Справа № 760/15582/19
Суддя: Кушнір С. І.
Дата ухвалення: 2019-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/760/1022/19
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2019 року м. Київ

Суддя Солом`янського районного суду м. Києва Кушнір С.І. розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора роти №4 батальйону №3 полку №1 УПП у м. Києві ДПП старшого лейтенанта поліції Масюка Олександра Федоровича, поліцейського роти №2 батальйону №3 полку №2 УПП у м. Києві ДПП капрала поліції Хлівненка Дениса Миколайовича, Управління патрульної поліції у м. Києві про визнання дій суб`єктів владних повноважень протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 29.05.2019 р. звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва із зазначеним позовом до інспектора роти №4 батальйону №3 полку №1 УПП у м. Києві ДПП старшого лейтенанта поліції Масюка Олександра Федоровича, поліцейського роти №2 батальйону №3 полку №2 УПП у м. Києві ДПП капрала поліції Хлівненка Дениса Миколайовича, Управління патрульної поліції у м. Києві про визнання дій суб`єктів владних повноважень протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, в якому просить:

визнати протиправними дії інспектора роти №4 батальйону №3 полку №1 УПП у м. Києві ДПП старшого лейтенанта поліції Масюка Олександра Федоровича та поліцейського роти №2 батальйону №3 полку №2 УПП у м. Києві ДПП капрала поліції Хлівненка Дениса Миколайовича, що виявилися у відмові прийняти клопотання про залучення до розгляду справи фахівця у галузі права;

зобов`язати прийняти до розгляду та задовольнити подане позивачем клопотання від 31.03.2019 р. про залучення до розгляду справи фахівця у галузі права.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що необхідно відмовити у відкритті провадження у справі з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

На підставі пункту 7 частини першої статті 4 КАС України суб`єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється, зокрема, на справи у публічно-правових спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні, зокрема, адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

У той же час відповідно до пункту 3 частини 2 статті 19 КАС, юрисдикція адміністративних судів не поширюється на справи: про накладення адміністративних стягнень, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Так, як вбачається з матеріалів справи, 31.03.2019 р. об 11 год. 07 хв., інспектором роти №4 батальйону №3 полку №1 УПП у м. Києві ДПП старшим лейтенантом поліції Масюком Олександром Федоровичем, було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ №1030916 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у розмірі 255 грн.

31.03.2019 р. об 11 год. 05 хв., поліцейським роти №2 батальйону №3 полку №2 УПП у м. Києві ДПП капралом поліції Хлівненком Денисом Миколайовичем складено протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 305968, яким інкримінується порушення вимог п. 2.4 ПДР, за що передбачена відповідальність згідно ст. 122-2 КУпАП.

Згідно з п.5 Розділу I Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року №1395 (надалі - Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, якщо воно вчинене особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, або його розгляд не віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський відповідно до статті 255 КУпАП складає протокол про адміністративне правопорушення; поліцейські складають протоколи про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачені, зокремастаттею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п.1 Розділу VIII Інструкції, у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, на місці дорожньо-транспортної пригоди (надалі - ДТП) складається протокол про адміністративне правопорушення стосовно цих осіб, до якого додаються: 1) схема місця ДТП (додаток 7), яку підписують учасники ДТП та поліцейський; 2) пояснення учасників пригоди та свідків (у разі їх наявності); 3) показання технічних приладів (у разі їх наявності); 4) показання засобів фото- та/або відеоспостереження (у разі їх наявності); 5) інші матеріали, які необхідні для прийняття рішення у справі.

За змістом ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, які встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів та ін.

Згідно ст. 255 КУпАП складати протокол про адміністративне правопорушення мають право уповноважені на те посадові особи, представники громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Вичерпний перелік осіб, які мають право на складання протоколу про адміністративне правопорушення, регламентується.

Відповідно до ч. 1 ст. 221 КУпАП судді районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, ст. 122-2 КУпАП.

Таким чином, розгляд справи про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 122-2 КУпАП, законом віднесено до компетенції суддів районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів за місцем його вчинення, за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушника.

Згідно ч. 1 ст. 254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженою на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Відповідно до положень глави 19 Кодексу України про адміністративні правопорушення, наявність протоколу про адміністративне правопорушення свідчить про те, що є підстави для порушення справи.

При цьому, протокол про адміністративне правопорушення, згідно ст. 251 КУпАП, є джерелом доказів.

Протокол про адміністративне правопорушення не передбачає настання наслідків зобов`язального характеру на відміну від рішення суб`єкта владних повноважень - нормативно-правового акту чи акту індивідуальної дії.

Складаючи протокол про адміністративне правопорушення, інспектор виконує не звичайні управлінські функції, а вчиняє процесуальні дії у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-2 КУпАП.

З урахуванням вищевикладеного, вищезазначений протокол про адміністративне правопорушення не є рішенням суб`єкта владних повноважень.

Таким чином, провадження у справах про адміністративне правопорушення, за яке передбачена адміністративна відповідальність, розгляд справ про адміністративне правопорушення, накладення адміністративних стягнень здійснюється у порядку передбаченому КУпАП.

Так, протокол є процесуальним документом у справі, носієм доказової інформації.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Так, предметом позову є дії відповідачів, що виявилися у відмові під час складання вказаних постанови та протоколу прийняти клопотання позивача про залучення до розгляду справи фахівця у галузі права.

Тобто, вказаний позов не є адміністративним, оскільки відповідачами при складанні адміністративного протоколу та відповідної постанови здійснювалися не владні повноваження, а процесуальні дії, які повинні бути розглянуті при розгляді справ про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, протокол про адміністративне правопорушення не є рішенням суб`єкта владних повноважень у розумінні Кодексу адміністративного судочинства України, а складається уповноваженою особою за наслідками вчинення адміністративного правопорушення у порядку та випадках, встановлених Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення, в розумінні ст. 251 Кодексу України про адміністративне правопорушення, є доказом у справі про адміністративне правопорушення.

Питання щодо правильності складання протоколу про адміністративне правопорушення, встановлення наявності чи відсутності в діяннях особи складу адміністративного правопорушення, тощо, належить розглядати в порядку, визначеному Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Тобто, питання розгляду та надання оцінки всім доказам, в тому числі і самому протоколу про адміністративне правопорушення, здійснюється під час розгляду питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Протокол про адміністративне правопорушення встановлює лише виявлення порушення, однак не породжує будь-яких правових наслідків для позивача, не встановлює його прав і обов`язків, а тому не може бути предметом розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення, а також дії інспектора поліції по його складанню самостійним предметом оскарження бути не можуть, оскільки не підпадають під положення ст. 19 КАС України, якою визначено юрисдикцію адміністративних судів щодо вирішення адміністративних справ.

Крім того, протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно позивача за ст. 122-2 КУпАП, розглядається судом першої інстанції, за наслідками розгляду якого виноситься постанова суду.

Аналогічна позиція міститься в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.03.2019 року у справі № 712/7385/17.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено право особи, права та свободи якої було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Відтак, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушених прав та бути адекватним наявним обставинам.

Разом з тим, розгляд питання правомірності відмови прийняти клопотання про залучення до розгляду справи фахівця у галузі права, в окремому позовному провадженні без аналізу матеріалів про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та рішення суб`єкта владних повноважень, винесеного за результатами їх розгляду, у сукупності з іншими доказами, не дозволить ефективно захистити та відновити порушене право позивача, не відповідає завданням адміністративного судочинства та у подальшому може призвести до виникнення нових судових спорів.

Така правова позиція висловлена у постанові Верховного суду від 10 травня 2018 року в справі № К/9901/12359/18.

Сама по собі відмова прийняти клопотання про залучення до розгляду справи фахівця у галузі права, не є рішенням суб`єкта владних повноважень, не породжує для позивача будь-яких правових наслідків.

Так, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13 березня 2019 р., прийнятій за наслідками розгляду справи № 712/7385/17 про визнання протиправними дій щодо незаконного складення протоколу про адміністративне правопорушення, вказала на те, що оскільки дії відповідачів щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення без ухвалення рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності не породжують правових наслідків для особи та не порушують його права, то вони окремо від постанови суду про притягнення до адміністративної відповідальності не оскаржуються.

У цій справі ОСОБА_1 оскаржує діяльність відповідачів, що виявилися у відмові прийняти клопотання про залучення до розгляду справи фахівця у галузі права під час складення протоколу про адміністративне правопорушення та постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, - окремо від рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що спір у цій справі не є адміністративним, оскільки відповідачі здійснювали не публічно-владні управлінські функції, а процесуальні дії, оцінка яким надається під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.

До подібних висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.06.2019 року по справі № 638/3490/18.

Отже, виходячи з аналізу вказаних правових норм вбачається, що позовні вимоги про визнання протиправними дій інспектора роти №4 батальйону №3 полку №1 УПП у м. Києві ДПП старшого лейтенанта поліції Масюка Олександра Федоровича та поліцейського роти №2 батальйону №3 полку №2 УПП у м. Києві ДПП капрала поліції Хлівненка Дениса Миколайовича, що виявилися у відмові прийняти клопотання про залучення до розгляду справи фахівця у галузі права від 31.03.2019 р., не підлягають розгляду у позовному провадженні в порядку адміністративного судочинства, оскільки розгляд справ про адміністративні правопорушення, що передбачені ст. 122-2 КУпАП віднесено до компетенції суддів районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів, постанови яких підлягають оскарженню в апеляційному порядку до апеляційної інстанції відповідного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови, що позбавляє права оскарження відмови прийняти клопотання про залучення до розгляду справи фахівця у галузі права, в порядку адміністративного судочинства.

Пунктом 1 частини 1 статті 170 КАС України передбачено, що суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо: позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Частиною 6 вказаної статті передбачено, що у разі відмови у відкритті провадження в адміністративній справі з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд такої справи.

З огляду на викладене, даний спір не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, тому є правові підстави для відмови у відкритті провадження у справі.

Керуючись та на підставі статей 19, 20, 170 КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №4 батальйону №3 полку №1 УПП у м. Києві ДПП старшого лейтенанта поліції Масюка Олександра Федоровича, поліцейського роти №2 батальйону №3 полку №2 УПП у м. Києві ДПП капрала поліції Хлівненка Дениса Миколайовича, Управління патрульної поліції у м. Києві про визнання дій суб`єктів владних повноважень протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції.

СУДДЯ: Кушнір С.І.