Справа № 280/4267/19
Суддя: Сацький Роман Вікторович
Дата ухвалення: 2019-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

23 грудня 2019 року Справа № 280/4267/19 м.Запоріжжя
Суддя Запорізького окружного адміністративного суду Сацький Р.В., за участю секретаря судового засідання Серебрянниковій О.А., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , код ДРФО НОМЕР_1 )

до відповідача - Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 166, )

про визнання протиправними та скасування рішення від 06.06.2019 № та вимоги від 02.07.2019 №Ф-55742-56,-

ВСТАНОВИВ:

02 вересня 2019 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 (далі по тексту позивач) до Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі по тексту відповідач), в якому позивач просить суд:

- скасувати рішення відповідача від 06.06.2019 про застосування штрафної санкції та нарахування пені № на загальну суму 18319,65 грн за несвоєчасне перерахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування;

- скасувати вимогу №Ф-55742-56 від 02.07.2019 про сплату боргу на загальну суму 18319,65 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 06.06.2019 відповідач прийняв відносно позивача Рішення про застосування штрафної санкції та нарахування пені № на загальну суму 18319-65 грн, яке позивач оскаржив в адміністративному порядку. Незважаючи на те, що рішення знаходилось на адміністративному оскарженні , відповідач приймає та направляє позивачу вимогу про сплату боргу недоїмки № Ф-55742-56 від 02.07.2019 на загальну суму 18319-65грн. Підставами для прийняття зазначених рішень стала несвоєчасна сплата єдиного соціального внеску. Однак, як зазначає позивач якщо платник подав до банку платіжне доручення про сплату ЄСВ, банк прийняв такий платіж, і через чотири робочі дні такий платіж не повернувся до платника, то ЄСВ сплачений вчасно і у повному розмірі. При цьому, посилання органу ДФС на те, що ЄСВ надійшло на неправильний рахунок у Державному Казначействі (або його відділенні) є безпідставними. З наведених підстав позивач звернувся до суду із позовом.

03.09.2019 судом відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Судове засідання призначено на 26.09.2019 об 16 год. 25 хв.

05.08.2019 від представника відповідача через канцелярію суду (вх. №32323) надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач проти задоволення позову заперечує та зазначає, що в діях податкового органу відсутні протиправні дії під час нарахування недоїмки та правомірно сформовано та направлено податкову вимогу.

Ухвалою суду від 26.09.2019 зупинено провадження по справі до 23.12.2019 о/об 15 год. 30 хв.

27.09.2019 від представника відповідача через канцелярію суду (вх. 40197) подано відзив на позовну заяву. У відзиві відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує та зазначає, що у зв`язку з судовим оскарженням позивачем рішення від 06.06.2019 № зупинено строк сплати штрафних санкцій у сумі 18319,65 грн. Також, приведено у відповідність облікову картку платника податків, відповідно до якої станом на 17.09.2019 відсутня недоїмка з єдиного внеску на суму 18319,65 грн через судове оскарження рішення про застосування про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 06.06.2019 № на загальну суму 18319,65 грн. Також відповідач стверджує, що зазначені рішенні прийняті контролюючим органом на підставі вимог Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування». З наведених підстав просить відмовити у задоволенні позву у повному обсязі.

Ухвалою суду від 23.12.2019 поновлено провадження по справі та призначено судове засідання на 23.12.2019 о/об 15 год. 30 хв.

Позивач до суду не з`явився, про дату, час, місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином, подав заяву про розгляд справи без участі позивача у письмовому провадженні. На задоволенні позову наполягав.

Представник відповідача подав до суду клопотання про розгляд справи без участі представника відповідача. Проти задоволення позову заперечує. Та просить суд відмовити у його задоволенні.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань зареєстрований фізичною особою-підприємцем з 06.08.2015, про що внесено запис №0026163 від 06.08.2015, а також 06.08.2015 був взятий на облік як платників податків та як платник єдиного внеску.

20.01.2016 у ФОП ОСОБА_1 виникла недоїмка у сумі 4252,50 грн у зв`язку з наданням звіту «Про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» за грудень 2015 р. Зазначена сума була сплачена платником 28.12.2015, проте на рахунок єдиного внеску з кодом 71040000. Заборгованість у повному обсязі була погашена 25.03.2019 шляхом проведення перекиду коштів з одного рахунку на інший.

01.03.2019 позивач звернувся до Мелітопольського управління ГУ ДФС у Запорізькій області з заявою від 01.03.2019 (вх. № 13511/ФОП від 01.03.2019), в якій зазначено необхідність перерахувати помилково сплачені кошти у розмірі 19 672,44 грн на належні рахунки, а саме: з розрахункового рахунку НОМЕР_2 на розрахунковий рахунок НОМЕР_3 у сумі 19672,44 грн.

20.07.2017 у ФОП ОСОБА_1 виникла недоїмка у сумі 15420,24 грн у зв`язку з наданням звіту «Про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» за червень 2017 р. Зазначена сума була сплачена платником 04.07.2017, проте на рахунок єдиного внеску з кодом 71040000.

Головним управлінням ДФС у Запорізькій області було прийнято рішення про застосування про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 06.06.2019 № на загальну суму 18 319,65 грн, з них штраф - 3 934,49 грн та пеня - 14 385,16 грн. Рішення направлено 08.06.2019 рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу ОСОБА_1 . Згідно поштового повідомлення лист вручено 10.06.2019.

Позивач рішення про застосування про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 06.06.2019 № не оскаржував у адміністративному порядку, станом на 20.06.2019 (через 10 днів після вручення Позивачу рішення) сума єдиного внеску за рішенням від 06.06.2019 № у розмірі 18 319,65 грн є своєчасно не сплаченою.

У зв`язку з наявністю у позивача недоїмки з єдиного внеску станом на 30.06.2019, Головним управлінням ДФС у Запорізькій області 02.07.2019 було виставлено вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф- 55742-56 на загальну суму недоїмки 18 319,65 грн за формою та у строки, визначені законодавством.

Не погоджуючись з прийнятими рішеннями, позивач звернувся до суду із позовом.

Розглянувши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд встановив наявність достатніх підстав для прийняття законного та обґрунтованого рішення по справі.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з приписів ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд зазначає, що відносини, які виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, у тому числі податку на прибуток та податку на додану вартість, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, врегульовані Податковим кодексом України (далі - ПК України).

Відповідно достатті 67 Конституції Україникожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначено Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування»(далі - Закон № 2464).

Відповідно до ст. 4 Закону № 2464 платниками єдиного внеску є, зокрема, фізичні особи-підприємці, в тому числі ті, які використовують працю інших осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством про працю, чи за цивільно-правовим договором (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою-підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців).

Законом України від 06.12.2016 № 1774 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України`внесено зміни доЗакону № 2464, що діють з 01.01.2017, зокрема щодо обов`язковості визначення бази нарахування єдиного внеску у разі неотримання доходу (прибутку) у звітному році або окремому місяці звітного року.

Фізичні особи-підприємці, які перебувають на загальній системі оподаткування, нараховують єдиний внесок на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому, сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць.

У разі якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) звітному році або окремому місяці звітного року, такий платник зобов`язаний визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску (п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону № 2464).

Мінімальний страховий внесок - сума єдиного внеску, що визначається розрахунково як добуток мінімального розміру заробітної плати на розмір внеску, встановленийзакономна місяць, за який нараховується заробітна плата (дохід), та підлягає сплаті щомісяця (п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону № 2464).

Законом України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» установлено щомісячний розмір мінімальної заробітної плати з 1 січня 2017 року - 3200,00 грн та Законом України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» установлено щомісячний розмір мінімальної заробітної плати з 1 січня 2018 року 3723,00 грн.

Частиною п`ятою ст. 8 Закону № 2464для зазначеної категорії платників встановлена обов`язкова ставка єдиного внеску, що дорівнює 22% бази нарахування.

Нарахування платнику єдиного внеску здійснюється автоматично на рівні ДФС України поквартально в розмірі мінімального страхового внеску, що відображається в інтегрованій картці платника.

