Справа № 240/11638/19
Суддя: Панкеєва Вікторія Анатоліївна
Дата ухвалення: 2019-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
категорія 111030600
Житомирський окружний адміністративний суд у складі:
судді Панкеєвої В.А.,
розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Українська добувна компанія" до Державної фіскальної служби України, Головного управління ДФС у м.Києві про визнання дій протиправними, визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,
Товариство з обмеженою відповідальністю "Українська добувна компанія" звернулось до суду з позовом в якому просить:
- визнати протиправними дії ГУ ДФС у Київській області щодо внесення інформації про товариство з обмеженою відповідальністю "Українська добувна компанія" до АІС "Податковий блок" як підприємства із ознакам ризиковості та зобов`язати виключити позивача з переліку платників податків в режимі "Журнал ризикових платників податків" розділу "Робота Комісії регіонального рівня" підсистеми "Аналітична система" ITC "Податковий блок" як платника з ознаками ризиковості;
- визнати протиправними та скасувати рішення комісії від 24.10.2019 №1314257/43222436 та №1314258/43222436 про відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних;
- зобов`язати Державну фіскальну службу України прийняти та зареєструвати відповідно податкові накладні № 37 від 30.09.2019 зазначивши дату прийняття 30 жовтня 2019 року та №1 від 01.10.2019, зазначивши дату прийняття 01.10.2019.
В обґрунтування позову зазначено, що 09.10.2019 та 11.10.2019 позивачу стало відомо, що податкові накладні №37 від 30.09.2019 та №1 від 01.10.2019 прийняті, але реєстрацію зупинено. Позивачем направлено пояснення та додаткові документи, однак відповідачем прийнято рішення про відмову у реєстрації накладних. Крім того, 16.10.2019 товариство було внесено до переліку ризикових платників податків, але по жодному з вказаних критеріїв ризиковості товариство не відповідає.
Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 14.11.2019 відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи.
Відповідачі у строк та в порядку, визначеному ст.152, ч.1 ст.261 Кодексом адміністративного судочинства України (далі - КАС України) подали відзиви на позовну заяву ідентичного змісту. В обґрунтування яких вказано, що за результатами розгляду наданих позивачем документів прийнято рішення про відмову у реєстрації накладних.
Зважаючи на незначну складність справи, суд вважає за необхідне розглянути її в порядку п.2 ч.1 ст.263 КАС України.
У відповідності до частини 4 статті 243 КАС України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.
Згідно з частиною 5 статті 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.
Як встановлено зі змісту витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань товариство з обмеженою відповідальністю "Українська добувна компанія" зареєстроване з 10.09.2019, серед видів діяльності зазначено: КВЕД 08.11 Добування декоративного та будівельного каменю, вапняку, гіпсу, крейди та глинистого сланцю (основний); КВЕД 23.70 Різання, оброблення та оздоблення декоративного та будівельного каменю; КВЕД 43.11 Знесення; КВЕД 43.12 Підготовчі роботи на будівельному майданчику; КВЕД 77.39 Надання в оренду інших машин, устаткування та товарів. н. в. і. у.; КВЕД 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля; КВЕД 49.41 Вантажний автомобільний транспорт; КВЕД 71.12 Діяльність у сфері інжинірингу, геології та геодезії, надання послуг технічного консультування в цих сферах; КВЕД 77.11 Надання в оренду автомобілів і легкових автотранспортних засобів (а.с.78-81).
В результаті опрацювання податкових накладних №37 від 30.09.2019 та №1 від 01.10.2019 товариством отримано повідомлення про реєстрацію податкових накладних/розрахунків коригування кількісних та іх вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, відповідно до змісту яких, документи доставлено, документи прийнято, реєстрацію зупинено.
В квитанціях про реєстрацію накладних від 09.10.2019 та 11.10.2019 зазначено, що виявлено помилки у відповідності з п.201.16. ст.201 ПК України реєстрація ПН/РК зупинена. Податкова накладна від 29.12.2018 N7 зупинена, оскільки обсяг постачання товару/послуги 41.00 перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає вимогам пп.2.1 п.2 Критеріїв ризиковості платника податку. Суб`єкту господарювання запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної (а.с.43-44).
Позивачем 22.10.2019 було подано пояснення та копії документів щодо податкових накладних, реєстрацію яких зупинено (а.с.46-47).
24.10.2019 ГУ ДФС у місті Києві прийнято рішення №1314258/43222436 про відмову в реєстрації податкової накладної від 01.10.2019 №1 та рішення №1314257/43222436 про відмову в реєстрації накладної від 30.09.2019 №37. Вказано, що платником податків не надано документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури, інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні (а.с.48,49).
Не погоджуючись з прийнятим рішеннями позивач подав скаргу від 04.11.2019 на рішення комісії від 24.10.2019 з проханням його скасувати та зареєструвати податкову накладну №1 від 01.10.2019 (а.с.50-52).
Рішеннями від 08.11.2019 за результатами розгляду скарги вказану скаргу залишено без задоволення, та рішення комісії регіонального рівня про відмову в реєстрації накладної/ розрахунку коригування в ЄРПН без змін (а.с.59-60).

