Справа № 200/11317/19-а
Суддя: Волгіна Н.П.
Дата ухвалення: 2019-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2019 р. Справа№200/11317/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Волгіної Н.П., при секретарі судового засідання Кудрявцеві О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області

про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання позивача як внутрішньо переміщеної особи: АДРЕСА_1 , місце постійної реєстрації: АДРЕСА_2 ) звернулась до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, буд. 3), в якому просить суд:

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 4 грудня 2018 року на підставі заяви позивача від 13 грудня 2018 року згідно довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області № 1153 від 12 грудня 2018 року та з 1 січня 2019 року на підставі заяви позивача від 14 січня 2019 року згідно довідки Територіального управління Державної судової адміністрації в Донецькій області № 04-120-19 від 10 січня 2019 року;

- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи з посадового окладу працюючого судді згідно довідки територіального управління Державної судової адміністрації України у Донецькій області № 1153 від 12 грудня 2018 року за період з 4 грудня 2018 року по 31 грудня 2018 року та згідно довідки Територіального управління Державної судової адміністрації в Донецькій області № 04-120-19 від 10 січня 2019 року за період з 1 січня 2019 року по 28 лютого 2019 року, виплатити позивачу заборгованість у зв`язку з недоплатою щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, що виникла за періоди з 4 грудня 2018 року по 31 грудня 2018 року та з 1 січня 2019 року по 28 лютого 2019 року з урахуванням раніше виплачених сум;

- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 768,40 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що позивач є суддею у відставці, внутрішньо переміщеною особою, з 26 вересня 2016 року перебуває на обліку в Слов`янському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України та отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 90% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді.

13 грудня 2018 року позивач звернулась до відповідача із заявою встановленого зразка № 21112 про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання у зв`язку із збільшенням з 4 грудня 2018 року суддівської винагороди, яка враховується при призначенні чи перерахунку щомісячного грошового утримання судді у відставці, додавши до заяви довідку Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області № 1153 від 12 грудня 2018 року про розмір суддівської винагороди для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці станом на 4 грудня 2018 року.

Перерахунок щомісячного довічного грошового утримання згідно зазначеної заяви було проведено позивачем 8 січня 2019 року за період з 1 січня 2019 року, а не з 4 грудня 2018 року, що вбачається з відповіді відповідача від 25 березня 2019 року.

Позивач зазначає, що довічне грошове утримання у новому розмірі після проведення перерахунку вона так і не отримала.

14 січня 2019 року позивачем до відповідача було подану заяву встановленого зразка № 398 про перерахунок щомісячного грошового утримання судді у відставці, до якої було долучено довідку № 04-120-19 від 10 січня 2019 року про розмір суддівської винагороди станом на 1 січня 2019 року.

На звернення позивача від 9 квітня 2019 року відповідачем надано відповідь від 23 квітня 2019 року, в якій зазначено, що на підставі заяви позивача від 14 січня 2019 року перерахунок щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_1 було проведено 5 лютого 2019 року за період з 1 лютого 2019 року.

Як зазначає позивач, на початку березня 2019 року вона тримала щомісячне довічне грошове за березень 2019 року в перерахованому на підставі її заяви від 14 січня 2019 року розмірі.

Згідно відповідей Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, отриманих позивачем у квітні та травні 2019 року, на її запити від березня та травня 2019 року, відповідачем зроблено перерахунки за заявами позивача від 13 грудня 2018 року та від 14 січня 2019 року з 1 числа місяця, наступного за місяцем звернення позивача - тобто, з 1 січня 2019 року та з 1 лютого 2019 року (відповідно). Також у відповідях зазначено, що заборгованість з перерахованого за її заявами щомісячного довічного грошового утримання за січень та лютий 2019 року нарахована на додаткову відомість та буде виплачена згідно постанови Кабінету Міністрів України від 25 квітня 2018 року № 335 за наявністю відповідного фінансування (а.с. 5-14).

У відзиві на позов, який надійшов на адресу суду 18 жовтня 209 року, зазначено, що Слов`янське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області не погоджується із позовними вимогами позивача та наполягає на дотриманні управлінням норм чинного законодавства щодо термінів проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання позивача, враховуючи наступне.

13 грудня 2018 року та 14 січня 2019 року позивач звернулась до управління із заявами про проведення перерахунку її щомісячного довічного грошового утримання у зв`язку зі збільшенням суддівської винагороди працюючих суддів згідно наданих нею довідок Державної судової адміністрації України в Донецькій області № 1153 від 12 грудня 2018 року та № 04-120-19 від 10 січня 2019 року.

Згідно п. 4 розділу ІІ Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженому постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 січня 2008 року № 3-1, перерахунок щомісячного довічного грошового утримання проводиться з 1 числа місяця, наступного за місяцем, у якому змінилися розміри складових суддівської винагороди судді, який працює за відповідною посадою.

Відповідно до вказаних приписів Управлінням здійснило перерахунок щомісячного довічного грошового утримання позивача на підставі її заяв: з 1 січня 2019 року на підставі заяви від 13 грудня 2018 року та з 1 лютого 2019 року на підставі заяви від 14 січня 2019 року.

Відповідач зазначає, що зміні до Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України щодо періоду перерахування щомісячного довічного грошового утримання не вносились (а.с. 41-45).

Ухвалою суду від 25 вересня 2019 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (а.с. 1-2).

Ухвалою суду від 21 жовтня 2019 року прийнято рішення про розгляд справи за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче засідання на 20 листопада 2019 року (а.с. 64).

Ухвалою суду від 20 листопада 2019 року закрито підготовче провадження у справі; призначено розгляд справи по суті у відкритому судовому засіданні на 11 грудня 2019 року (а.с. 67).

11 грудня 2019 року позивач до суду з`явилася, надала клопотання про розгляд справи без її участі (а.с. 70).

Представник відповідача 11 грудня 2019 року до судового засідання не з`явився, про місце, дату та час судового розгляду Управління повідомлялося належним чином.

Відповідно до ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи приписи ст. 205 КАС України, беручи до уваги наявність клопотання позивача про розгляд справи без її участі та належне повідомлення відповідача про місце, дату та час проведення судового засідання, суд дійшов висновку про можливість провести розгляд справи за відсутності позивача та представника відповідача.

Дослідивши матеріали справи суд встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , є внутрішньо переміщеною особою, суддею у відставці, місце постійної реєстрації: АДРЕСА_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; перебуває на обліку в Слов`янському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області та отримує довічне грошове утримання як суддя у відставці (а.с. 15-21).

Відповідач, Слов`янське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, , місцезнаходження: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, площа Соборна, буд. 3, є органом державної влади та суб`єктом владних повноважень у розумінні КАС України, який здійснює у спірних правовідносинах владні управлінські функції та є належним відповідачем у даній справ (а.с. 34-36).

Як встановлено судом на підставі матеріалів справи до 1 грудня 2018 року позивачу відповідачем нараховувалось та сплачувалось щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 26 958,60 грн, про що свідчить виписка з Інтегрованої комплексної інформаційної системи Пенсійного фонду України (ІКІС ПФУ), розділ: «Підсистема призначення та виплати пенсії» (а.с. 52-53).

У зв`язку з підвищенням прожиткового мінімуму та зміною посадового окладу працюючих суддів ОСОБА_1 отримала довідку Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області № 1153 від 12 грудня 2018 року про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці станом на 4 грудня 2018 року, відповідно до якої суддівська винагорода працюючого судді (посадовий оклад, доплата за вислугу років 70%) складає 44 931,00 грн (а.с. 22).

13 грудня 2018 року позивач звернулась до відповідача із заявою про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання, виходячи із розміру грошового утримання, вказаної у довідці територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області від 12 грудня 2018 року (а.с. 23, 47-48).

Як встановлено судом на підставі матеріалів справи Слов`янське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області на підставі заяви позивача від 13 грудня 2018 року здійснило перерахунок її щомісячного довічного грошового утримання 8 січня 2019 року - з 1 січня 2019 року. За результатом такого перерахунку з 1 січня 2019 року розмір щомісячного довічного грошового утримання позивача склав 40 437,90 грн (90% від суми щомісячного грошового забезпечення працюючого судді 44 931,00 грн згідно довідки № 1153) (а.с. 28, зв.бік а.с. 48, 53).