Відповідно до п. 5 ст. 9 Закону № 2464 сплата єдиного внеску здійснюється у національній валюті шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на рахунки органів доходів і зборів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, для його зарахування, крім єдиного внеску, який сплачується в іноземній валюті розташованими за межами України підприємствами, установами, організаціями (у тому числі міжнародними) за працюючих у них громадян України та громадянами України, які працюють або постійно проживають за межами України, відповідно до договорів про добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - договір про добровільну участь).

Платники єдиного внеску зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця (п. 8 ст. 9 Закону № 2464).

Згідно з ч. 10 ст. 9 Закону № 2464 днем сплати єдиного внеску вважається:

1) у разі перерахування сум єдиного внеску з рахунку платника на відповідні рахунки органу доходів і зборів - день списання банком або центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з рахунку платника незалежно від часу її зарахування на рахунок органу доходів і зборів;

2) у разі сплати єдиного внеску готівкою - день прийняття до виконання банком або іншою установою - членом платіжної системи документа на переказ готівки разом із сумою коштів у готівковій формі;

3) у разі сплати єдиного внеску в іноземній валюті - день надходження коштів на відповідні рахунки органів доходів і зборів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів.

Статтею 6 Закону №2464 визначено обов`язок платника єдиного внеску своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок;

Відповідно до п.п. 6, 7 ст. 13 Закону № 2464 та розділу VI Інструкції «Про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 № 449 органи доходів і зборів мають право стягувати з платників несплачені суми єдиного внеску.

Статтею 25 цього ж Закону визначено, що орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату. Строк давності щодо нарахування, застосування та стягнення сум недоїмки, штрафів та нарахованої пені не застосовується.

Як встановлено матеріалами адміністративної справи, 20.01.2016 у ФОП ОСОБА_1 виникла недоїмка у сумі 4252,50 грн у зв`язку з наданням звіту «Про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» за грудень 2015 р. Зазначена сума була сплачена платником 28.12.2015, проте на рахунок єдиного внеску з кодом 71040000. Заборгованість у повному обсязі була погашена 25.03.2019 шляхом проведення перекиду коштів з одного рахунку на інший.

20.07.2017 у ФОП ОСОБА_1 виникла недоїмка у сумі 15420,24 грн у зв`язку з наданням звіту «Про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» за червень 2017 р. Зазначена сума була сплачена платником 04.07.2017, проте на рахунок єдиного внеску з кодом 71040000.

01.03.2019 позивач звернувся до Мелітопольського управління ГУ ДФС у Запорізькій області з заявою від 01.03.2019 (вх. № 13511/ФОП від 01.03.2019), в якій зазначено необхідність перерахувати помилково сплачені кошти у розмірі 19 672,44 грн на належні рахунки, а саме: з розрахункового рахунку НОМЕР_2 на розрахунковий рахунок НОМЕР_3 у сумі 19672,44 грн. Платіжними дорученнями № 2 від 26.12.2015 сплачено ЄСВ в сумі 4252, 20 грн та № 7 від 03.07.2017 сплачено ЄСВ в сумі 15420,20 грн на рахунок казначейства 0832.

На виконання Порядку зарахування у рахунок майбутніх платежів єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування або повернення надміру та/або помилково сплачених коштів затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 16.01.2016 № 6, Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», посадовими особами Мелітопольського управління ГУ ДФС у Запорізькій області було опрацьовано заяву Позивача, підготовлено висновки про перерахування коштів від 21.03.2019 №6930-56 року та 25.03.2019 відповідно до інтегрованої картки платника кошти позивача були перераховані на розрахунковий рахунок 0832.

За несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно несплачених сум (п. 2 ч. 11 ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон № 2464).

Одночасно на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу (ч. 10 ст. 25 Закону № 2464).

06.06.2019 контролюючим органом було винесено рішення про застосування про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 06.06.2019 № на загальну суму 18 319,65 грн, з них штраф - 3 934,49 грн та пеня - 14 385,16 грн. Рішення направлено 08.06.2019 рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу ОСОБА_1 . Згідно поштового повідомлення лист вручено 10.06.2019.

