Справа № 490/7971/19
Суддя: Гуденко О. А.
Дата ухвалення: 2019-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

н/п 2-а/490/261/2019 Справа № 490/7971/19
Центральний районний суд м. Миколаєва
____________________________________________________________________________
РІШЕННЯ
09 грудня 2019 року Центральний районний суд міста Миколаєва у складі:
Головуючого - судді Гуденко О.А.
при секретарі - Дудник Г.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора капрал поліції Управління патрульної поліції в Миколаївській області Яремчук Світлани Валеріївни про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -
06.09.2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Центрального районного суду м. Миколаєва з позовом до відповідача інспектора капрал поліції Управління патрульної поліції в Миколаївській області Яремчук С.В. в якому просить, скасувати постанову відповідача від 31.08.2019 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КпАП України та закрити відносно нього справу про адміністративне правопорушення.
В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що оспорювана постанова винесена безпідставно та з порушенням його прав, не відповідає обставинам справи та вимогам закону, а тому підлягає скасуванню. Посилається також на те, що відповідачем не доведено, що швидкість 77 км/год належить саме автомобілю позивача; пристрій вимірювання не був закріплений на одному із чітко визначених законодавством місць, а знаходився в руках поліцейського; експертний висновок та свідоцтво про повірку на прилад TruCAM 000759 не надано; крім того, у постанові не відображено належних доказів
Ухвалою судді Центрального районного суду м. Миколаєва Гуденко О.А. від 10.09.2019 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за вищезазначеним позовом. Ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.
09.12.2019 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву від представника відповідача, в якому він просить відмовити у задоволенні позову з тих підстав, що позивачем не надано жодного підтвердження, що спростовує факт вчинення ним адміністративного правопорушення. Крім того, факт скоєння правопорушення підтверджується відеозаписом з приладу TruCAM, наданим суду разом з відзивом.
Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін.
Вивчивши доводи позову та матеріали справи, судом встановлені наступні йому факти та відповідні ним правовідносини.
Відповідно до постанови по справі про адміністративне правопорушення, 31.08.2019 року водій транспортного засобу Mercedes-Benz Vito, номерний знак НОМЕР_1 , рухався в м. Миколаєві зі швидкістю 77 км/год та перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 27 км/год, чим порушив п. 12.4 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.
Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП встановлено, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, -тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.
Згідно п. 12.4 ПДР України, у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.
Поряд цим, суд вважає, що позивачем не надано доказів на спростування обставин викладених у оспорюваній постанові.
Крім того, з переглянутого в судовому засіданні відео, записаного з вимірювача автотранспортних засобів LTI 20/20 TruCAM, вбачається, що позивач дійсно керував автомобілем зі швидкістю 77 км/год.
Окрім цього, позивач, зокрема, вважає використання TruCAM незаконним, оскільки використовувалося не в автоматичному режимі, а себе таким, що не вчиняв адміністративне правопорушення, у зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом.
Проте, такі твердження позивача не відповідають дійсності.
Результати фото- та відеофіксації лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20, серійний номер ТС000759, на якому зафіксовано автомобіль позивача Mercedes-Benz Vito, реєстраційний номер НОМЕР_1 , як такий, що перевищив встановлені Правилами дорожнього руху обмеження швидкісного режиму на автомобільних дорогах.
Суд вважає даний доказ належним, допустимим та таким, що доводить вину позивача у вчиненні адміністративного правопорушення.
Отже, висновок про наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП повністю відповідає встановленим обставинам та матеріалам справи.
Відповідно до ст. 40 ЗУ «Про національну поліцію», передбачає, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:
1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;
2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.
Отже, дана стаття дозволяє інспектору патрульної поліції використовувати інформацію, отриману із відеотехніки, що закріплена на форменому одязі, службових транспортних засобах з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.
Разом з цим, посилання позивача на ті обставини, що поліцейський допустив порушення, оскільки тримав лазерний вимірювач швидкості TruCAM в руках, не заслуговує уваги, оскільки чинним законодавством, зокрема ст. 40 ЗУ «Про національну поліцію» не обмежено спосіб розміщення відеоприладу, яким є вимірювач швидкості.
Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку, що при прийнятті рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності поліцейським не було порушено порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення та прав позивача.
Щодо зазначеного позивачем про те, що розгляд справи відбувся на місці зупинки та не складено протокол про адміністративне правопорушення варто зазначити наступне.
Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, зокрема, справи про порушення правил дорожнього руху (частини перша, друга і третя статті 122). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
У Рішенні Конституційним судом України 26.05.2015р. по справі №5-рп/2015 (п.2.3) зазначено, що у частинах першій, другій статті 258 Кодексу (у редакції Закону №767-VII від 23.02.2014 року) визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення… Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом. Скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності
Таким чином, КСУ зазначив, що перелік адміністративних правопорушень, які підлягають розгляду у скороченому провадженні (тобто фіксація адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення) є вичерпним і може бути змінений лише законом, зокрема, такий перелік порушень передбачений ч. 1 та ч. 2 ст. 258 Кодексу (у редакції Закону № 767-VII від 23.02.2014 року)
Разом з тим, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» від 14.07.2015 року, внесено зміни до ст. 258 КУпАП та передбачено, що скорочене провадження у справах про адміністративне правопорушення застосовується і до правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції.
Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП , протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.
При цьому, відповідно до ч. 5 ст. 258 КУпАП, навіть якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа не складає протокол про адміністративне правопорушення про притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.
Згідно з ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.
Отже, відповідач мав право розглянути справу на місці вчинення правопорушення та винести постанову у справі про адміністративне правопорушення без складення протоколу.
Згідно зі ст. 222 КУпАП, саме до компетенції органів Національної поліції віднесено розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 3 ст.122 КУпАП.
При цьому, у відповідності до ч. 2 цієї статті, від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що, приймаючи спірну постанову, відповідач діяв в межах наданих йому повноважень та з дотриманням порядку, визначеного КУпАП.
Звертаючись з позовом до суду, позивач посилається, як на підставу для скасування постанови про адміністративне правопорушення на те, що тип засобу вимірювальної техніки «Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCAM» є виключеним з Державного реєстру, а тому вимірювання швидкості руху автомобіля позивача вчинено безпідставно.
Лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак та особу водія. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів.
Для фіксації допустимих швидкісних режимів руху транспортних засобів на приладі встановлюється поріг допустимої швидкості руху. При цьому враховується похибка приладу ±2 км/год. Прилад дозволяє вимірювати швидкість на дистанціях від 15 м до 1200 м.
Лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29.08.2012 № UA-MI/1-2903-2012. На підставі позитивних результатів державних приймальних випробувань Міністерством економічного розвитку і торгівлі України затверджений тип засобу вимірювальної техніки «Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCam», який було зареєстровано в державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером У3 197-12.
Чинним законодавством не передбачено повторного проходження даної процедури (сертифікації) для приладів, які вже були завезені на територію України та введені в експлуатацію.
Крім того, така процедура як «сертифікація» взагалі вже не міститься в нормах чинного законодавства України.
Всі прилади, що використовуються працівниками Департаменту патрульної поліції, пройшли повірку. Міжповірочний інтервал для TruCam визначено Переліком засобів вимірювальної техніки, типи яких затверджені на підставі результатів державних приймальних та контрольних випробувань і міжнародних договорів України затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України 05.04.2012 № 437 і становить 1 рік.
Проведення повірки передбачено Порядком проведення повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, та оформлення її результатів затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України 08.02.2016 № 193.
Водночас, лазерні вимірювачі швидкості TruCam, які введено в експлуатацію з 2012 по 2015 роки, дозволяється застосовувати за умови позитивних результатів їх повірки.
Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди, перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дій).
В силу положень ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Таким чином, оскільки підстави для скасування оскаржуваної постанови судом не встановлені, тому в задоволенні адміністративного позову слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 134,139 241-246, 286 КАС України, суд,-
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора капрал поліції Управління патрульної поліції в Миколаївській області Яремчук Світлани Валеріївни про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - відмовити.
Рішення набирає законної сили через 30 днів з дня складання повного тексту сторонами у разі, якщо воно не буде оскаржена. Якщо рішення буде оскаржено, то воно набирає законної сили після перегляду справи судом апеляційної інстанції якщо його не буде скасовано.

Апеляційну скаргу може бути подано протягом тридцяти днів з дня отримання повного тексту до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення суду складено 18.12.2019 року.

СУДДЯ ГУДЕНКО О.А.