Справа № 520/12026/19
Суддя: Панченко О.В.
Дата ухвалення: 2019-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

23 грудня 2019 р. № 520/12026/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Панченко О.В.

за участю:

секретаря судового засідання - Василенко А.А.,

представника позивача - Романченко О.М. (ордер №1004146 від 11.11.2019),

представника відповідача - Лантушенко Г.В. (довіреність №6151/9/20-40-08-09-01 від 20.11.2019),

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Харківській області (вул.Пушкінська, буд.46, м.Харків,61057, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач - ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №-2038 від 30.06.2018 року про сплату ОСОБА_1 земельного податку у розмірі 22477,52 грн. за 2018 рік;

- стягнути з Головного управління ДПС у Харківській області на користь ОСОБА_1 768,40 грн. як витрати по сплаті судового збору за подання позову.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 30.06.2018 року відповідач прийняв податкове повідомлення-рішення №-2038, яким позивачу нараховано до сплати суму земельного податку за 2018 рік у розмірі 22477,52 грн. На думку позивача, спірне рішення відповідача необґрунтоване та незаконне, оскільки, ОСОБА_1 не є власником земельної ділянки, що стала об`єктом оподаткування. Крім того, позивач вказав, що у його власності перебувають лише деякі нежитлові приміщення, що розташовані у триповерховій будівлі з адресою: АДРЕСА_2 , майдан Повстання АДРЕСА_3 8, а тому розрахунок податкового зобов`язання земельного податку є помилковим.

Представник відповідача надав письмовий відзив а позовну заяву, в якому заперечував проти позовних вимог, посилаючись на те, що зобов`язання з земельного податку в даному випадку було визначено на підставі технічної документації з нормативно грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2013, рішенням Харківської міської ради від 25.09.2013 №1269/13, яким визначено базову вартість 1 кв.м землі, яка діє з 01.01.2014 року з урахуванням індексації, а також відповідно до рішення Харківської міської ради 6 скликання від 24.06.2015 №1894/158 та рішення 11 сесії Харківської міської ради 7 скликання "Про місцеві збори у місті Харкові" від 22.02.2017 №542/17. Розрахунок земельного податку здійснювався на підставі площі земельної ділянки, що перебуває у користуванні позивача та нормативну грошову оцінку якої не проведено. За таких підстав, відповідач діяв на підставі, в межах та у спосіб, визначений чинним законодавством, у зв`язку з чим просить у задоволенні позову відмовити.

У відповідь на відзив представник позивача вказав, що відповідачем не наданого жодного документу, зокрема, даних державного земельного кадастру, який би дозволив встановити факт наявності у ОСОБА_1 у власності чи користуванні спірної земельної ділянки, тому доводи відповідача безпідставні, оскільки, не грунтуються на нормах чинного законодавства України.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 14.11.2019 року відкрито загальне позовне провадження у справі.

Ухвалою суду від 10.12.2019 року закрито підготовче провадження у справі та призначено розгляд справи по суті.

Представник позивача - Романченко О.М. (ордер №1004146 від 11.11.2019), прибув у судове засідання, просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача - Лантушенко Г.В. (довіреність №6151/9/20-40-08-09-01 від 20.11.2019), у судовому засіданні позов не визнав, просив суд прийняти рішення про відмови у задоволенні позову.

Суд, заслухавши доводи представника позивача та представника відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, встановив наступне.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами адміністративної справи, що позивачу на підставі договору купівлі-продажу №3446 від 06.11.2013 року належить у праві приватної власності нежитлові приміщення 2-го поверху №1.6, 23-29; 3-го поверху №1-21; антресолі №1-3 загальною площею 1517,9 кв.м. в літ. "О-3" за адресою: м.Харків, Повстання майдан, будинок 7/8 (а.с.20).

03.06.2018 року Головним управлінням ДФС у Харківській області прийнято податкове повідомлення-рішення №-2038, яким визначено ОСОБА_1 зобов`язання за платежем земельний податок з фізичних осіб за 2018 рік в розмірі 22477,52 грн (а.с.36).

