Справа № 480/4527/19
Суддя: О.О. Осіпова
Дата ухвалення: 2019-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2019 р. Справа № 480/4527/19

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Осіпової О.О.,

за участю секретаря судового засідання - Мікулінцевої А.П.,

представника позивача - Лаврик С.В.,

представника відповідача - Демченко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу № 480/4527/19 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області про визнання протиправним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач, ФОП ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області (далі - відповідач, ГУ Держпродспоживслужби в Сумській області), в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 31.07.2019 року № 000079 про накладання нього штрафу за порушення законодавства про рекламу.

Свої вимоги обгрунтовує тим, що рішенням №000079 від 31.07.2019 р. за порушення порядку розповсюдження та розміщення реклами відповідно до ч.7 ст.27 Закону України «Про рекламу» на ФОП ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі п`ять тисяч вісімдесят три гривні. В мотивувальній частині вказаного рішення зазначено про те, що при здійсненні контролю за дотриманням законодавства про рекламу щодо захисту прав споживачів реклами на території м. Глухів було встановлено, що біля споруди за адресою АДРЕСА_2 , розміщений виносний засіб зовнішньої реклами «штендер», ФОП ОСОБА_1 з рекламою наступного змісту: «ІГРАШКИ КАНЦТОВАРИ ІГРАШКИ дитячі тапочки канцтовари в асортименті АДРЕСА_2». Згідно з п. 4.1 ст.16 Закону України «Про рекламу» розміщення зазначеного штендеру можливе лише за наявністю дозволу наданого виконавчим органом міської ради, який не був пред`явлений.

Позивач зазначив, що конструкція з інформацією: «ІГРАШКИ КАНЦТОВАРИ ІГРАШКИ дитячі тапочки канцтовари в асортименті АДРЕСА_2» не містить реклами, не є рекламним засобом та зовнішньою рекламою, оскільки є інформацією про товар, який відноситься до виду діяльності, яка не призначена сформувати або підтримати обізнаність споживачів реклами та їх інтерес щодо вказаного товару, не містить закликів до придбання конкретного товару, його індивідуальних ознак, а також розмішена у місці, де цей товар реалізується споживачеві біля входу до орендованого позивачем приміщення.

ФОП ОСОБА_1 вважає рішення Головного управління Держпроджспоживслужби в Сумській області № 000079 про накладання штрафу за порушення законодавства про рекламу від 31.07.2019 року протиправним, оскільки останнє прийнято поза процедурою та з порушенням вимог, передбаченими Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності». Зокрема, складати протоколи про порушення законодавства про рекламу та накладати штрафи на рекламодавців вправі лише уповноважені посадові особи Держспоживінспекції та її територіальних органів, а не Держпродспоживслужби та її територіальних органів.

Крім цього, розміщення інформації про товар у місцях, де цей товар реалізується споживачеві, не вважається рекламою. Просить скасувати вищезазначене рішення.

Ухвалою суду від 12.11.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

04.12.2019р. від представника відповідача надійшов відзив (а.с.15-21), в якому він позов не визнав. Зазначив, що відповідно до ст. 26 Закону України "Про рекламу" контроль за дотриманням законодавства про рекламу здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів - щодо захисту прав споживачів реклами. Таким органом у даному випадку є Держпродспоживслужба та її територіальні органи в областях як правонаступник Держспоживінспекції відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №442 від 10.09.2014р. та №1092 від 16.12.2015р.

Порядком накладення штрафів за порушення законодавства про рекламу, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 26.05.2014 року № 693 (далі - Порядок № 693), встановлено, що за наявності ознак порушення законодавства про рекламу складається протокол, який є підставою для розгляду справи. Цим же порядком врегульовано прядок розгляду справ. Виявлення фактів порушення законодавства про рекламу закон не пов`язує з проведенням перевірок чи інших спеціальних заходів контролю, оформленням направлень на проведення перевірок повідомлень та актів перевірок. Тому при розгляді справи посадовою особою відповідача не порушено вимоги законодавства, а рішення про накладення на позивача штрафу є обґрунтованим та законним.

Також, представник відповідача вважає безпідставними твердження позивача, що його штендер не є рекламою, оскільки рекламний носій споживача є розташований на вулиці, а не в торгівельному залі, де продаються товари. До того ж, штендер не містить інформації про конкретний товар з інформативною метою, а є рекламою, що підтримує обізнаність споживачів про товари, що реалізує позивач. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог (а.с. 15-21).