Відповідно до виписки з ІКІС ПФУ «Підсистема призначення та виплати пенсії», станом на час розгляду справи за грудень 2018 року позивачу нараховано 26 958,60 грн, виплачено - 26 958,60 грн; за січень 2019 року - нараховано 40 437,90 грн, виплачено - 26 958,60 грн; заборгованість за січень 2019 року після проведеного перерахунку склала 13 479.

У зв`язку з підвищенням з 1 січня 2019 року прожиткового мінімуму та зміною посадового окладу працюючих суддів ОСОБА_1 отримала довідку Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області № 04-120-19 від 10 січня 2019 року про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці станом на 1 січня 2019 року, відповідно до якої суддівська винагорода працюючого судді (посадовий оклад, доплата за вислугу років 70%) складає 48 985,00 грн (а.с. 24).

14 січня 2019 року позивач звернулась до відповідача із заявою про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання, виходячи із розміру суддівської винагороди працюючого судді, вказаного у довідці територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області від 10 січня 2019 року (а.с. 24, зв.бік а.с. 49, а.с. 50).

Як встановлено судом на підставі матеріалів справи, Слов`янське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області 5 лютого 2019 року здійснило перерахунок щомісячного довічного грошового утримання позивача на підставі її заяви від 14 січня 2018 року - з 1 лютого 2019 року. За результатом такого перерахунку з 1 лютого 2019 року розмір щомісячного довічного грошового утримання позивача склав 44 086,50 грн (90% від суми щомісячного грошового забезпечення працюючого судді 48 985,00 грн згідно довідки № 04-120-19) (а.с. 31, 51, 53, зв. бік а.с. 53).

Відповідно до виписки з ІКІС ПФУ «Підсистема призначення та виплати пенсії» станом на час розгляду справи за січень 2019 року позивачу було нараховано 40 437,90 грн, виплачено - 26 958,60 грн; за лютий 2019 року - нараховано 44 086,95 грн, виплачено - 40 437,90 грн; заборгованість за лютий 2019 року склала 3 649,05 грн (зв.бік а.с. 53).

Відповідач зазначає, що здійснення управлінням перерахунків з 1 числа місяця, наступного за місяцем звернення позивача із відповідними заявами, відбувалось відповідно до приписів п. 4 розділу ІІ Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженому постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 січня 2008 року № 3-1.

Як встановлено судом, 4 березня 2019 року позивач звернулась із заявою до відповідача, в якій просила повідомити її про прийняті рішення за результатом розгляду її заяви від 13 грудня 2018 року (а.с. 26).

Листом № 200/Н-17-01-03 від 25 березня 2019 року відповідач повідомив позивача про те, що перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді відповідно до наданої нею довідки № 1153 від 12 грудня 2018 року було проведено 8 січня 2019 року за період з 1 січня 2019 року. За результатом перерахунку розмір довічного грошового утримання позивача склав 40 437,90 грн. Також у листі зазначено, що щомісячне довічне грошове утримання у новому розмірі позивач отримала у лютому 2019 року; заборгованість по перерахунку щомісячного довічного грошового утримання за січень 2019 року в розмірі 13 479,30 грн була нарахована позивачу на додаткову відомість та буде виплачена на наявності відповідного фінансування (а.с. 27).

Заявою від 9 квітня 2019 року позивач звернулась до відповідача із запитом, в якому просила повідомити її про прийняті рішення за результатом розгляду її заяви від 14 січня 2019 року та про те, на якій підставі відповідачем було прийнято рішення про виплату ОСОБА_1 заборгованості, що виникла за результатом перерахунку на підставі її заяви від 13 грудня 2018 року, з відстрочкою такою виплати (а.с. 29).

Листом № 285/200/Н-17-01-03 від 23 квітня 2019 року відповідач повідомив позивача про те, що перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді відповідно до наданої нею довідки № 04-120-19 від 10 січня 2019 року було проведено 5 лютого 2019 року за період з 1 лютого 2019 року. За результатом перерахунку розмір довічного грошового утримання позивача склав 44 086,95 грн. Також у листі зазначено, що щомісячне довічне грошове утримання у новому розмірі позивач отримала у березні 2019 року. Вказано, що заборгованість по перерахунку щомісячного довічного грошового утримання за лютий 2019 року та за січень 2018 року була нарахована позивачу на додаткову відомість та буде виплачена на наявності відповідного фінансування відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25 квітня 2018 року № 335 (а.с. 230).