Представник позивача звернувся до Головне управління ДФС у Харківській області з адвокатським запитом від 23.10.2019 №446/10-2019-з, в якому просив надати завірену копію податкового повідомлення-рішення №/2038 від 30.06.2018 про сплату ОСОБА_1 земельного податку на суму 22477,52 грн., а також надати розрахунок податкового зобов`язання за ним, інформацію про документи (зокрема, дані державного земельного кадастру), які використовувались при обчисленні такого податкового зобов`язання ОСОБА_1 , а також надати докази направлення даного податкового повідомлення-рішення на адресу ОСОБА_1 та його одержання нею (а.с. 16-17).

Головне управління ДПС у Харківській області листом від 29.10.2019 року №3640/ФОП/20-40-58-06-20 від 29.10.2019 (а.с.18-19) повідомлено, що згідно наявної податкової інформаційної бази даних інформаційного ресурсу ДПС України ІС "Податковий блок" ОСОБА_1 була зареєстрована як платник земельного податку з 03.12.2013 року на земельну ділянку розташовану за адресою: АДРЕСА_3 /8 площею 0,0594 га.

Відповідно до п.п.286.5 п.286 ст.286 Податкового кодексу України гр. ОСОБА_1 нарахований земельний податок осіб за 2015-2019 роки.

Земельний податок з фізичних осіб за земельні ділянки проведено на підставі технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2013 рішенням Харківської міської ради від 25.09.2013 №1269/13 визначена по м.Харкову нова базова вартість 1 кв.м землі в розмірі 291,18 грн., яка діє з 01.01.2014 року та щороку індексується, а також затверджено відповідні коефіцієнти (зональний (Км2), зон впливу локальних факторів (Км3), функціонального використання земельної ділянки (КФ) та рішенням Харківської міської ради 6 скликання від 24.06.2015 №1894/15, затверджено Положення про плату за землю у місті Харкові, додатку №2 затвердженого рішенням 11 сесії Харківської міської ради 7 скликання "Про місцеві збори у місті Харкові" від 22.02.2017 №542/17.

Ставки земельного податку за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких не проведено (відсутня довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки становить 1 відсоток від добутку базової вартості одного квадратного метра земель міста Харкова, помножений на коефіцієнт, який характеризує функціональне використання земельної ділянки, (під житлову забудову, для промисловості, транспорту тощо) (Кф) та на зональний коефіцієнт, який характеризує містобудівну цінність території в межах населеного пункту (економіко-планувальної зони) (Км 2), за квадратний метр бази оподаткування (підпункт 5.1 пункту 5 Положення про плату за землю у місті Харкові).

нарахування земельного податку проведено в автоматичному режимі засобами АІС "Податковий блок", а саме: за 2015 рік - податкове повідомлення-рішення від 19.09.2015 №4810-17 на суму 3397,95 грн., податкове повідомлення-рішення від 19.09.2015 №4811-17 на суму 11840,84 грн,, податкове повідомлення-рішення від 19.09.2015 №4700-17 на суму 14789,06 грн.

Зазначені суми сплачені у повному обсязі, податковий борг за 2015 рік відсутній.

За 2016 рік - податкове повідомлення-рішення від 30.06.2016 №8081-1303 на суму 21205,21 грн. Зазначена сума сплачена у повному обсязі, податковий борг за 2016 рік відсутній.

За 2017 рік - податкове повідомлення-рішення від 30.06.2017 №1 на суму 22477,52 грн. Зазначена сума сплачена у повному обсязі, податковий борг за 2017 рік відсутній.

За 2018 рік - податкове повідомлення-рішення від 30.06.2018 №-2038 на суму 22477,52 грн. Зазначена сума сплачена у повному обсязі, податковий борг за 2018 рік відсутній.

За 2019 рік - податкове повідомлення-рішення від 13.03.2019 №-2038 на суму 80919,94 грн.

Податкове повідомлення-рішення за 2019 рік надіслане поштою та повернулося за закінченням терміну зберігання до ГУ ДФС у Харківській області 06.06.2019 року. У 2019 році сплачено земельного податку в сумі 22480,00 грн., податковий борг за 2019 складає 58435,22 грн.