У відповіді на відзив позивач не погоджується з позицією відповідача, зазначаючи, що виносний засіб "штендер" не є зовнішньою рекламою, спеціальною тимчасовою конструкцією та рекламним засобом у розумінні ст.1 Закону України "Про рекламу", оскільки є інформацією про товар, який відноситься до виду діяльності, яка не призначена сформувати або підтримати обізнаність споживачів реклами та їх інтерес щодо вказаного товару, не містить закликів до придбання конкретного товару, його індивудуальних ознак, а також розміщена у місці, де цей товар реалізується біля входу до орендованого позивачем приміщення (а.с. 40-44).

В судовому засіданні 26.12.2019 року представник позивача позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову.

Суд, заслухавши доводи представників сторін, перевіривши матеріали справи, повно та об`єктивно оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець, основний вид діяльності - роздрібна торгівля; ремонт побутових виробів та предметів особистого вжитку (а.с. 7-9).

Під час здійснення контролю за дотриманням законодавства про рекламу щодо захисту прав споживачів реклами на території міста Глухів головним спеціалістом відділу контролю за рекламою, дотриманням антитютюнового законодавства та пробірного контролю управління захисту споживачів, 25 червня 2019 року було встановлено, що біля споруди за адресою АДРЕСА_2 розміщений виносний засіб зовнішньої реклами "штендер", ФОП ОСОБА_1 з рекламою наступного змісту: "ІГРАШКИ КАНЦТОВАРИ ІГРАШКИ дитячі тапочки канцтовари в асортименті АДРЕСА_2.

Згідно з ч.1 ст. 16 Закону України "Про рекламу" розміщення даного штендеру можливе лише за наявності дозволу наданого виконавчим органом міської ради, який не був пред`явлений.

Виявлений факт зафіксовано на фото, спеціалістом управління захисту споживачів було складено протокол №000076 про порушення законодавства про рекламу від 03 липня 2019 року та цього ж дня винесено рішення №00082 про початок розгляду справи про порушення законодавства про рекламу (а.с. 22-24).

03.07.2019 року ФОП ОСОБА_1 направлено вимогу № 186-05.1/19 від 03.07.2019 року щодо надання інформації про вартість розповсюдженої реклами (копії платіжних документів, договори, акти виконаних робіт та інше) за місцем здійснення діяльності та юридичною адресою (а.с. 27). Одночасно відповідача повідомлено про призначення розгляду справи про порушення законодавства про рекламу на 31 липня 2019 року на 10 год.00 хв. та повідомлено про наслідки неподання або подання завідомо недостовірної інформації щодо вартості реклами. Вказану вимогу було отримано особисто відповідачем, про що свідчить його підпис в рекомендованому повідомленні про вручення (а.с.28).

Для повного та всебічного з`ясування обставин справи спеціалістами управління захисту споживачів було підготовлено лист №161-05.1/19 від 02.07.2019 року до начальника відділу містобудування та архітектури Глухівської міської ради з метою отримання інформації щодо наявності чи відстуності дозволу на розміщення виносного засобу зовнішньої реклами "штендеру" з рекламою магазину, в якому здійснює торгівельну діяльність ФОП ОСОБА_1 (а.с. 29).

У відповіді відділу містобудування та архітектури Глухівської міської ради Сумської області №181 від 24.07.2019 року на вищезазначений лист Головного управління зазначено, що дозволу на розміщення штендеру з рекламою магазину, в якому здійснює торгівельну діяльність ФОП ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 відділом містобудування та архітектури не надавалось (а.с. 30).

31.07.2019 р. ГУ Держпродспоживслужби в Сумській області за порушення порядку розповсюдження та розміщення реклами відповідно до ч.7 ст. 27 Закону України "Про рекламу" прийнято рішення №000079 про накладення на ФОП ОСОБА_1 штрафу в розмірі 5083,00 грн. (а.с.32), а також прийнято рішення №000080 про накладення штрафу у розмірі 1700,00 грн. за порушення вимог законодавства про реклами згідно з ч.6 ст. 27 Закону України "Про рекламу" (а.с. 31).

Надаючи правову оцінку матеріалам справи, суд враховує наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про рекламу" від 03.07.1996 року №270/96-ВР (далі - Закон № 270/96-ВР) реклама - інформація про особу чи товар, розповсюджена в будь-якій формі та в будь-який спосіб і призначена сформувати або підтримати обізнаність споживачів реклами та їх інтерес щодо таких особи чи товару.

Частиною 1 статті 2 Закону №270/96-ВР передбачено, що цей Закон регулює відносини, пов`язані з виробництвом, розповсюдженням та споживанням реклами на території України.

За змістом ст. 3 Закону №270/96-ВР законодавство України про рекламу складається з цього Закону та інших нормативних актів, які регулюють відносини у сфері реклами. Якщо міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені законодавством України про рекламу, застосовуються правила міжнародного договору.