Будучи не згодною із не проведенням перерахунку її щомісячного довічного грошового утримання з 4 грудня 2018 року на підставі її заяви від 13 грудня 2018 та з 1 січня 2019 року на підставі її заяви від 14 січня 2019 року, а також і з не здійсненням виплати різниці між перерахованим розміром та сплаченим розміром грошового утримання за періоди з 4 грудня 2018 року по 31 грудня 2018 року та з 1 січня 2018 року по 28 лютого 2019 року, позивач звернулась до суду із даним позовом.

Вирішуючи спірні правовідносини по суті суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. КАС у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до Преамбули Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року № 1402-VIII цей Закон визначає організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд.

Суд зазначає, що згідно ст. 141 Закону України від 7 липня 2010 року № 2453-VІ «Про судоустрій і статус суддів» (у редакції Закону України від 12 лютого 2015 року № 192-VІІІ «Про забезпечення права на справедливий суд» та рішення Конституційного суду України від 8 червня 2016 року у справі № 4-рп/2016) (далі - Закон № 2453-VІ), у разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Аналогічні приписи встановлені в ст. 142 Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» (далі - Закон № 1402-VІІІ), який набрав чинності 30 вересня 2016 року та діє на теперішній час.

Отже, за приписами наведених норм правовою підставою для перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці є факт зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді.

Абзацом 2 п. 3 розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 6 грудня 2016 року № 1774-VІІІ установлено, що мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим Законом не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат. До внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, починаючи з 1 січня 2017 року.

4 грудня 2018 року Конституційним Судом прийнято рішення № 11-р/2018, згідно якого визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення ч. 3 ст. 133 Закону України № 2453-VI (у редакції Закону України від 12 лютого 2015 року № 192-VIII «Про забезпечення права на справедливий суд»). Це положення підлягає застосуванню у його первинній редакції, а саме: «Посадовий оклад судді місцевого суду встановлюється у розмірі 15 мінімальних заробітних плат, визначених законом, що запроваджується поетапно: з 1 січня 2011 року 6 мінімальних заробітних плат; з 1 січня 2012 року 8 мінімальних заробітних плат; з 1 січня 2013 року 10 мінімальних заробітних плат; з 1 січня 2014 року 12 мінімальних заробітних плат; з 1 січня 2015 року 15 мінімальних заробітних плат».

Також, визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення ч. 10 ст. 133 Закону України № 2453-VI (у редакції Закону України від 12 лютого 2015 року № 192-VIII «Про забезпечення права на справедливий суд»), згідно якого «суддя, який не здійснює правосуддя (крім випадків тимчасової непрацездатності, перебування судді у щорічній оплачуваній відпустці), не має права на отримання доплат до посадового окладу», для цілей застосування окремих положень Закону України № 1402-VIII зі змінами.

В ч. 3 резолютивної частини рішення також вказано, що положення частин 3 та 10 ст. 133 Закону України № 2453-VІ (у редакції Закону України від 12 лютого 2015 року № 192-VІII «Про забезпечення права на справедливий суд»), які визнані неконституційними пунктами 1, 2 резолютивної частини цього рішення, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.

Конституційний Суд України у даному рішенні відновив права на отримання посадового окладу у розмірі 15 прожиткових мінімумів для працездатних осіб з 1 січня 2015 року, а також зазначив, що положення ч. 3 ст. 133 Закону № 2453-VІ (у редакції Закону № 192-VІII) звужує зміст та обсяг гарантій незалежності суддів у частині зменшення гарантованого розміру винагороди судді, створює загрозу для незалежності як судді, так і судової влади в цілому, а також передумови для впливу на суддю через розмір його матеріального забезпечення. Таким чином, положення ч. 3 ст. 133 Закону № 2453-VІ (у редакції Закону № 192-VІII) суперечить ч.ч. 1 і 2 ст. 26 Конституції України.

Також Конституційний Суд України вказав, що якщо позбавлення судді права на отримання доплат до посадового окладу може бути визнане доцільним та виправданим, зокрема, у випадку притягнення його до кримінальної чи дисциплінарної відповідальності, наслідком якого є відсторонення судді від посади чи від здійснення правосуддя, то позбавлення судді цього права, коли він не здійснює правосуддя через обставини, що не залежать від нього особисто або не обумовлені його поведінкою, як випливає зі змісту положення ч. 10 ст. 133 Закону № 2453-VІ (у редакції Закону № 192-VІII) є несправедливим, невиправданим та необґрунтованим.

