Справа № 160/10577/19
Суддя: Серьогіна Олена Василівна
Дата ухвалення: 2019-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Серьогіної О.В. розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні у м. Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -
ВСТАНОВИВ:
29.10.2019 р. ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Запорізькій області, в якому просить:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо призупинення виплати пенсії ОСОБА_1 з квітня 2019 року.
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області поновити нарахування та виплату пенсії ОСОБА_1 з квітня 2019 року.
Позивачем в обґрунтування позовних вимог зазначено, що право на отримання пенсії є абсолютним та не може бути обмежено в силу вимог ч. 2 ст. 46 Закону України №1058-ІV, а бездіяльність відповідача носить триваючий характер. Позивач зазначає, що відповідачем припинено виплату йому пенсії за відсутності на те підстав, а тому нарахування та виплату пенсії має бути поновлено, з огляду на що, просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.11.2019 р. відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом, що підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи.
02.12.2019 року від Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області надійшов відзив на адміністративний позов, в обґрунтування якого зазначено, що позивач з 29.09.2011 року перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію за віком за Списком № 1 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Пенсію позивачу при її призначенні було розраховано із загального стажу у кількості 31 рік 3 місяці 18 днів, в тому числі пільгового стажу у кількості 12 років 7 місяців, що підтверджується протоколом 828287 від 06.12.2011 року. Пільговий стаж позивача було розраховано на підставі довідки, виданої 17.01.2011 року № 14 філією шахти «Грамотеинская» «УК ЮЖ Кузбасуголь» (Кемеровська область, м. Бєлово, смт. Грамотеино) та атестації робочих місць по підприємству від 16.11.1994 року, 12.11.1999 року, 14.11.2004 року. Проте, в ході проведеної перевірки, наданої довідки відповідачем було встановлено, що документи, що підтверджують факт роботи позивача на вказаному підприємстві відсутні. Таким чином, відповідач вважає, що позивачем при призначенні пенсії були надані недостовірні відомості, у зв`язку з чим йому було призначено пенсію за віком без достатніх підстав. За таких обставин виплату пенсії було припинено. Відповідач вважає, свої дії правомірними та просить відмовити в задоволенні позовних вимог.
Згідно з ч. ч. 5, 8 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Запорізькій області з 29.09.2011 року та отримує пенсію за віком.
За інформацією з пенсійної справи позивача пенсію за віком йому було призначено з 29.09.2011 року зі зниженням пенсійного віку у зв`язку з наявністю пільгового страхового стажу за Списком № 1.
При цьому на час призначення пенсії загальний страховий стаж ОСОБА_1 становив 31 рік 3 місяці 18 днів, в тому числі пільговий стаж у кількості 12 років 7 місяців, що підтверджується протоколом № 828287 від 06.12.2011 року.
Пільговий стаж позивача було розраховано на підставі довідки, виданої 17.01.2011 року № 14 філією шахти «Грамотеинская» «УК ЮЖ Кузбасуголь» (Кемеровська область, м. Бєлово, смт. Грамотеіно) та наказів про атестацію робочих місць по підприємству від 16.11.1994 року, 12.11.1999 року, 14.11.2004 року.
22.02.2019 року від Управління Пенсійного фонду Російської Федерації в м. Бєлово та Бєловському районі Кемеровської області надійшла відповідь на запит № 14-1598, в якій зазначено, що філія «Шахта Грамотеинская» ОАО «Обьединенная угольная компания «Южкузбассуголь» була зареєстрована в управлінні Пенсійного фонду Російської Федерації м. Бєлово Кемеровської області з 05.02.2003 року, реєстраційний № 052-007008884 та знята з обліку у зв`язку з ліквідацією без правонаступника 01.08.2011 року. З 08.09.1999 року було зареєстровано ОАО «Шахта Грамотеинская», реєстраційний №052-007-001810, яка знята з обліку у зв`язку із ліквідацією без правонаступника 26.12.2002 року. Документи по особовому складу ліквідованих підприємств знаходяться на зберіганні в архівному відділі адміністрації Бєловського міського округу. Документи, що підтверджують факт роботи ОСОБА_1 в архівному фонді відділу відсутні. В наглядових справах вищезазначених підприємств містяться поіменні списки працівників, які мають право на пільгове пенсійне забезпечення, в яких дані позивача відсутні. Перелік робочих місць, професій та показників, які надають право на пільгове пенсійне забезпечення, підписаний директором шахти А.С. Мішиним. Прізвище директора шахти А.А. Стрельцова в документах наглядових справ відсутнє. Згідно Закону Російської Федерації «Об обязательном пенсионном страховании в Российской Федерации» від 15.10.2001 року № 167-ФЗ громадяни Російської Федерації, іноземні громадяни або особи без громадянства, працюючі за трудовими договорами, підлягають обов`язковому пенсійному страхуванню. ОСОБА_1 згідно в системі обов`язкового пенсійного страхування не зареєстрований.