Податкові повідомлення-рішення на сплату земельного податку за 2015-2018 роки платником отримувались нарочно, земельний податок сплачений своєчасно та в повному обсязі (а.с.18-19).

Позивач, вважаючи протиправним податкове повідомлення-рішення від 30.06.2018 №-2038, звернувся до суду за захистом своїх прав.

Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд зазначає, що порядок обчислення орендної плати за земельну ділянку, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів визначено положеннями підпункту 288.7 статті 288 розділу ХІІІ Податкового кодексу України, які містять відсилочні норми до статей 285 - 287 розділу ХІІІ Податкового кодексу України (далі ПК України).

Відповідно до підпунктів 14.1.72 і 14.1.73 пункту 14.1 статті 14 ПК України земельний податок - обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів (далі - податок для цілей розділу XII цього Кодексу); землекористувачі - юридичні та фізичні особи (резиденти і нерезиденти), яким відповідно до закону надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності, у тому числі на умовах оренди.

Відповідно до п.269.1 ст.269 ПК України, платниками земельного податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі.

Згідно пп.270.1.1 п.270.1 ст.270 ПК України, об`єктами оподаткування є земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні.

Відповідно до п.287.1 ст.287 ПК України власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою.

Згідно з ч. 1 ст.120 Земельного кодексу України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Згідно ч. 2 ст.120 Земельного кодексу України, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Відповідно до п.286.1 ст.286 ПК України, підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру.

Згідно пп.14.1.42 п.14.1 ст.14 ПК України дані державного земельного кадастру - сукупність відомостей і документів про місце розташування та правовий режим земельних ділянок, їх оцінку, класифікацію земель, кількісну та якісну характеристики, розподіл серед власників землі та землекористувачів, підготовлених відповідно до закону.

Згідно п.п.14 п.24 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 року №1051, до Державного земельного кадастру вносяться такі відомості про земельні ділянки, зокрема, як нормативна грошова оцінка: значення нормативної грошової оцінки земельної ділянки, яке розраховується за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру на підставі відомостей про земельну ділянку, зазначених у пункті 24, та відомостей про нормативну грошову оцінку земель у межах території адміністративно-територіальної одиниці згідно з пп. 8 п. 22 цього Порядку.

Відповідно до п.2-1 Методики нормативної грошової оцінки земель населених пунктів, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 23.03.1995 №213, дані за результатами проведення нормативної грошової оцінки земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земель, що видається територіальним органом Держгеокадастру за місцезнаходженням земельної ділянки у строк, що не перевищує трьох робочих днів з дати надходження відповідної заяви.

Відповідно до ч.1 ст.38 Закону України "Про Державний земельний кадастр" відомості з Державного земельного кадастру надаються державними кадастровими реєстраторами у формі: витягів з Державного земельного кадастру про об`єкт Державного земельного кадастру; довідок, що містять узагальнену інформацію про землі (території), за формою, встановленою Порядком ведення Державного земельного кадастру; викопіювань з картографічної основи Державного земельного кадастру, кадастрової карти (плану); копій документів, що створюються під час ведення Державного земельного кадастру.

Згідно з ч.5 ст.38 Закону України "Про Державний земельний кадастр" на отримання відомостей Державного земельного кадастру про земельну ділянку мають право, зокрема, органи державної влади та органи місцевого самоврядування для реалізації своїх повноважень, визначених законом.

Згідно з пунктом 271.1 статті 271 ПК України базою оподаткування є нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом; площа земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких не проведено.

Норми пункту 286.6 статті 286 Податкового кодексу України визначають механізм нарахування податку на землю за земельну ділянку, в тому разі, якщо на ній розташована будівля, що перебуває у користуванні кількох юридичних або фізичних осіб. У такому разі податок нараховується кожному з них пропорційно тій частині площі будівлі, що знаходиться в їх користуванні, з урахуванням прибудинкової території.

