Справа № 480/5632/19
Суддя: С.В. Воловик
Дата ухвалення: 2020-01-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

02 січня 2020 р. Справа № 480/5632/19

Сумський окружний адміністративний суд у складі судді Воловика С.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Сумської міської ради, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про зобов`язання вчинити дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1 ) звернулась з позовною заявою до Виконавчого комітету Сумської міської ради (далі по тексту - відповідач, Виконком Сумської МР), треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , в якій просить суд:

- зобов`язати Виконавчий комітет Сумської міської ради в особі Управління «Центр надання адміністративних послуг у м. Суми» (державного реєстратора) скасувати запис про проведену державну реєстрацію прав щодо набуття права власності ОСОБА_6 на частку у спільному майні - 1/12 частку житлового будинку АДРЕСА_1 (підстава виникнення права власності - договір купівлі-продажу частки житлового будинку 798; 799, виданий 27.06.2015 приватним нотаріусом СМНО Виносум М.Є., номер запису про право власності 10210338, дата державної реєстрації 27.06.2015), як помилковий;

- зобов`язати Виконавчий комітет Сумської міської ради в особі Управління «Центр надання адміністративних послуг у м. Суми» (державного реєстратора) скасувати запис про проведену державну реєстрацію прав щодо набуття права власності ОСОБА_6 на частку у спільному майні - 1/12 частку земельної ділянки АДРЕСА_1, кадастровий номер :01:002:0004 (підстава виникнення права власності - договір купівлі-продажу частки житлового будинку 802; 803, виданий 27.06.2015 приватним нотаріусом СМНО Виносум М.Є., номер запису про право власності 10210278, дата державної реєстрації 27.06.2015, як помилковий;

- зобов`язати Виконавчий комітет Сумської міської ради в особі Управління «Центр надання адміністративних послуг у м. Суми» (державного реєстратора) внести зміни до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо розміру частки ОСОБА_7 у спільному майні - житловому будинку АДРЕСА_1 (підстава виникнення права власності - договір купівлі-продажу частки житлового будинку 590; 591, виданий 25.06.2014 приватним нотаріусом СМНО Виносум М.Є., номер запису про право власності 6135237, дата державної реєстрації 25.06.2014), змінивши помилково зазначену 1/6 частку на 1/12 частку, яка відповідає правовстановлюючим документам;

- зобов`язати Виконавчий комітет Сумської міської ради в особі Управління «Центр надання адміністративних послуг у м. Суми» (державного реєстратора) внести зміни до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо розміру частки ОСОБА_7 у спільному майні земельній ділянці АДРЕСА_1, кадастровий номер :01:002:0004 (підстава виникнення права власності - договір купівлі-продажу 592; 593, виданий 25.06.2014 приватним нотаріусом СМНО Виносум М.Є., номер запису про право власності 6136029, дата державної реєстрації 25.06.2014), змінивши помилково зазначену 1/6 частку на 1/12 частку, яка відповідає правовстановлюючим документам;

- зобов`язати Виконавчий комітет Сумської міської ради в особі Управління «Центр надання адміністративних послуг у м. Суми» (державного реєстратора) внести зміни до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо розміру частки ОСОБА_1 у спільному майні - житловому будинку АДРЕСА_1 (підстава виникнення права власності - договір про поділ нерухомого майна 1485, виданий 01.11.2011 приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Кравцовою Т.А., номер запису про право власності 5659429, дата державної реєстрації 15.05.2014), змінивши помилково зазначену 1/6 частку на 5/24 частку, яка відповідає правовстановлюючим документам;

- зобов`язати Виконавчий комітет Сумської міської ради в особі Управління «Центр надання адміністративних послуг у м. Суми» (державного реєстратора) внести зміни до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо розміру частки ОСОБА_1 у спільному майні - земельній ділянці по АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:002:0004 (підстава виникнення права власності - державний акт на право власності па земельну ділянку ЯЛ№420366, виданий 20.07.2011, договір про поділ нерухомого майна 1487, виданий 01.11.2011 приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Кравцовою Т.А., номер запису про право власності 5660673, дата державної реєстрації 15.05.2014), змінивши помилково зазначену 1/6 частку на 5/24 частку, яка відповідає правовстановлюючим документам.

Дослідивши матеріали позовної заяви та оцінивши наявні документи в їх сукупності, суд вважає за необхідне відмовити у відкритті провадження у справі, виходячи з наступного.

Згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Акти, прийняті суб`єктами владних повноважень, дії, вчинені ними під час здійснення управлінських функцій, а також невиконання повноважень, встановлених законодавством (бездіяльність) можуть бути оскаржені до суду відповідно до статті 55 Конституції України.

Для реалізації кожним конституційного права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності вказаних суб`єктів у сфері публічно-правових відносин, в Україні діють адміністративні суди (стаття 125 Конституції України).

Конституційний Суд України у Рішенні від 14.12.2011 по справі № 1-29/2011 надав конституційне тлумачення положень частини другої статті 55 Конституції України. Так, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи наділені публічною владою, тобто мають реальну можливість на підставі повноважень, встановлених Конституцією і законами України, приймати рішення чи вчиняти певні дії. Особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист.

При цьому, Конституційний Суд України зазначив, що Кодекс адміністративного судочинства України регламентує порядок розгляду не всіх публічно-правових спорів, а лише тих, які виникають у результаті здійснення суб`єктом владних повноважень управлінських функцій і розгляд яких безпосередньо не віднесено до підсудності інших судів.

Крім того, Конституційним Судом України у Рішенні від 25.11.1997 по справі № 18/1148-97 сформульовано правову позицію, за якою удосконалення законодавства в контексті статті 55 Конституції України має бути поступовою тенденцією, спрямованою на розширення судового захисту прав і свобод людини, зокрема судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень (пункт 2 мотивувальної частини). Ця правова позиція кореспондується з положеннями статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо ефективного засобу юридичного захисту від порушень, вчинених особами, які здійснюють свої офіційні повноваження.

Статтею 5 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено право на судовий захист і передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За змістом частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Публічно-правовим вважається, зокрема, спір, у якому сторони правовідносин виступають одна щодо іншої не як рівноправні і в якому одна зі сторін виконує публічно-владні управлінські функції та може вказувати або забороняти іншому учаснику правовідносин певну поведінку, давати дозвіл на передбачену законом діяльність тощо.

Необхідною ознакою суб`єкта владних повноважень є здійснення ним публічно-владних управлінських функцій. Ці функції суб`єкт повинен виконувати саме в тих правовідносинах, у яких виник спір.

До юрисдикції адміністративного суду належить спір, який виник між двома (кількома) суб`єктами стосовно їх прав та обов`язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб`єкт законодавчо вповноважений владно керувати поведінкою іншого суб`єкта (інших суб`єктів), а останній (останні) відповідно зобов`язаний (зобов`язані) виконувати вимоги та приписи такого суб`єкта владних повноважень.

Спір, що розглядається, не є спором між учасниками публічно-правових відносин, оскільки відповідач, приймаючи оскаржувані рішення про державну реєстрацію прав на нерухоме майно, не мав публічно-правових відносин саме з позивачем. Прийняті відповідачем оскаржувані рішення про державну реєстрацію стосувались реєстрації прав іншої особи, а не позивача.

Натомість, приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення, як правило, майнового приватного права чи інтересу.

Визнання протиправними і скасування запису про державну реєстрацію права на нерухоме майно за третьою особою є захистом прав позивача від їх порушення іншою особою.

Отже, спір про внесення змін до запису про державну реєстрацію має розглядатися як спір, пов`язаний з порушенням цивільних прав позивача іншою особою, за якою зареєстровано аналогічне право. Належним відповідачем у такій справі є особа, право на майно якої оспорюється. Участь державного реєстратора як відповідача (якщо позивач вважає його винним у порушені прав) у спорі не змінює його цивільно-правового характеру.

Даний спір є спором про цивільне право незалежно від того, чи здійснено державну реєстрацію прав на нерухоме майно з дотриманням державним реєстратором вимог законодавства та чи заявляються, окрім вимог про скасування оспорюваних рішень, також вимоги про визнання недійсними правочинів, на підставі яких прийнято оспорювані рішення.

Таким чином, спір у даній справі не є публічно-правовим. Оскарження рішень про державну реєстрацію безпосередньо пов`язане із захистом позивачем свого цивільного права у спорі щодо об`єктів нерухомості з особою, яка не заперечує законності дій державного реєстратора з реєстрації за нею права власності на них. Такий спір має приватноправовий характер. З огляду на суб`єктний склад сторін спору його слід вирішувати за правилами цивільного чи господарського судочинства.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Великої Палати Верховного Суду від 4 вересня та 28 листопада 2018 року (№ 823/2042/16, 823/1508/16 відповідно) від 19 червня 2019 року у справі № 823/216/17, за яким спір про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації речового права на нерухоме майно чи обтяження такого права за іншою особою у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно є цивільно-правовим. А тому вирішення таких спорів здійснюється за правилами цивільного або господарського судочинства залежно від суб`єктного складу сторін.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 170 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відмову у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Сумської міської ради, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про зобов`язання вчинити дії.

Керуючись ст.ст. 170, 171, 243, 248, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Сумської міської ради, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про зобов`язання вчинити дії.

Роз`яснити позивачу, що розгляд його заяви віднесено до юрисдикції місцевого загального суду за правилами Цивільного процесуального кодексу України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду в п`ятнадцятиденний строк з дня складання повного тексту ухвали. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя С.В. Воловик