Справа № 620/3258/19
Суддя: Лобан Д.В.
Дата ухвалення: 2019-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2019 року Чернігів Справа № 620/3258/19

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лобана Д.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в приміщенні суду справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до адміністративного суду з позовом, в якому просить визнати протиправними дії Чернігівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України щодо не здійснення ОСОБА_1 перерахунку і виплати щомісячного довічного грошового утримання за період з 04 по 31 грудня 2018 року відповідно до рішення Конституційного Суду України від 04.12.2018 та Закону України Про Державний бюджет України на 2018 рік; з 01 по 31 січня 2019 року відповідно до рішення Конституційного Суду України від 04.12.2018 та Закону України Про Державний бюджет України на 2019 рік, зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці за період з 04 по 31 грудня 2018 року відповідно до рішення Конституційного Суду України від 04.12.2018 та Закону України Про Державний бюджет України на 2018 рік; з 01 по 31 січня 2019 року відповідно до рішення Конституційного Суду України від 04.12.2018 та Закону України Про Державний бюджет України на 2019 рік.

Позов мотивовано тим, що Порядком подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, на який посилається відповідач, передбачено проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання з 01 числа місяця, наступного за місяцем, у якому змінилися розміри складових суддівської винагороди судді, який працює за відповідною посадою. Однак, наведені положення прямо суперечать як нормам ч. 3 ст. 141 Закону України від 07.07.2010 №2453-VI «Про судоустрій та статус суддів» (з урахуванням норм Рішення Конституційного Суду України від 08.06.2016 №4-рп/2016), так і нормам п. 4 ст. 142 Закону України від 02.06.2016 №1402-VІІI «Про судоустрій та статус суддів». У зв`язку з наведеним вважає, що ГУ ПФУ повинне було провести перерахунок його щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі поданих заяв та довідок з 04.12.2018, а не з 01.01.2019 (довідка Апеляційного суду Чернігівської області від 11.12.2018 № 7-12/97), та з 01.01.2019, а не з 01.02.2019 (довідка Апеляційного суду Чернігівської області від 14.01.2019 № 7-12/11).

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 11.11.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

У відзив на позовну заяву, відповідач проти позовних вимог заперечив у повному обсязі, просив відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог, та зазначає, що у спірних правовідносинах діяв в межах повноважень та згідно норм чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини.

Розглянувши подані учасниками справи документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, відзив на позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов таких висновків.

Судом встановлено, позивач перебуває на обліку в Чернігівському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України в Чернігівській області та з 12 червня 2017 року отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 90% суддівської винагороди, призначене відповідно до Закону України «Про судоустрій та статус суддів» № 2453-VI від 07.07.2010.

Постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 №628 Деякі питання функціонування органів Пенсійного фонду України реорганізовано деякі територіальні органи Пенсійного фонду України шляхом приєднання до окремих органів Пенсійного фонду України за переліком згідно з додатком, зокрема, Чернігівське об`єднане управління Пенсійного фонду України приєднано до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області.

У зв`язку з підвищенням грошового утримання у грудні 2018 року позивач звернувся до відповідача із заявою щодо перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та довідки Апеляційного суду Чернігівської області від 11.12.2018 № 7-12/97 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці станом на 04.12.2018 на загальну суму суддівської винагороди 46516,80 грн.

У січні 2019 року позивач звернувся до відповідача із заявою щодо перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до довідки Апеляційного суду Чернігівської області від 14.01.2019 № 7-12/11 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судці у відставці, виданої Апеляційним судом Чернігівської області та станом на 01.01.2019 складає 50715,20 грн.

З метою з`ясування, чи здійснено йому перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці згідно чинного законодавства, у травні 2019 року позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив пояснити стан здійснених перерахунків.