Питання щодо нарахування плати за землю фізичними особами було предметом розгляду Верховним Судом України, який Постановою від 07 липня 2015 року у справі №826/12388/13-а висловив позицію, відповідно до якої власник нежилого приміщення (його частини) у багатоквартирному жилому будинку сплачує до бюджету податок за площі під такими приміщеннями (їх частинами) з урахуванням пропорційної частки прибудинкової території з дати державної реєстрації права власності на нерухоме майно. Фізична особа - власник нежилого приміщення (його частини) у багатоквартирному жилому будинку є платником земельного податку з дати державної реєстрації права власності на нерухоме майно.

Зазначений висновок відповідає правовій позиції, викладеній в постанові Касаційного суду у складі Верховного Суду від 17.04.2018 року по справі №820/3171/17, від 27.02.2018 по справі №820/7225/16, від 27.02.2018 по справі №826/14191/16, від 24.04.2018 по справі №818/1027/17.

Відповідно до частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Судовим розглядом встановлено, що нежитлова будівля за адресою м.Харків, площа Повстання, буд.7/8, в якій знаходяться належні позивачу нежитлові приміщення є триповерховою будівлею із підвалом, в якій знаходяться нежитлові приміщення, які належать іншим фізичним та юридичним особам.

Враховуючи викладене, при розрахунку земельного податку податковим органом має враховуватись площа земельної ділянки пропорційно площі приміщень, які належать позивачу.

Із матеріалів справи вбачається, що податковим органом здійснено розрахунок земельного податку позивача виходячи з загальної площі земельної ділянки 0,0594 га, разом з тим, жодних належних та допустимих доказів в розумінні ст.77, 78 КАС України на підтвердження правильності здійсненого розрахунку, як то витяг з державного земельного кадастру чи нормативно грошова оцінка земельної ділянки, відповідачем суду не надано.

З огляду на вищевикладене, контролюючим органом при прийнятті оскаржуваного податкового повідомлення-рішення не встановлено кількість користувачів земельної ділянки, яка розташована за адресою: АДРЕСА_4 . АДРЕСА_2 , АДРЕСА_5 Повстання АДРЕСА_6 буд.7/8 та при визначенні позивачу земельного податку не враховано площу частки земельної ділянки кожного співвласника у праві власності на нерухоме майно, яке знаходиться на цій земельній ділянці, розрахунок суми земельного податку з фізичних осіб для позивача здійснено відповідачем за відсутності відомостей, обов`язкова наявність яких обумовлена нормами ПК України.

На підставі викладеного, суд доходить висновку, що контролюючим органом під час нарахування земельного податку не враховувались та не використовувались дані Державного земельного кадастру, помилково враховувалась загальна площа земельної ділянки без визначення її пропорційності до площі нежитлового приміщення, яке належало позивачу.

Наведені обставини роблять неможливим визначення позивачу в установленому порядку правильної суми плати за землю.

В зв`язку з наведеним суд зазначає, що відповідно до приписів ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Також суд враховує, що будь-яке рішення чи дії суб`єкта владних повноважень мають бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні об`єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до ч.2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З урахуванням викладеного, перевіривши оскаржуване в даній справі податкове повідомлення-рішення №-2038 від 30.06.2018, суд доходить висновку про його невідповідність приписам чинного законодавства та дійсним обставинами справи.

В зв`язку з наведеним позовні вимоги про його скасування є такими, що підлягають задоволенню.

Судові витрати підлягають розподілу у відповідності до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 13, 14, 241, 243, 246, 250, 255, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Харківській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Харківській області №-2038 від 30.06.2018 року про сплату ОСОБА_1 земельного податку у розмірі 22477 (двадцять дві тисячі чотириста сімдесят сім) грн. 52 коп. за 2018 рік.

Стягнути на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області (61002, м.Харків, вул.Пушкінська, буд.46, ).

Роз`яснити, що судове рішення буде виготовлено у повному обсязі у порядку ч.3 ст.243 КАС України; набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України (після закінчення строку подання скарги усіма учасниками справи або за наслідками процедури апеляційного перегляду; підлягає оскарженню шляхом подання апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду у порядку п.15.5 Розділу VII КАС України та у строк згідно з ч.1 ст.295 КАС України (протягом 30 днів з дати складення повного судового рішення).

Повний текст рішення виготовлений 27 грудня 2019 року.

Суддя О.В. Панченко