Не погоджуючись з рішеннями контролюючого органу, вважаючи їх неправомірними, позивач звернувся із вказаним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Спірні правовідносини регулюються Податковим кодексом України від 02.12.2010 року № 2755-VI (далі - ПК України), постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних" № 1246 від 29.12.2010 (далі - Порядок № 1246).

Приписами ч.2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, п.201.10. ст.201 ПК України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відповідно до п.2 Порядку № 1246 податкова накладна - це електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі - Платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України (далі - Кодекс) в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Згідно з п.12 Порядку № 1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригуванні; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1. статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1. статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3. і 200-1.9. статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16. статті 201 Кодексу; дотримання вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис"; "Про електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Відповідно до пункту 13 Порядку № 1246 за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, Формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

Приписами п.74.2. ст.74 ПК України встановлено, що в Єдиному реєстрі податкових накладних забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунку коригувань критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних/розрахунку коригувань в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до підпункту 201.16.1. пункту 201.16. статті 201 ПК України у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

Приписами підпункту 201.16.2. пункту 201.16. статті 201 ПК України встановлено, що письмові пояснення та/або копії документів, зазначені у підпункті "в" підпункту 201.16.1 цього пункту, платник податку має право подати до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податку протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного у такій податковій накладній/розрахунку коригування. Такі документи передаються контролюючим органом за основним місцем обліку платника податку не пізніше наступного робочого дня з дня їх отримання до комісії центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

Письмові пояснення та/або копії документів, подані платником податків до контролюючого органу відповідно до підпункту 201.16.2. цього пункту, розглядаються комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику (п.п.201.16.3. п.201.16. ст.201 ПК України).

Зазначена комісія приймає рішення про: реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних; відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підстави для прийняття комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Порядок роботи комісії визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних приймається та надсилається платнику податку протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та документів, поданих відповідно до підпункту 201.16.2. ПК України.

Згідно з п.п.201.16.1. ст.201 ПК України для "розблокування" реєстрації податкових накладних платник податків може подати письмові пояснення та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатні для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Приписами п.1 Наказу Міністерства фінансів України "Про затвердження Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та Вичерпного переліку документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних" від 13.06.2017 № 567 (далі - Наказ № 567), визначено, що оцінка ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр) здійснюється ДФС шляхом проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування цим Критеріям (далі - Моніторинг).

Пунктом 2 Наказу № 567 визначено, що моніторинг здійснюється ДФС на підставі аналізу даних звітних показників платника податку, наявної податкової інформації, а також інформації, поданої платником податку за формою згідно з додатком до цих Критеріїв, яка відображає специфіку господарської діяльності платника податку окремо за кожним видом економічної діяльності, якщо така інформація врахована комісією Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації (далі - Комісія ДФС).

Згідно з п.201.16. ст. 201 ПК України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 201.16. ст.201 ПК України постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 117 затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі по тексту - Порядок зупинення реєстрації ПН/РК), Порядок роботи комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації (далі по тексту - Порядок роботи комісій) та Порядок розгляду скарг на рішення комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації.

Також на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №117 наказом Державної фіскальної служби України від 03.08.2018 № 523 затверджено Порядок взаємодії Комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, структурних підрозділів ДФС та головних управлінь ДФС в областях, м.Києві та Офісу великих платників податків ДФС (далі - Порядок №523).