Також в матеріалах пенсійної справи міститься довідка архівного відділу адміністрації Бєловського міського округу Кемеровської області № 259/01-28 від 08.02.2019 року, відповідно до якої особова картка на прізвище ОСОБА_1 відсутня, в розрахункових відомостях по нарахуванню заробітної плати за період з 1999 року по 2005 рік прізвище ОСОБА_1 відсутнє. Наказ № 141 К від 03.06.2005 року на звільнення позивача також відсутній.
Крім того у довідці № 259/01-28 від 08.02.2019 року, зазначено, що наказ № 141К існує, але від іншої дати, та прізвище ОСОБА_1 в ньому відсутнє.
На підставі отриманої інформації, 27.03.2019 року Центральним об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України в м. Запоріжжя було винесено рішення № 34/05 про призупинення виплати пенсії, у зв`язку з тим, що в результаті не підтвердження трудового, пільгового стажу за період з 28.05.1992 року по 31.05.2005 року та розрахування страхового стажу позивача за виключенням вказаного періоду роботи на філії «Шахта Грамотеинская» ОАО «Обьединенная угольная компания «Южкузбассуголь», страховий стаж ОСОБА_1 складає 18 років 03 місяці 22 дні, у зв`язку з чим він не має права на пенсію.
08.07.2019 року ОСОБА_1 до органів Пенсійного фонду було надано уточнюючу довідку, видану 27.06.2019 року за № 311К філією «Шахта Грамотеинская» ОАО «Обьединенная угольная компания «Южкузбассуголь», якою підтверджено період його роботи з 28.05.1992 року по 31.05.2005 року за посадами, які надають право на пільговий стаж за Списком № 1.
12.07.2019 року у зв`язку з проведенням службового розслідування за фактом отримання фіктивних довідок про стаж (наказів та списків атестації робочих місць) і заробітну плату органами безпеки України щодо гр. ОСОБА_1 , Головне управління з Пенсійного фонду України у Запорізькій області звернулось із запитом № 2281/06 до Пенсійного фонду Російської Федерації в м. Бєлово та Бєловському районі Кемеровської області щодо підтвердження періоду роботи позивача з 28.05.1992 року по 31.05.2005 року на філії шахти «Грамотеинская» «УК ЮЖ Кузбасуголь» на посаді прохідника підземного 5 розряду ділянки № 7.
Таким чином, підстав для відновлення виплати пенсію ОСОБА_1 відповідачем встановлено не було.
Не погодившись із діями відповідача щодо припинення виплати пенсії позивач звернувся до суду.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Статтею 92 Конституції України визначено, що виключно законами України визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначаються Законом № 1058-IV.
Статтею 8 Закону № 1058-IV передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.
Частиною 3 ст. 4 Закону № 1058-IV визначено складові законодавства про пенсійне забезпечення в Україні, виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються, зокрема, умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.
Враховуючи те, що відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону № 1058-IV умови, норми та порядок пенсійного забезпечення визначаються виключно законами про пенсійне забезпечення, питання щодо припинення пенсійних виплат (які є складовою порядку пенсійного забезпечення) не можуть регулюватися підзаконними актами.
Пенсія за віком, за вислугу років та інші її види, що призначаються у зв`язку з трудовою діяльністю, заслужені попередньою працею та є однією з форм соціального захисту. Цим визначається зміст і характер обов`язку держави стосовно тих громадян, які набули право на одержання пенсії.
Відповідно до статті 47 Закону № 1058-IV пенсія виплачується щомісяця організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеними у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України або перераховується на визначений цією особою банківський рахунок у порядку, передбаченому законодавством.
Частиною 1 ст. 49 Закону № 1058-IV визначено перелік підстав припинення виплати пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду.
Так, виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється:
1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості;
2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України;
3) у разі смерті пенсіонера;
4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд;
5) в інших випадках, передбачених законом.
Як вбачається з матеріалів справи позивачу було призначено пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1.
Відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року № 1788-ХІІ право на пенсію за віком з пільгових підстав незалежно від міста останньої роботи мають працівники, що були зайняті повний робочий день на роботах з особливо шкідливими і особливо тяжкими умовами праці по Списках № 1 та № 2 виробництв, робот, професій і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України і за результатами атестації робочих міст.
Згідно з пунктом «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників , затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Відповідно до пункту 3 Порядку № 383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 року.
В силу пункту 10 Порядку № 383 для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.
Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі Порядок № 637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.
Пунктом 20 Порядку № 637 встановлено, що у випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств або організацій. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
Судом було досліджено дублікат трудової книжки ОСОБА_1 БТ-ІІ № НОМЕР_1 від 22.06.2009 року (який міститься в матеріалах пенсійної справи).
Так, відповідно до записів № 15-22 на сторінках 12-15 трудової книжки ОСОБА_1 працював в період з 28.05.1992 року по 01.06.2005 року підземним гірником та прохідником підземним на території Російської Федерації на підприємстві філія «Шахта Грамотеинская» ОАО «Обьединенная угольная компания «Южкузбассуголь».
Як вбачається з матеріалів справи, позивач надавав до Пенсійного фонду пояснення щодо втрати трудової книжки у зв`язку з її викраденням та видачі її дублікату 22.06.2009 року.
Порядок видачі дублікатів трудових книжок встановлено Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Мінпраці, Мін`юсту, Мінсоцзахисту населення України від 29.07.1993 року № 58 (далі Інструкція № 58).
Відповідно до пункту 5.1 Інструкції № 58, особа, яка згубила трудову книжку (вкладиш до неї), зобов`язана негайно заявити про це власнику чи уповноваженому ним органу за місцем останньої роботи. Не пізніше 15 днів після заяви, а в разі ускладнення - в інші строки, власник або уповноважений ним орган видає працівникові іншу трудову книжку чи вкладиш до неї (нових зразків) із написом «Дублікат» у правому верхньому куті першої сторінки.
Дублікат трудової книжки або вкладиш до неї заповнюється за загальними правилами. У розділи "Відомості про роботу", "Відомості про нагородження" і "Відомості про заохочення" при заповненні дубліката вносяться записи про роботу, а також про нагородження і заохочення за місцем останньої роботи на підставі раніше виданих наказів (розпоряджень) (п. 5.2.).
Відповідно до п. 5.3 Інструкції № 58 якщо працівник до влаштування на це підприємство вже працював, то при заповненні дубліката трудової книжки в розділ "Відомості про роботу" у графу 3 спочатку вноситься запис про загальний стаж його роботи до влаштування на це підприємство, який
підтверджується документами.
Загальний стаж роботи записується сумарно, тобто зазначається загальна кількість років, місяців, днів роботи без уточнення, на якому підприємстві, в які періоди часу і на яких посадах працював у минулому власник трудової книжки.
Після цього загальний стаж, підтверджений належно оформленими документами, записується по окремих періодах роботи в такому порядку: у графі 2 зазначається дата прийняття на роботу; у графі 3 пишеться найменування підприємства, де працював працівник, а також цех (відділ) і посада (робота), на яку було прийнято працівника. Запис у дублікаті трудової книжки відомостей про роботу за сумісництвом та за суміщенням професій провадиться за бажанням працівника.
Якщо з поданих документів видно, що працівник переводився на іншу постійну роботу на тому ж самому підприємстві, то про це робиться відповідний запис.
Після цього у графі 2 записується дата звільнення, а у графі 3 - причина звільнення, якщо у поданому працівником документі є такі дані.
У тому разі, коли документи не містять повністю зазначених вище даних про роботу у минулому, в дублікат трудової книжки вносяться тільки ті дані, що є у документах.
У графі 4 зазначаються найменування, дата і номер документа, на підставі якого проведено відповідні записи у дублікаті. Документи, що підтверджують стаж роботи, повертаються їх власнику. Власник або уповноважений ним орган зобов`язаний сприяти працівникові в одержанні документів, які підтверджують стаж його роботи, що передував влаштуванню на це підприємство.
При цьому суд вважає за необхідне зазначити, що запис 21 про звільнення позивача з посади гірника підземного, містить суперечливу інформацію, а саме: в графі 2 зазначено дату звільнення 01.06.2005 року, а в графі 4 зазначено, що запис про звільнення внесений на підставі Наказу № 141К від 03.06.2005 року.
Таким чином дата звільнення позивача з роботи передує даті видання відповідного наказу.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 49 Закону № 1058-IV виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється, у разі якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості.
Порядок утримання (стягнення) надміру виплачених сум пенсій визначений статтею 50 Закону № 1058-IV та статтею 103 Закону № 1788-ХІІ, за правилами яких суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів ПФУ чи в судовому порядку (не більше як 20 % пенсії).
Зловживанням з боку пенсіонера в розумінні частини першої статті 103 Закону № 1788-ХІІ є, зокрема, подання ним документів з явно неправильними відомостями.
Для підтвердження наявного пільгового стажу позивачем під час призначення пенсії було надано уточнюючу довідку № 14 від 17.01.2011 року, видану філією «Шахта Грамотеинская» ОАО «Обьединенная угольная компания «Южкузбассуголь».
Проте, як вже було зазначено судом за результатами перевірки достовірності видачі такої довідки було встановлено, що ОСОБА_1 в наявних списках працівників підприємства не значиться, особова картка на прізвище ОСОБА_1 відсутня, в розрахункових відомостях по нарахуванню заробітної плати за період з 1999 року по 2005 рік прізвище ОСОБА_1 відсутнє, наказ № 141 К від 03.06.2005 року на звільнення позивача також відсутній (зазначено, що наказ № 141К існує, але від іншої дати, та прізвище ОСОБА_1 в ньому відсутнє).
Дослідивши надану відповідь Управління Пенсійного фонду Російської Федерації в м. Бєлово та Бєловському районі Кемеровської області від 22.02.2019 року № 14-1598 та довідку архівного відділу адміністрації Бєловського міського округу Кемеровської області від 08.02.2019 року № 259/01-28, судом встановлено, що після ліквідації без правонаступника філії «Шахта Грамотеинская» ОАО «Обьединенная угольная компания «Южкузбассуголь» документи підприємства за період з 1999 року по 2009 рік були передані на зберігання до архівного відділу адміністрації Бєловського міського округу Кемеровської області. За документами, що знаходять на зберіганні в архіві було виявлено відсутність жодних документів, які могли б підтвердити факт роботи позивача на вказаному підприємстві. Наказ про звільнення № 141 К від 03.06.2005 року на звільнення позивача також відсутній. Крім того, Перелік робочих місць, професій та показників, які надають право на пільгове пенсійне забезпечення, за результатами атестації робочих місць, проведеної 2004 року, підписаний директором шахти А.С. Мішиним. Прізвище директора шахти А.А. Стрельцова, яке зазначене у відповідних документах, які були надані позивачем при призначенні пенсії, в документах наглядових справ відсутнє.
За матеріалами пенсійної справи судом встановлено, що ОСОБА_1 заяву про призначення пенсії подавав особисто.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 при призначенні пенсії за віком було надано документи, що містять недостовірні відомості, які мали вирішальне значення при призначенні пенсії на пільгових умовах.
При цьому в позовній заяві позивач не наводить жодних аргументів на спростування зазначених обставин, натомість зазначає, що йому не відома причина припинення виплати йому пенсії.
Проте, вказане твердження позивача спростовується матеріалами пенсійної справи, відповідно до яких 08.07.2019 року ОСОБА_1 до органів Пенсійного фонду було надано уточнюючу довідку від 27.06.2019 року № 311К за період роботи з 28.05.1992 року по 01.06.2005 року, яка містить аналогійні відомості, що й довідка № 14 від 17.01.2001 року.
При цьому вказана довідка містить очевидно недостовірні відомості, оскільки підприємство філія «Шахта Грамотеинская» ОАО «Обьединенная угольная компания «Южкузбассуголь» була ліквідована без правонаступників 01.08.2001 року та позивач за умови реального отримання такої довідки не міг про це не дізнатись.
За таких обставин суд приходить до висновку, що такі дії позивача є свідомим зловживанням з його боку, з метою подальшого отримання пенсійних виплат.
Згідно до ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Згідно до ст. 76 Кодексу адміністративного судочинства України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Проте, за загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.
Суд вважає, що позивачем не надано достатніх доказів, які б дозволили зробити висновок, що відповідач, припиняючи виплату пенсії діяв протиправно, а доводи позивача, викладені ним у позові, спростовуються доказами, які містяться в матеріалах справи.
Дослідивши у сукупності наведені обставини, разом із доказами, що наявні в матеріалах справи суд вважає, що підстави для задоволення позовних вимог відсутні.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.11.2019 р. позивачу було відстрочено сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі.
На момент винесення рішення судовий збір позивачем не сплачено.
Відповідно до ч. 2 ст. 133 Кодексу адміністративного судочинства України якщо у строк, встановлений судом, судові витрати не будуть оплачені, позовна заява залишається без розгляду або витрати розподіляються між сторонами відповідно до судового рішення у справі, якщо сплату судових витрат розстрочено або відстрочено до ухвалення судового рішення у справі.
Враховуючи, що судовий збір на момент винесення рішення позивачем не сплачено, а в задоволенні позовних вимог відмовлено судові витрати в розмірі 768,40 грн. підлягають стягненню до Державного бюджету України (Державна судова адміністрація) з ОСОБА_1 .
Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 263, 295, 297, 371 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Державного бюджету України (Державна судова адміністрація) судовий збір у розмірі 768,40 грн.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Серьогіна