Справа № 754/7847/19
Суддя: Зотько Т. А.
Дата ухвалення: 2019-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/754/428/19
Справа №754/7847/19
РІШЕННЯ

Іменем України

17 грудня 2019 року Деснянський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді Зотько Т.А.,

за участю секретаря судового засідання Ковальової В.О.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача Угрин С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції, Інспектора, лейтенанта поліції роти 1 батальйону 3 Управління Патрульної поліції у м. Києві Підгорного Владислава Олеговича, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі,

ВСТАНОВИВ:

До Деснянського районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції, Інспектора, лейтенанта поліції роти 1 батальйону 3 Управління Патрульної поліції у м. Києві Підгорного Владислава Олеговича, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серія ЕАВ № 1149421 від 14.05.2019. Вимоги позовної заяви вмотивовані тим, що 14.05.2019 Інспектором лейтенантом поліції роти 1 бат. 3 УПП у м. Києві Підгорним В.О., складено відносно ОСОБА_1 постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі Серія ЕАВ № 1149421 від 14.05.2019 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП, п. 2.1. ПДР та застосовано адміністративне стягнення у розмірі 425,00 грн. Позивач вважає винесену постанову необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з наступним.

-про факт існування Постанови Серія ЕАВ №1149421 від 14.05.2019 Позивачу стало відомо у Департаменті Управління Патрульної Поліції м. Києва 20.05.2019, про що свідчить підпис Позивача на постанові про отримання копії Постанови Серія ЕАВ №1149421 від 14.05.2019;

-не перебування Позивача у час, вказаний в оскаржуваній постанові, за адресою м. Київ, проспект Науки, 19;

-відсутність факту знайомства Позивача з особою Інспектора лейтенанта поліції роти 1 батальйону 3 Управління Патрульної Поліції в м. Києві Підгорного Владислава Олеговича;

-інформація, вказана у Постанові Серія ЕАВ №1149421, а саме у п.4 інформація про посвідчення подія Позивача, а саме ВХО 172297, суперечить змісту адміністративного правопорушення передбаченого ст.126 КУпАП, за яке притягається Позивач до адміністративної відповідальності а саме, відсутність водійського посвідчення при здійсненні керування автомобілем;

-вказана в Постанові (серія ЕАВ №1149421 ) адреса Позивача, а саме АДРЕСА_5 , не відповідає зареєстрованому у встановленому законом порядку місцю проживання Позивача, яким є АДРЕСА_4 ;

-відсутність описової частини об`єктивної сторони нібито вчиненого Позивачем адміністративного правопорушення, а саме факту керування транспортним засобом без посвідчення водія відповідної категорії чи відмови його пред`явити працівникам патрульної поліції, а також обставин, підстав та факту самої зупинки транспортного засобу;

-відсутність в оскаржуваній постанові будь-яких доказів чи інформації про будь- які докази вчинення Позивачем адміністративного правопорушення ст.126 КУпАП України, чи будь-кого іншого, підтверджують безпідставність, необґрунтованість та незаконність винесеної відносно позивача постанови серії ЕАВ №1149421 від 14.05.2019.

Отже, позивач вимушений звернутись до суду із відповідною позовною заявою до віжповідача, відповідно до якої просив суд скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серія ЕАВ № 1149421 від 14.05.2019 та визнати дії Інспектора , лейтенанта поліції роти 1 батальйону 3 Управління Патрульної поліції у м. Києві Підгорного Владислава Олеговича - незаконними.

Ухвалою суду від 31.05.2019 р. позовну заяву повернуто позивачу.

06.08.2019 надійшла апеляційна скарга на вищевказану ухвалу.

Ухвалою судді Шостого апеляційного адміністративного суду від 15.08.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 .

Постановою судді Шостого апеляційного адміністративного суду від 16.08.2019 ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 31.05.2019 скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

11.09.2019 справа надійшла до Деснянського районного суду м. Києва.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 11.09.2019 справу передано раніше визначеному складу суду Головуючому судді Зотько Т.А.