Організаційні та процедурні засади діяльності комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації (далі - комісії контролюючих органів), а також права та обов`язки її членів визначає Порядок роботи комісій.

Відповідно до пунктів 2,3 Порядку роботи комісій комісії контролюючих органів складаються з комісій регіонального рівня (головних управлінь ДФС в областях, м.Києві та Офісу великих платників податків ДФС) та комісії центрального рівня (ДФС). Комісія контролюючого органу діє в межах повноважень, визначених у Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до п.6 Порядку №523 Комісіями регіонального рівня здійснюється, зокрема, розгляд питань щодо внесення/виключення платників податку до (з) переліку ризикових платників податків згідно з пунктом 1.6 Критеріїв ризиковості платника податку, які затверджено Державною фіскальною службою України та погоджено з Міністерством фінансів України (далі - Критерії).

Засідання комісій регіонального рівня щодо розгляду питань про внесення/виключення платників податку до (з) переліку ризикових платників податків проводиться згідно з Порядком роботи комісії (пункт 7 Порядку № 523).

Відповідно до пунктів 8, 9 Порядку № 523 до протоколу засідання комісій регіонального рівня обов`язково додаються: перелік платників податків, щодо яких виявлено ознаки ризиковості згідно з пунктом 1.6 Критеріїв; матеріали, на підставі яких платників податків внесено до переліку ризикових платників податків; інша інформація, що розглядається комісіями регіонального рівня.

При цьому прийняття рішення у формі окремого документа чинним законодавством не передбачено.

Механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних визначає Порядок зупинення реєстрації ПН/РК.

За змістом пунктів 5-7 Порядку 117 зупинення реєстрації ПН/РК податкова накладна/розрахунок коригування, які підлягають моніторингу, перевіряються на відповідність критеріям ризиковості платника податку, критеріям ризиковості здійснення операцій та показникам позитивної податкової історії платника податку (пункт 5).

У разі коли за результатами моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає критеріям ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється (пункт 6).

У разі коли за результатами моніторингу податкова накладна/розрахунок коригування відповідають критеріям ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який має позитивну податкову історію платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється (пункт 7).

Відповідно до п.10 Порядку 117 зупинення реєстрації ПН/РК критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку, визначає ДФС та надсилає на погодження Мінфіну в електронній формі через систему електронної взаємодії органів виконавчої влади. Мінфін у дводенний строк погоджує або надсилає ДФС на доопрацювання визначені у цьому пункті критерії та перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку. Про визначені критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку, ДФС інформує Комітет Верховної Ради України з питань податкової та митної політики. ДФС оприлюднює на своєму офіційному веб-сайті погоджені критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку.

Комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС можуть розглядати питання щодо встановлення ризиковості платника податків, а саме: платник податку зареєстрований (перереєстрований) за адресою, що знаходиться на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях і тимчасово окупованій території, в розумінні Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України"; платник податку зареєстрований платником ПДВ менше трьох місяців; платник податку - юридична особа, який не має відкритих рахунків у банківських установах, крім рахунків в органах Державної казначейської служби України (крім бюджетних установ); платник податку, посадова особа та/або засновник якого був посадовою особою та/або засновником суб`єкта господарювання, якого ліквідовано за процедурою банкрутства протягом останніх трьох років; платником податку не подано контролюючому органу податкову звітність з податку на додану вартість за два останні звітні періоди всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та абзацу першого пункту 49.2 і пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України; платником податку на прибуток не подано контролюючому органу фінансову звітність за останній звітний період всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та пункту 46.2 статті 46 Податкового кодексу України (далі - Кодекс); наявна податкова інформація, що свідчить про наявність ознак здійснення ризикових операцій платником.

Головні управління ДФС в областях, м. Києві та Офіс великих платників податків ДФС постійно обраховують та проводять моніторинг показників, визначених у пунктах 1.1 - 1.6 цих Критеріїв.

Відповідність платника податку Критеріям ризиковості платників податку може бути встановлено у разі виконання хоча б одного з критеріїв, визначених у пунктах 1.1 - 1.5 цих Критеріїв.

Якщо виявлено, що платник податків має ознаки ризиковості згідно з пунктом 1.6 цих Критеріїв, то такий платник податків виноситься на розгляд Комісії в той самий день і вноситься до переліку ризикових платників у день проведення засідання Комісії, на якому прийнято відповідне рішення.

Якщо платник податків, якого внесено до переліку ризикових суб`єктів господарювання, перестав відповідати критеріям ризиковості, що визначені у пунктах 1.1 - 1.5 цих Критеріїв, такого платника податків виключають з переліку ризикових суб`єктів господарювання в день отримання/виявлення такої інформації.

У разі якщо платник податків, внесений до переліку ризикових суб`єктів господарювання, перестав відповідати критеріям ризиковості, що визначені у пункті 1.6 цих Критеріїв, платника виключають з переліку ризикових суб`єктів господарювання за рішенням комісій головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС.

Інформація про внесення/виключення платника податку до/з переліку ризикових платників податків, відповідно до пунктів 1.1-1.6 цих Критеріїв, стає доступною платнику в Електронному кабінеті.

Згідно з копією витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань товариство з обмеженою відповідальністю "Українська добувна компанія" було створено у вересні 2019 року з метою провадження діяльності, що пов`язана з видобуванням каміння (а.с.78-81).

На підтвердження реальності операції по податковим накладним № 37 від 30.09.2019 (а.с.42) та №1 від 01.10.2019 (а.с.43) позивачем до матеріалів справи надано:

- договір поставки від 19.09.2019 №19091, за яким товариство з обмеженою відповідальністю "Українська добувна компанія" зобов`язується поставити ТОВ "Метекс" гранітний щебінь та відсів. Договором передбачено, що кількість товару буде визначено у специфікаціях. Договір дійсний до 31.12.2020 (а.с.33-35);

- специфікація №1 від 19.09.2019 до договору поставки №19091 щодо поставки гранітного щебеню (а.с.36).

На підтвердження факту продажу надано копії видаткових накладних на гранітний щебінь: від 01.10.2019 №89 на 28,38 тонн за ціною 233,33 грн на суму 6621,91 грн (у т. ч. 1324,38 ПДВ) (а.с.38), та від 30.09.2019 №70 на 30,9 тонн за ціною 233,33 грн на суму 7209,90 грн (у т.ч. 14441,98 грн ПДВ) (а.с.40).

Товар поставлено товарно-транспортними накладними №Р89 від 01.10.2019 щодо перевезення 28,38 тонн щебеню (а.с.39) та №Р70 від 30.09.2019 щодо перевезення 30,9 тонн товару (а.с.41).

Гранітний щебінь отримано шляхом переробки кусків гірничої породи, що отримано від ТДВ "Світловодське кар`єроуправління", що підтверджується накладною №3086 від 30.09.2019 (а.с.37).

Зі змісту виписки по рахунку товариства з обмеженою відповідальністю "Українська добувна компанія" за жовтень 2019 року встановлено рух коштів, що свідчить про отримання позивачем сум коштів за оплату поставлених ТОВ "Метекс" товарів (а.с.53-54).

З огляду на викладене та на переконання суду, сукупність первинних документів, належним чином засвідчені копії яких долучено позивачем до пояснень та до матеріалів справи, не дають підстав для сумніву щодо фактичності здійснення господарської операції між ТОВ "Українська добувна компанія" .

Положеннями постанови Кабінету Міністрів України від 29.03.2017 № 190 "Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації" передбачається, що підставами для прийняття комісією ДФС рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, до якої/якого застосовано процедуру зупинення реєстрації згідно з п.201.16. ст.201 ПК України; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту "в" пп.201.16.1. ст.201 Кодексу; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття рішення комісією ДФС про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.

Аналіз норм чинного законодавства, дозволяє зробити висновок, що можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та додання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення Фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків. Однак з поданих матеріалів видно, що відповідачем не вказано конкретний критерій оцінки ступеня ризику.

В квитанціях про реєстрацію накладних від 09.10.2019 та 11.10.2019 зазначено, що виявлено помилки у відповідності з п.201.16. ст.201 ПК України реєстрація ПН/РК зупинена. Податкова накладна від 29.12.2018 N7 зупинена, оскільки обсяг постачання товару/послуги 41.00 перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає вимогам пп.2.1 п.2 Критеріїв ризиковості платника податку.