Разом із тим, відповідно до ст. Закону №2464 та до норм Положення про рух коштів єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (затверджене Наказом Мінфіну України за № 54 від 12.03.2016 та зареєстроване у Мінюсті, розподілом коштів, що надійшли на рахунки органів ДСФ у Казначействі (та його відділеннях) займається саме Державне Казначейство.

Разом із тим, відповідно до п. 22.4 ст. 22 Закону "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", під час використання розрахункового документа, ініціювання переказу є завершеним для платника - з дати надходження розрахункового документа на виконання до банку платника. При цьому, у ч. 2 п. 22.6 ст. 22 Закону "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", зауважено, що банк, який обслуговує отримувача ' коштів (у нашому випадку - Державне Казначейство) у розрахунковому документі зобов`язаний перевірити відповідність номера рахунка отримувача та коду юридичної особи і зараховувати кошти на рахунок отримувача лише в разі їх збігу. У противному разі банк, що обслуговує отримувача, має право затримати суму переказу на строк до чотирьох робочих днів. У разі неможливості встановлення належного отримувача банк, що обслуговує отримувача, зобов`язаний повернути кошти, переказані за цим документом, банку, що обслуговує платника, із зазначенням причини їх повернення. У разі недотримання вищезазначеної вимоги відповідальність за шкоду, заподіяну суб`єктам переказу, покладається на банк, що обслуговує отримувача.

З наведеного вбачається, що якщо платник подав до банку платіжне доручення про сплату ЄСВ, банк прийняв такий платіж, і через чотири робочі дні такий платіж не повернувся до платника, то ЄСВ сплачений вчасно і у повному розмірі. При цьому, посилання органу ДФС на те, що ЄСВ надійшло на неправильний рахунок у Державному Казначействі (або його відділенні) є безпідставними.

З урахуванням вищевикладеного, позивач своєчасно сплатив єдиний внесок на обов`язкове державне пенсійне страхування, відтак рішення про застосування штрафних санкцій від 06.06.2019 № підлягає скасуванню.

Стосовно позовної вимоги про скасування вимоги №Ф-55742-56 від 02.07.2019 про сплату боргу на загальну суму 18319,65 грн суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» недоїмка - сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом;

Відповідно до ч. 4 ст. 25 Закону № 2464 орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

Відповідно до п. З розділу VI Інструкції № 449 органи доходів і зборів надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки), якщо: дані документальних перевірок свідчать про донарахування сум єдиного внеску органами доходів і зборів; платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску; платник має на кінець календарного місяця борги зі сплати фінансових санкцій.

У зв`язку із наявною сумою боргу, Головним управлінням ДФС у Запорізькій області 02.07.2019 було прийнято вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф- 55742-56 на загальну суму недоїмки 18 319,65 грн.

Тобто, контролюючий орган прийняв вимогу про сплату боргу (недоїмки) на суму боргу, на яке і було прийнято рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 06.06.2019 №, яке в ході розгляду даної справи визнано судом безпідставним та таким, що підлягає скасуванню.

За таких обставин, вимога підлягає скасуванню

Посилання представника відповідача про те, що вказана вимога відкликана через судове оскарження рішення про застосування про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 06.06.2019 № на загальну суму 18319,65 грн судом до уваги не приймається, оскільки відсутні будь які докази щодо такого відкликання (листи тощо).

Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Матеріалами справи встановлено факт сплати судового збору у розмірі 768,40 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 6 від 29.08.2019.

Керуючись статтями 2, 6, 8-10, 14, 90, 139, 143, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , код ДРФО НОМЕР_1 ) до Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 166, ) про визнання протиправними та скасування рішення від 06.06.2019 № та вимоги від 02.07.2019 №Ф-55742-56 задовольнити у повному обсязі.

Скасувати рішення Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 166, ) від 06.06.2019 про застосування штрафної санкції та нарахування пені № на загальну суму 18319,65 грн за несвоєчасне перерахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Скасувати вимогу Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 166, ) №Ф-55742-56 від 02.07.2019 про сплату боргу ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , код ДРФО НОМЕР_1 ) на загальну суму 18319,65 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 166, ) на користь Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , код ДРФО НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення в повному обсязі виготовлено та підписане суддею 23.12.2019.

Суддя Р.В. Сацький