Таким чином, суд приходить до висновку, що саме з 4 грудня 2018 року втратили чинність положення ч. 3 ст. 133 Закону № 2453-VІ (у редакції Закону № 192-VІII), та відновили свою дію положення цієї статті в її первинній редакції, згідно якої «…посадовий оклад судді місцевого суду встановлюється у розмірі 15 мінімальних заробітних плат, визначених законом», а отже саме з 4 грудня 2018 року виникає право у проведенні перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Також суд зазначає, що відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2019 року становить 1 921,00 грн, що також є підставою для проведення раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці саме з 1 січня 2019 року.

В обґрунтування своєї позиції відповідач посилається на те, що перерахунок щомісячного довічного грошового утримання проводиться з 1 числа місяця, наступного за місяцем, у якому змінилися розміри складових суддівської винагороди судді, який працює за відповідною посадою. В зв`язку з чим довічне грошове утримання судді у відставці (позивача) було перераховано з 1 січня 2019 року та з 1 лютого 2019 року відповідно.

На підставі викладеного, суд зазначає, що право на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці у позивача виникло саме з 4 грудня 2018 року - з дати прийняття Конституційним Судом України Рішення № 11-р/2018 у справі № 1-7/2018 (4062/15), та з 1 січня 2019 року - дати набрання чинності Законом України «Про Державний бюджет України на 2019 рік», що відповідає вимогам ст.ст. 19, 92 Конституції України, Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Також суд вважає за необхідне зазначити, що Конституційний Суд України у своєму рішенні від 8 червня 2016 року № 4-рп/2016 (справа про щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці) вказав, що виключення положення щодо можливості перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у зв`язку зі збільшенням грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, також знижує гарантії незалежності суддів, а тому у разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання (п. 2 мотивувальної частини).

Таку ж правову позицію Конституційний Суд України висловив і у рішенні від 3 червня 2013 року № 3-рп/2013 (справа щодо змін умов виплати пенсій і щомісячного грошового утримання суддів у відставці), зазначивши, що будь-яке зниження рівня гарантій незалежності суддів суперечить конституційній вимозі неухильного забезпечення незалежного правосуддя та права людини і громадянина на захист прав і свобод незалежним судом, оскільки призводить до обмеження можливостей реалізації цього конституційного права, а отже, суперечить частині 1 ст. 55 Конституції України (абз. 2 п. 3 мотивувальної частини).

Таким чином, Конституційний Суд України наголошує, що конституційний статус суддів, які здійснюють правосуддя, та суддів у відставці передбачає їх належне матеріальне забезпечення, яке повинне гарантувати здійснення справедливого, незалежного, неупередженого правосуддя.

Відповідно до п. 6.4 Європейської хартії про закон «Про статус суддів» (Лісабон, 8-10 квітня 1999 року) судді, які досягли встановленого законом віку для виходу у відставку з суддівської посади і виконували суддівські обов`язки протягом певного терміну, повинні отримувати пенсію по виходу у відставку, рівень якої повинен бути якомога ближче до рівня їхньої останньої заробітної плати в якості судді.

Крім того, суд зазначає що в довідках ТУ ДСА України в Донецькій області № 1153 від 12 грудня 2018 року та № 04-120-19 від 10 січня 2019 року, чітко зазначена дата виникнення права позивача на перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці - 4 грудня 2018 року та 1 січня 2019 року відповідно.

Згідно ч. 1 ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Частиною 1 ст. 9 КАС України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Судом враховані положення ст. 1 Конвенції, ст. 1 Додаткового протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Париж, 20 березня 1952 року), яка передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном; ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права; положення ст. 14 Конвенції якою визначено, що користування правами та свободами, визнаними в цій Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, відповідач здійснив перерахунок пенсії позивачу у збільшеному розмірі на підставі поданих довідок не з часу, коли відбулися зміни складових грошової винагороди (з 4 грудня 2018 року та 1 січня 2019 року), а з наступного місяця після таких змін (з 1 січня 2019 року та 1 лютого 2019 року відповідно).