Водночас ТОВ "Українська добувна компанія" за видом діяльності є видобувною компанією, яка згідно договору №01-2019 від 11.09.2019 орендує майданчик з розташованими на ньому необхідними для переробки каменю будівлями та корпусами (а.с.16-17), має в штаті 8 працівників (а.с.18), на підставі договорів №2009К від 20.09.2019 та №2009G від 20.09.2019 отримало в оренду необхідні для обробки каменю обладнання та установки (а.с.19-22), перевезення товару здійснено на підставі договору про організацію перевезень вантажів від 10.09.2019 та договору перевезення вантажу автомобільним транспортом від 20.09.2019 №2-09/19 (а.с.23-31).

Факт розробки позивачем продукції, зокрема природного каменю для переробки в щебінь підтверджується наявністю сертифікату відповідності від 13.08.2019 №UA.Р.000599-19 (а.с.32).

Оцінюючи вищевикладені обставини в сукупності, суд приходить до висновку, що рішення ГУ ДФС у місті Києві від 24.10.2019 №1314258/43222436 та №1314257/43222436 підлягають скасуванню, оскільки реальність здійснення господарської операції позивачем підтверджена, наданими до суду документами.

Приймаючи до уваги вищевикладене у сукупності, а також зважаючи на те, що платником податків під час розгляду даної справи підтверджено реальність здійснення господарських операцій, зокрема надано всі необхідні документи, які засвідчують факт здійснення таких операцій за податковими накладними №37 та №1, у реєстрації яких відмовлено, суд дійшов висновку, що оскаржувані рішення підлягають скасуванню, а податкові накладні накладні № 37 від 30.09.2019 та №1 від 01.10.2019 прийняттю та реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних датами прийняття 30.10.2019 та 01.10.2019 відповідно.

З приводу внесення інформації позивача до АІС "Податковий блок" як підприємства із ознакам ризиковості суд зазначає наступне.

Позивачем 18.10.2019 через електронний кабінет було встановлено факт віднесення його до ризикових платників з 16.10.2019.

Факт віднесення позивача до ризикових платників відповідачем не заперечується, однак доказів наявності жодних рішень з цього приводу суду не надано.

Суд звертає увагу на той факт, що Критерії ризиковості платників податків існують виключно у вигляді листа Державної фіскальної служби України від 07.08.2019 №1962/99-99-29-01-01, а тому мають рекомендаційний характер, у зв`язку з чим, їх застосування суперечить вимогам п.10 Порядку №117.

Акти, що затверджують критерії ризиковості здійснення операцій мають на меті встановити норми права, які зачіпають права, свободи й законні інтереси громадян, а відтак підлягають обов`язковій реєстрації у порядку, визначеному діючим законодавством.

Так, листи міністерств, інших органів виконавчої влади не є нормативно-правовими актами у розумінні статті 117 Конституції України, а відтак не є джерелом права відповідно до статті 7 КАС України, а тому не можуть слугувати законною підставою для зупинення реєстрації податкових накладних.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 02 квітня 2019 року по справі №822/1878/18.

Суд звертає увагу, що матеріали справи не містять доказів, які б підтверджували правомірність включення позивача до переліку ризикових підприємств.

Отже відповідачем не доведено, що позивач відповідає жодному з критеріїв ризиковості платника податків.

Верховний Суд у постанові від 23.10.2018 у справі №822/1817/18 вказав, що загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

Враховуючи встановлені обставини, суд дійшов висновку, що до товариства з обмеженою відповідальністю "Українська добувна компанія" не може застосовуватись п. 1.6 Критеріїв ризиковості платників податку з відповідним внесенням до переліку ризикових суб`єктів господарювання, у зв`язку з чим, такі дії ГУ ДФС у м.Києві визнаються протиправними.

З приводу позову в частині зобов`язання Головного управління ДФС у м.Києві виключити позивача з переліку ризикових платників податків суд зазначає наступне.