Листом від 25 червня 2019 року відповідач пояснив, що згідно довідок апеляційного суду Чернігівської області від 01.08.2018 № 7-12/38, від 11.12.2018 № 7-12/97, від 14.01.2019 № 7-12/11 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, розмір мого щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці становить: з 01.01.2018 - 27910,08 грн (31011,20 грн х 90 %); з 01.01.2019 - 41865,12 грн (46516,80 грн х 90%); з 01.02.2019 та на теперішній час - 45643,68 грн (50715,20 грн х 90%).

За таких обставин, відповідачем перерахунок щомісячного довічного грошового утримання на підставі довідки, виданої Апеляційним судом Чернігівської області від 11.12.2018 № 7-12/97 фактично зроблено з 01.01.2019, а не з 04.12.2018, а на підставі довідки від 14.01.2019 № 7-12/11- з 01.02.2019, а не з 01.01.2019.

Вважаючи перерахунок йому пенсії протиправним, а своє право порушеним, позивач звернувся із даним позовом до суду.

Розглядаючи адміністративну справу по суті, суд виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддівська винагорода регулюється цим Законом, Законом України "Про Конституційний Суд України" та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

Згідно ст. 141 вказаного вище Закону судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 роки, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", виплачується пенсія або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання. До досягнення зазначеного віку право на пенсію за віком або щомісячне довічне грошове утримання мають чоловіки 1955 року народження і старші після досягнення ними такого віку:

У силу приписів п. 1 розділу І Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженого Постановою Правління пенсійного фонду України від 15 січня 2008 року , (у редакції, що була чина на момент виникнення спірних правовідносин) заява про призначення (перерахунок) щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці (далі - щомісячне довічне утримання) подається до управлінь Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також об`єднаних управлінь (далі - органи, що призначають щомісячне довічне утримання) через уповноважену особу суду за останнім місцем роботи (далі - уповноважена особа).

Положеннями п.п. 1, 2 розділу ІІ Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України заява про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та довідка про розмір суддівської винагороди подається до органів, що призначають щомісячне довічне утримання.

У разі надсилання заяви і документів для перерахунку щомісячного довічного утримання поштою, днем звернення за перерахунком вважається дата, що зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.

Відповідно до п. 4 розділу ІІ згаданого вище Порядку перерахунок щомісячного довічного утримання проводиться з 01 числа місяця, наступного за місяцем, у якому змінилися розміри складових суддівської винагороди судді, який працює за відповідною посадою.

З аналізу зазначених вище норм чинного на момент виникнення спірних правовідносин законодавства вбачається, що перерахунок щомісячного довічного утримання проводиться з 01 числа місяця, наступного за місяцем, у якому змінилися розміри складових суддівської винагороди судді, який працює за відповідною посадою, а не з моменту зміни зазначених складових, як помилково зазначив суд першої інстанції.

Крім того, 04 грудня 2018 року Конституційним Судом України прийнято Рішення № 11-р/2018, згідно якого визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини третьої статті 133 Закону України від 07 липня 2010 року № 2453-VI «Про судоустрій і статус суддів» (у редакції Закону України від 12 лютого 2015 року №192-VIII «Про забезпечення права на справедливий суд»). Це положення підлягає застосуванню у його первинній редакції, а саме: «Посадовий оклад судді місцевого суду встановлюється у розмірі 15 мінімальних заробітних плат, визначених законом, що запроваджується поетапно: з 01 січня 2011 року - 6 мінімальних заробітних плат; з 01 січня 2012 року - 8 мінімальних заробітних плат; з 01 січня 2013 року- 10 мінімальних заробітних плат; з 01 січня 2014 року - 12 мінімальних заробітних плат; з 01 січня 2015 рроку - 15 мінімальних заробітних плат».

Також, визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини десятої статті 133 Закону України від 07 липня 2010 №2453-VI «Про судоустрій і статус суддів» (у редакції Закону України від 12 лютого 2015 року №192-VIII «Про забезпечення права на справедливий суд»), згідно якого «суддя, який не здійснює правосуддя (крім випадків тимчасової непрацездатності, перебування судді у щорічній оплачуваній відпустці), не має права на отримання доплат до посадового окладу», для цілей застосування окремих положень Закону України від 02.06.2016 №1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» зі змінами.