Ухвалою суду від 12.09.2019 року провадження по даній адміністративній справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою суду від 11.10.2019 року здійснено перехід розгляду справи та призначено здійснювати розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідно до ч.5, 8 ст.262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їхні усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, просили про їх задоволення судом, посилаючись на обставини що викладені в позовній заяві.

Відповідачем Інспектором лейтенантом поліції роти 1 батальйону 3 Управління Патрульної поліції у м. Києві Підгорним В.О. (уповноваженою особою якій підпорядковується відповідач) відзиву чи заперечень по справі в обгрунтування своєї позиції у встановлений судом строк не надано, явку інспектора в судове засідання не забезпечено, при цьому про дату, час та місце розгляду справи відповідач повідомлявся належним чином, шляхом направлення поштової кореспонденції суду.

Управління Патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, шляхом направлення поштової кореспонденції суду. Правом на подачу відзиву управління поліції не скористалось.

Суд повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, приходить до наступного висновку.

Як передбачено ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про Національну поліцію», у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

За змістом п. 1-2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 287 КУпАП України постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.

Як вбачається із матеріалів справи і встановлено судом, що 14.05.2019 року відносно позивача відповідачем було винесено постанову серії ЕАВ № 1149421, щодо визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КпАП України із визначенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425, 00 грн.

Інспектором встановлено, що 14.05.2019 в м. Києві по пр. Науки, 19, водій не мав при собі, або не пред`явив посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив п. 2.1. ПДР - керування транспортним засобом особою, яка не має при собі посвідчення водія відповідної категорії і реєстраційного документана транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, ліцензійної картки на транспортний засіб, а також поліса (договору обов`язкового страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних т/з (страхового сертифіката «Зелена картка») чим порушив п. 2.1. ПДР України, внаслідок чого вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до ст.251 КпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Підставою притягнення до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Частиною 1 ст. 126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно зі ст.ст. 73, 74 КАС України належними та допустимими є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.ст. 75, 76 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень в порушення зазначених вище вимог Закону щодо обов`язку доказування правомірності своїх дій з приводу складання постанови по справі про адміністративне правопорушення, не було надано суду будь-яких доказів на доведення законності складеної постанови, не доведено факту наявності в діях позивача складу правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 126 КУпАП, не було надано суду матеріалів, які стали підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності саме за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства по справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У ній повинні бути докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, і вказано мотиви не взяття до уваги інших доказів, на які посилається правопорушник чи висловлені останнім доводи.

Таким чином, судом встановлено що при винесені постанови не було наведено доказів, на яких ґрунтується висновок про скоєння позивачем адміністративного правопорушення.

Статтями 245-246 КУпАП встановлено, що завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її з точною відповідністю з законом.

Доказів, які б об`єктивно вказували на вину позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідачем до суду не надано.

Постанова про адміністративне правопорушення, складена відповідачем, не може оцінюватися судом в розумінні ст.ст. 73, 74 КАС України у якості належних і допустимих доказів, що підтверджують факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП, оскільки заперечується позивачем, а інші докази які б їх обґрунтовували в матеріалах справи відсутні.

Таким чином, постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 не відповідає вимогам КУпАП, а тому підлягає скасуванню.

Згідно зі ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Повноваження адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, визначені ст. 286 КАС України.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

За таких обставин суд вважає, що позов підлягає задоволенню

На підставі викладеного та керуючись ст. 19 Конституції України, Законом України «Про національну поліцію», ст.ст. 7, ч. 1 ст. 121, 245-247, 251, 258, 283, 287, 289 КУпАП, ст.ст. 2, 5-11, 72-77, 78, 159-162, 165, 241-246, 250, 286, 292, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серія ЕАВ №1149421 від 14.05.2019, складену відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.126 КпАП України.

Визнати дії Інспектора, лейтенанта поліції роти 1 батальйону 3 Управління Патрульної поліції у м. Києві Підгорного Владислава Олеговича по складанню постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі - неправомірними.

Провадження в адміністративній справі закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до п.п.15.5) п.15 ч.1 Розділу VII Перехідних Положень КАС України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, зокрема через Деснянський районний суд м. Києва.

Суддя: