Справа № 237/5535/19
Суддя: Приходько В. А.
Дата ухвалення: 2019-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа номер 237/5535/19
Номер провадження 2-а/237/50/19
РІШЕННЯ

Іменем України

20.12.19 року м. Курахове

Мар`їнський районний суд Донецької області у складі:

головуючого-судді Приходько В.А.,

при секретарі Мережко М.Є.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Житомирській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

11.10.2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції у Житомирській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови серії ЕАК № 1591018 від 05.10.2019 року. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що 05.10.2019 року інспектором Кириленко С.М. першого батальйону першої роти Управління патрульної поліції у Житомирській області винесено відносно нього постанову ЕАК № 1591018 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КУпАП. Позивач не погоджується із зазначеним рішенням інспектора, вважає себе невинним, а постанову серії ЕАК № 1591018 від 05.10.2019 року необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню в зв`язку з відсутністю доказів по справі, невідповідністю висновків інспектора фактичним обставинам справи. Вважає, що порушенням Правил дорожнього руху відповідно до п. 31.4.3.в є заборона експлуатації транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла. Зазначає, що 05.10.2019 року перед початком руху ним було перевірено технічний стан автомобіля, який був справний, в тому числі права фара була в робочому стані в режимі ближнього світла. Підставами позову є Правила дорожнього руху, ст.ст.245,251, 280 КУпАП.

Позивач у судове засідання не з`явився, про судове засідання повідомлявся.

Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить відмовити у задоволенні позову, вважає позовні вимоги позивача необґрунтованими. Вказує, що під час розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності інспектор Кириленко С.М. діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством України, при цьому жодним чином не порушив права позивача, а постанова повністю відповідає вимогам законодавства, тому підстав для її скасування немає. Долучив до відзиву відеозапис з нагрудної бодікамери поліцейського, що в транспортного засобу із номерним знаком НОМЕР_1 не працює лампа правої фари в режимі ближнього світла.

Позивач надав заперечення на відзив, у якому зазначив, що інспектором матеріали не розглядались взагалі, ступінь провини не оцінювався, доводи не враховувалися, свідки не допитувалися. Крім того, згідно рішення Конституційного суду по справі № 1-11/2015 від 26.05.2015 встановлено, що ст. 276 КУпАП встановлює місце територіальної дислокації органу, уповноваженого розглядати справи, а не надає право на місці його вчинення притягувати до відповідальності.

Судом встановлено, що інспектором Кириленко С.М. першого батальйону першої роти Управління патрульної поліції у Житомирській області 05.10.2019 року винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 1591018, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ч. 1 ст. 121 КУпАП та накладено штраф у розмірі 340,00 грн. В постанові зазначено, що 05.10.2019 року о 20:39 на а/д «Київ-Чоп», 86, км. водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Renault Laguna, д.н.з. НОМЕР_2 з несправними зовнішніми світловими приладами в нічний час доби, а саме: не працювала права фара, чим порушив п.п. 31.4.3.а, п.п. 31.6 «б» ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються їх вимоги та заперечення крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху (ПДР), затверджені постановою КМ України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Відповідно до п. 1.9. Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно статті 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до пункту 31.4.3 «а» ПДР України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: кількість, тип, колір, розміщення і режим роботи зовнішніх світлових приладів не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу.

Відповідно до пункту 31.6 «б» ПДР України забороняється подальший рух транспортних засобів, у яких у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості не горять лампи фар чи задніх габаритних ліхтарів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення. Ці дані встановлюються показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно п. 3 Постанови Пленуму Вищого Адміністративного Суду України № 2 від 06.03.2008 року, постанова про притягнення фізичних осіб до адміністративної відповідальності є правовим актом індивідуальної дії.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, до компетенції органів Національної поліції віднесено розгляд адміністративних порушень, передбачених ч. 1 ст. 121 КУпАП. Таким чином, суд вважає, що інспектор Кириленко С.М. першого батальйону першої роти Управління патрульної поліції у Житомирській області уповноважений розглядати зазначені в ній порушення та приймати рішення щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності, та відповідно накладати адміністративні стягнення у вигляді штрафу на місці вчинення правопорушення.

Статтею 268 КУпАП визначає права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Зокрема, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів справи, оглянутого відеозапису порушення, при складанні процесуального документа порушень з боку уповноваженої особи щодо порядку оформлення оскаржуваної постанови не спостерігається, поліцейським вчинені всі необхідні дії, які передбачені нормами КУпАП та Законом України «Про Національну поліцію» при виявленні адміністративного правопорушення та притягнення особи до відповідальності.

Крім того, з оглянутого відеозапису з місця події, який сумнівів у суду не викликає та розцінюється належним доказом, очевидно, що у транспортному засобі Renault Laguna, д.н.з. НОМЕР_1 , водієм якого є позивач ОСОБА_1 , в темну пору доби не працювала лампа правої фари. Позивач на відеозапису не заперечував того, що права фара не працює. У позові позивачем зазначено, а з відеозапису вбачається, що позивачем було ввімкнено габаритні, протитуманні фари, що однак, не виключає факту того, що лампа правої фари в режимі ближнього світла в темну пори доби на працювала, а тому притягнення його до відповідальності є правомірним та обґрунтованим.

Посилання позивача на те, що він не порушував ПДР, а перед початком руху перевірив технічний стан автомобіля, суд оцінює критично та розцінює їх, як намагання уникнути відповідальності і повністю спростовані доказами, наданими відповідачем.

Суд не приймає до уваги заперечення позивача щодо рішення Конституційного Суду України від 26.05.2015р. по справі №1-11/2015 (згідно з яким положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення "за місцем його вчинення" визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення), оскільки це рішення приймалось раніше, ніж Закон України від 14.07.2015р. №596-VІІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення дорожнього руху", яким було внесено зміни до, зокрема, статей 222 та 258 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Отже, постанова серії ЕАК № 1591018 від 05.10.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 121 КУпАП, винесена інспектором Кириленко С.М. першого батальйону першої роти Управління патрульної поліції у Житомирській області в межах своїх повноважень, зміст постанови відповідає вимогам ст.ст. 283, 284 КУпАП, адміністративне стягнення накладено в межах санкції статті, вина ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного вище адміністративного правопорушення підтверджується належними та допустимими доказами по справі, а тому відсутні підстави для скасування даної постанови.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позовну заяву слід залишити без задоволення, а постанову серії ЕАК № 1591018 від 05.10.2019 року - без змін.

На підставі наведеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 283-284, 293 КУпАП, ст. ст. 6, 8, 9, 12, 94, 241-246, 255, 257-263, 286 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Житомирській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - залишити без задоволення.

Постанову серії ЕАК № 1591018 від 05.10.2019 року, винесену інспектором Кириленко С.М. першого батальйону першої роти Управління патрульної поліції у Житомирській області, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП ОСОБА_1 - залишити без змін.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Першого апеляційного адміністративного суду через Мар`їнський районний суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя В.А. Приходько