму розпорядженні станом на 21 серпня 2019 року відомостей про належне повідомлення про явку позивача на розгляд справи за фактом порушення ОСОБА_1 п. 8.7.3 «є» ПДР.

Таким чином суд, враховуючи обставини, встановлені при дослідженні та аналізі наявних у справі доказів, робить висновок, що у порушення ст. 268, 278КУпАП відповідачем було проведено розгляд справи про адміністративне правопорушення за відсутності позивача у порушення процесуальних прав ОСОБА_1 .

Натомість суд зауважує, що відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином ст. 286 КАС, якою встановлено особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, не передбачено повноважень суду щодо визнання дій посадової особи неправомірними.

Аналогічний правовий висновок наведено Донецьким апеляційним адміністративним судом у постанові від 31 липня 2018 року по справі 264/3019/18.

На підставі наведеного суд вважає, що у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 щодо визнання дій відповідача неправомірними та визнання постанови ЕАВ № 1442688 від 21 серпня 2019 року протиправною, слід відмовити.

Також суд наголошує, що за змістом ч. 1 ст. 288 КУпАП постанову органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному КАС, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Так відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю через закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

За ч. 2 ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до КУпАП чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через 3 (три) місяці з дня вчинення правопорушення.

Таким чином суд, зважаючи на перелічені норми, враховуючи, що належного розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не було проведено відповідачем, то на підставі п. 3 ч. 3 ст. 286 КУпАП через незаконне притягнення 21 серпня 2019 року позивача до відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, постанова відповідача ЕАВ № 1442688 від 21 серпня 2019 року підлягає скасуванню.

В свою чергу за п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП через закінчення строків розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачених ст. 38 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 122 ч. 2 КУпАП підлягає закриттю.

Керуючись ст. 286 КАС,

У Х В А Л И В:

Позов Фісінчук Семена Олександровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , до поліцейського 1 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в Донецькій області, капрала Стешенко Миколи Володимировича, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити частково.

Постанову ЕАВ № 1442688 від 21 серпня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за порушення ст. 122 ч. 2 КУпАП, винесену капралом Управління патрульної поліції в Донецькій області, ОСОБА_2 , - скасувати.

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 122 ч. 2 КУпАП закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

У задоволенні решти заявлених позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на судове рішення на підставі ч. 4 ст. 286 КАС може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення як до Першого апеляційного адміністративного суду через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області, так й безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, в тому числі в разі його пропуску з інших поважних причин.

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований в АДРЕСА_1 .

відповідач: ОСОБА_2 , капрал поліції, поліцейський батальйону 1 роти 2 Управління патрульної поліції в Донецькій області, розташоване в м. Маріуполі по вул. М. Мазая 16.

Повний текст рішення складено та підписано 26 грудня 2019 року.

Суддя