При цьому, в частині третій резолютивної частини рішення також вказано, що положення частин третьої та десятої статті 133 Закону України від 07 липня 2010 №2453-VІ «Про судоустрій і статус суддів» (у редакції Закону України від 12 лютого 2015 року №192-VІII «Про забезпечення права на справедливий суд»), які визнані неконституційними пунктами 1, 2 резолютивної частини цього Рішення, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Конституційний Суд України у даному рішенні відновив права на отримання посадового окладу у розмірі 15 прожиткових мінімумів для працездатних осіб з 01 січня 2015 року , а також зазначив, що положення частини третьої статті 133 Закону №2453 (у редакції Закону №192) звужує зміст та обсяг гарантій незалежності суддів у частині зменшення гарантованого розміру винагороди судді, створює загрозу для незалежності як судді, так і судової влади в цілому, а також передумови для впливу на суддю через розмір його матеріального забезпечення. Таким чином, положення частини третьої статті 133 Закону №2453 (у редакції Закону №192) суперечить частинам першій та другій статті 26 Конституції України.

Крім іншого, Конституційний Суд України вказав, що якщо позбавлення судді права на отримання доплат до посадового окладу може бути визнане доцільним та виправданим, зокрема, у випадку притягнення його до кримінальної чи дисциплінарної відповідальності, наслідком якого є відсторонення судді від посади чи від здійснення правосуддя, то позбавлення судді цього права, коли він не здійснює правосуддя через обставини, що не залежать від нього особисто або не обумовлені його поведінкою, як випливає зі змісту положення частини десятої статті 133 Закону №2453 (у редакції Закону №192), є несправедливим, невиправданим та необґрунтованим.

Разом з тим, посилання позивача на зазначене рішення Конституційного Суду України, як на підставу проведення перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з моменту зміни складових суддівської винагороди судді, який працює за відповідною посадою, суд оцінюється критично, з огляду на те, що згадане рішення від 04 квітня 2018 року не стосувалося порядку здійснення перерахунку суддівської винагороди.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що відмовляючи у здійсненні перерахунку призначеного позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці за період з 04 грудня 2018 року по 31 грудня 2018 року та за період з 01 січня 2019 року по 31 січня 2019 року, Чернігівське об`єднане управління Пенсійного фонду України діяло у межах своїх повноважень та у порядку, визначеному чинним на момент виникнення спірних правовідносин законодавством, а тому правові підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Варто наголосити, що відповідно до постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 23 жовтня 2019 року, апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 вересня 2019 року залишено без задоволення, ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 вересня 2019 року залишено без змін. Предметом позову в даній справі була позовна вимога щодо визнання протиправним та нечинним пункту 4 розділу ІІ Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.01.2008 року № 3-1, зі змінами від 20.03.2017 року № 3-1, якого зазначено, що перерахунок щомісячного довічного грошового утримання здійснюється з 01 числа місяця наступного за місяцем у якому змінилися розміри суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

Вказана правова позиці підтримана у постановах Шостого апеляційного адміністративного суду від 12.11.2019 у справі № 620/1510/19 та від 10.12.2019 у справі № 620/1863/19.

Судом враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

За таких обставин, відповідач у відповідності до вимог частини 2 ст. 77 КАС України відповідач виконав свій обов`язок щодо доказування правомірності своїх дій.

Згідно із ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінюючи наявні в справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовної заяви.

Керуючись статтями 77, 90, 139, 241-246, 255, 262, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (вул. П`ятницька, 83-А, м. Чернігів, 14005, код ЄДРПОУ - 21390940) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення або безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення виготовлено 26 грудня 2019 року.

Суддя Д.В. Лобан