Суд під час прийняття рішення враховує правову позицію висловлену Європейським судом з прав людини у рішеннях від 14.10.2011 у справі "Щокін проти України" (заява №23759/03) та від 07.07.2011 у справі "Серков проти України" (заява №39766/05), в яких ЄСзПЛ дійшов висновку, про те що, по-перше національне законодавство не було чітким та узгодженим та не відповідало вимозі "якості" закону і не забезпечувало адекватного захисту від свавільного втручання у майнові права заявника; по-друге, національними органами не було дотримано вимоги законодавства щодо застосування підходу, який був би найбільш сприятливим для заявника-платника податку, коли в його справі національне законодавство допускало неоднозначне трактування.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 6 вересня 1978 року у справі "Класс та інші проти Німеччини", зазначив, що "із принципу верховенства права випливає, зокрема, що втручання органів виконавчої влади у права людини має підлягати ефективному нагляду, який, як правило, повинна забезпечувати судова влада. Щонайменше це має бути судовий нагляд, який найкращим чином забезпечує гарантії незалежності, безсторонності та належної правової процедури".

Засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом. Так, при розгляді справи було б неприйнятно враховувати право на ефективний засіб захисту, а саме, запобігання порушенню або припиненню порушення з боку суб`єкта владних повноважень, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права без його практичного застосування.

Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту.

Застосовуючи механізм захисту права та його відновлення, порушеного суб`єктом владних повноважень, суд вважає за необхідне зобов`язати ГУ ДФС у м.Києві виключити товариство з обмеженою відповідальністю "Українська добувна компанія" з переліку ризикових платників податків, що зумовить обставини дотримання принципу законності у вказаних правовідносинах.

Вирішуючи спір по суті, суд ураховує, що згідно з ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

При цьому суд відмічає, що "на підставі" означає, що суб`єкт владних повноважень: 1) повинен бути утворений у порядку, визначеному Конституцією та законами України; 2) зобов`язаний діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним; "у межах повноважень" означає, що суб`єкт владних повноважень повинен приймати рішення, а дії вчиняти відповідно до встановлених законом повноважень, не перевищуючи їх; "у спосіб" означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний дотримуватися встановленої законом процедури і форми прийняття рішення або вчинення дії і повинен обирати лише визначені законом засоби; "з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано", тобто використання наданих суб`єкту владних повноважень повинно відповідати меті та завданням діяльності суб`єкта, які визначені нормативним актом, на підставі якого він діє; "обґрунтовано", тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії). Рішення повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення.

Частиною 2 статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Приписами статті 90 КАС України встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на наведене, відповідачем не надано належних доказів, що підтверджують наявність порушень позивачем податкового законодавства, у зв`язку з чим суд дійшов висновку, що рішення контролюючого органу слід скасувати, а позов задовольнити в повному обсязі.

З приводу розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Як встановлено з матеріалів справи, позивачем при подачі до суду позовної заяви було сплачено судовий збір у розмірі 5763,00 грн, про, що свідчить платіжне доручення №95 від 08.11.2019 (а.с.4).

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З урахуванням задоволення заявлених позовних вимог, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з Головного управління ДФС у м.Києві 3842,00 грн, а з Державної фіскальної служби України 1921,00 грн сплаченого судового збору.

На підставі викладеного, керуючись статтями 242-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління ДФС у м.Києві щодо внесення інформації про товариство з обмеженою відповідальністю "Українська добувна компанія" до АІС "Податковий блок" як підприємства із ознакам ризиковості та зобов`язати виключити позивача з переліку платників податків в режимі "Журнал ризикових платників податків" розділу "Робота Комісії регіонального рівня" підсистеми "Аналітична система" ITC "Податковий блок" як платника з ознаками ризиковості.

Визнати протиправними та скасувати рішення комісії Головного управління ДФС у м.Києві від 24.10.2019 №1314257/43222436 та №1314258/43222436 про відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Зобов`язати Державну фіскальну службу України прийняти та зареєструвати податкову накладну № 37 від 30.09.2019, зазначивши дату прийняття 30.09.2019 та податкову накладну №1 від 01.10.2019, зазначивши дату прийняття 01.10.2019.

Стягнути з Головного управління ДФС у м.Києві (вул.Шолуденка,33/19, м.Київ, 04116, ) 3842,00 грн, з Державної фіскальної служби України (Львівська пл.8, м.Київ, 04053, ) 1921,00 грн витрат товариства з обмеженою відповідальністю "Українська добувна компанія" (вул.Малинська,10, оф.1, м.Житомир, 10001, ) по сплаті судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.А. Панкеєва