Згідно з ч. 1 ст. 26 Закону №270/96-ВР контроль за дотриманням законодавства України про рекламу здійснюють у межах своїх повноважень центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, - щодо захисту прав споживачів реклами.

Відповідно до "Положення про Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 року №667 (далі - Положення №667), Державна служба України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів (Держпродспоживслужба) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства та який реалізує державну політику у галузі державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів і рекламу в цій сфері.

Підпунктом 9 пункту 4 Положення №667 передбачено, що Держпродспоживслужба здійснює контроль за дотриманням законодавства про рекламу в частині захисту прав споживачів реклами, приймає рішення про визнання реклами недобросовісною, прихованою, про визнання порівняння в рекламі неправомірним з одночасним зупиненням її розповсюдження.

У п. 7 Положення №667 зазначено, що Держпродспоживслужба здійснює свої повноваження безпосередньо та через свої територіальні органи.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону №270/96-ВР особи, винні у порушенні законодавства про рекламу, несуть дисциплінарну, цивільно-правову, адміністративну та кримінальну відповідальність відповідно до закону.

Постановою Кабінету Міністрів України від 26.05.2004 року №693 затверджено Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про рекламу (далі - Порядок №693).

Відповідно до цього Порядку він регулює питання накладення уповноваженими особами Держспоживінспекції та її територіальних органів в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі штрафів на рекламодавців, виробників і розповсюджувачів реклами за порушення законодавства про рекламу.

Згідно з п.п. 9 Порядку №693 підставою для розгляду справи про порушення законодавства про рекламу (далі - справа) є відповідний протокол, складений уповноваженою посадовою особою Держспоживінспекції та її територіальних органів.

З аналізу наведених норм вбачається, що відповідач наділений повноваженнями контролю дотримання законодавства України про рекламу у сфері відносин, пов`язаних з її виробництвом, розповсюдженням та споживанням. При цьому, такий контроль не здійснюється у сфері господарської діяльності. Встановлені Законом України "Про рекламу" та Порядком накладення штрафів за порушення законодавства про рекламу форми контролю не пов`язані з проведенням перевірок суб`єктів господарювання у будь-якій з встановлених Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" форм, а полягають у виявленні порушень, фіксування таких фактів у протоколах та розгляд справ про порушення законодавства про рекламу.

За таких обставин, суд вважає правомірним твердження відповідача про те, що вимоги Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" не застосовуються при розгляді справ про порушення законодавства про рекламу. Застосуванню підлягають норми спеціальних нормативних актів: Закону України "Про рекламу" та Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про рекламу.

Відповідно до копії протоколу про порушення законодавства про рекламу № 000076 від 03.07.2019 року та додатків до нього у вигляді фото рекламного засобу (а.с. 22,23), відповідачем виявлено рекламні матеріали, розміщення яких можливе лише за наявністю дозволу, наданого виконавчим органом міської ради, який не був пред`явлений.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про рекламу" зовнішня реклама - реклама, що розміщується на спеціальних тимчасових і стаціонарних конструкціях - рекламоносіях, розташованих на відкритій місцевості, а також на зовнішніх поверхнях будинків, споруд, на елементах вуличного обладнання, над проїжджою частиною вулиць і доріг; реклама - інформація про особу чи товар, розповсюджена в будь-якій формі та в будь-який спосіб і призначена сформувати або підтримати обізнаність споживачів реклами та їх інтерес щодо таких особи чи товару.

Частиною 1 статті 16 Закону України "Про рекламу" передбачено, що розміщення зовнішньої реклами у населених пунктах проводиться на підставі дозволів, що надаються виконавчими органами сільських, селищних, міських рад, а поза межами населених пунктів - на підставі дозволів, що надаються обласними державними адміністраціями, а на території Автономної Республіки Крим - Радою міністрів Автономної Республіки Крим, в порядку, встановленому цими органами на підставі типових правил, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону №270/96-ВР відповідачем вимогою №186-05.1/19 від 03.07.2019 року витребувано у позивача інформацію, необхідну для розгляду справи (а.с.27).

Крім цього, спеціалістами управління захисту споживачів було направлено лист №161-05.1/19 від 02.07.2019 року до начальника відділу містобудування та архітектури Глухівської міської ради з метою отримання інформації щодо наявності чи відстуності дозволу на розміщення виносного засобу зовнішньої реклами "штендеру" з рекламою магазину, в якому здійснює торгівельну діяльність ФОП ОСОБА_1 (а.с. 29), у відповіді на яке зазначено, що дозволу на розміщення штендеру з рекламою магазину, в якому здійснює торгівельну діяльність ФОП ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 відділом містобудування та архітектури не надавалось (а.с. 30).

Відносини, що виникають у зв`язку з розміщенням зовнішньої реклами у населених пунктах, порядок надання дозволів на розміщення такої реклами регулюють та визначають Типові правила розміщення зовнішньої реклами, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 2067 від 29.12.2003 (надалі -Типові правила), згідно з абзацом 3 пункту 2 яких виконавчий орган ради - виконавчий комітет сільської (сільський голова), селищної, міської ради, Київська та Севастопольська міськдержадміністрації.

15. Дозвіл - документ установленої форми, виданий розповсюджувачу зовнішньої реклами на підставі рішення виконавчого органу сільської, селищної, міської ради, який дає право на розміщення зовнішньої реклами на певний строк та у певному місці (абзац 4 пункту 2 Типових правил).

Місце розташування рекламного засобу - площа зовнішньої поверхні будинку, споруди, елемента вуличного обладнання або відведеної території на відкритій місцевості у межах населеного пункту, що надається розповсюджувачу зовнішньої реклами в тимчасове користування власником або уповноваженим ним органом (особою) (абзац 5 пункту 2 цих Правил).

Спеціальні конструкції - тимчасові та стаціонарні рекламні засоби (світлові та несвітлові, наземні та неназемні (повітряні), плоскі та об`ємні стенди, щити, панно, транспаранти, троли, таблички, короби, механічні, динамічні, електронні табло, екрани, панелі, тумби, складні просторові конструкції, аеростати, повітряні кулі тощо), які використовуються для розміщення реклами (абзац 7 пункту 2 Типових правил).

Як вбачається з матеріалів справи, розміщений позивачем виносний штендер є зовнішньою рекламою, розміщений на відкритій місцевості - вулиці, а не у місці, де товар безпосередньо реалізуєься споживачеві (АДРЕСА_2), оскільки таким місцем,по-перше, може вважатися місце, що знаходиться в одному торговому приміщенні (будівлі) за місцем його фактичного розташування, та, по-друге, - обладнане реєстраторами розрахункових операцій або де є книги обліку розрахункових операцій, в яких фіксується виручка.

Щодо посилань представника позивача на те, що вказана виносна конструкція не є рекламою суд вважає необхідним відмітити, що відповідно до ч.6 ст. 9 Закону України "Про рекламу" вивіска чи табличка з інформацією про зареєстроване найменування особи, знаки для товарів і послуг, що належать цій особі, вид її діяльності (якщо це не випливає із зареєстрованого найменування особи), час роботи, що розміщена на внутрішній поверхні власного чи наданого у користування особі приміщення, на зовнішній поверхні будинку чи споруди не вище першого поверху або на поверсі, де знаходиться власне чи надане у користування особі приміщення, біля входу в таке приміщення, не вважається рекламою.

Проте, в даному випадку виносний штендер розташовувався не на внутрішній поверхні власного чи наданого у користування особі приміщення, не на зовнішній поверхні будинку чи споруди не вище першого поверху та не на поверсі, де знаходиться власне чи надане у користування особі приміщення, а також не біля входу в таке приміщення, розташованому на другому поверсі, а на пішохідній частині вулиці, відтак положення ч.6 вказаної вище статті не можуть бути застовані до даного випадку.

З фотоматерілів (а.с.22) вбачається, що рекламний засіб призначений сформувати обізнаність споживачів про продаж на другому поверсі вул. Києво-Московської,51, в м. Глухів канцтоварів, дитячих іграшок та тапочок, тобто є рекламою за своєю суттю, а також містить зображення іграшок.

Відповідно до п. 1, ч. 2 ст. 27 Закону №270/96-ВР відповідальність за порушення законодавства про рекламу несуть рекламодавці, винні у недотриманні встановлених законом вимог щодо змісту реклами.

Згідно з 7 ст. 27 Закону №270/96-ВР у разі неможливості встановлення вартості реклами, розповсюдженої з порушенням вимог цього Закону, на рекламодавців та розповсюджувачів реклами рішенням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, накладається штраф у розмірі до 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, внаслідок неподання позивачем відомостей щодо вартості реклами відповідачем накладено на нього штраф у порядку, встановленому ч. 6 ст. 27 Закону №270/96-ВР в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 1700,00 грн. (а.с.31), а також у зв`язку з порушенням порядку розповсюдження та розміщення реклами відповідно до ч.7 ст. 27 Закону України "Про рекламу" на позивача правомірно накладено штраф у розмірі 5083 грн. (а.с. 32).

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що відповідачем рішення про накладення на позивачку штрафу № 000079 від 31.07.2019 року винесено у порядку та у спосіб, встановлений законом, у межах повноважень та за наявності до того законних підстав, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області про визнання протиправним та скасування рішення - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 02.01.2020 року.

Суддя О.О. Осіпова