В обґрунтування правомірності прийнятих рішень відповідач посилається на норми п. 4 розділу ІІ Порядку подання документів для призначення і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 січня 2008 року № 3-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 12 березня 2008 року за № 200/14891) (далі - Порядок № 3-1), згідно яких перерахунок щомісячного грошового довічного утримання проводиться з 1 числа місяця, наступного за місяцем, у якому змінилися розміри складових суддівської винагороди судді, який працює за відповідною посадою.

Суд зазначає, що приписи ч. 4 ст. 142 Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII, які регулюють здійснення перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у разі зміни розміру складових суддівської винагороди діючого судді не містять відповідні часові обмеження здійснення виплати за наслідками перерахунку, які фактично позбавляють особу на реалізацію права отримання належного розміру грошового утримання за один місяць.

Вирішуючи спірні правовідносини щодо визначення часу, з якого зобов`язаний орган Пенсійного фонду здійснити перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці, суд виходить з приписів ч. 3 ст. 7 КАС України, згідно яких у разі невідповідності правового акта закону України, суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

У зв`язку з цим, зважаючи на імперативні приписи ч. 4 ст. 142 Закону України від 1402-VIII щодо здійснення перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового з часу змін розміру складових суддівської винагороди діючого судді, саме ця норма підлягає застосуванню при вирішенні спірних правовідносин, а не норми п. 4 розділу ІІ Порядку № 3-1.

Отже, враховуючи, що розмір складових суддівської винагороди судді змінився з 4 грудня 2018 року та з 1 січня 2019 року, перерахунок щомісячного грошового довічного утримання повинен проводиться теж з 4 грудня 2018 року та з 1 січня 2019 року відповідно.

Зазначений висновок суду узгоджується з правовою позицією, яка викладена у постановах Верховного Суду від 10 квітня 2019 у справі № 554/3414/17, від 30 травня 2019 року у справі № 592/2569/17, який враховується судом при вирішенні цієї справи.

Щодо посилання відповідача на те, що станом на сьогодення зміни до Порядку № 3-1 щодо строку, з якого має проводитись перерахунок пенсії, не внесені, суд вважає за необхідне зауважити, що постановою правління Пенсійного фонду України від «Про затвердження Змін до Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України» від 7 червня 2019 року № 6-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 2 липня 2019 року за № 718/33689, з метою приведення положень даної постанови до приписів нормативно-правових актів вищої юридичної сили були внесені зміни до Порядку № 3-1, відповідно до яких п. 4 розділу ІІ Порядку № 3-1 викладений в редакції, згідно з якою перерахунок щомісячного довічного утримання проводиться з дня виникнення права на відповідний перерахунок.

На підставі викладеного вище, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача в частині визнання протиправними дії відповідача щодо відмови у проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 4 грудня 2018 року на підставі заяви позивача від 13 грудня 2018 року згідно довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області № 1153 від 12 грудня 2018 року та з 1 січня 2019 року на підставі заяви позивача від 14 січня 2019 року згідно довідки Територіального управління Державної судової адміністрації в Донецькій області № 04-120-19 від 10 січня 2019 року - підлягають задоволенню.

З цих же підстав підлягають задоволенню й позовні вимоги позивача про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи з посадового окладу працюючого судді згідно довідки територіального управління Державної судової адміністрації України у Донецькій області № 1153 від 12 грудня 2018 року за період з 4 грудня 2018 року по 31 грудня 2018 року та згідно довідки Територіального управління Державної судової адміністрації в Донецькій області № 04-120-19 від 10 січня 2019 року за період з 1 січня 2019 року по 31 січня 2019 року.

Позовні вимоги позивача стосовно зобов`язання відповідача здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи з посадового окладу працюючого судді згідно довідки ТУ ДСА у Донецькій області № 04-120-19 від 10 січня 2019 року за період з 1 лютого 2019 року по 28 лютого 2019 року - задоволенню не підлягають, так як матеріалами справи встановлено факт здійснення відповідачем такого перерахунку за лютий 2019 року.

Щодо позовних вимог позивача про зобов`язання відповідача виплатити позивачу заборгованість у зв`язку з недоплатою щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, що виникла за періоди з 4 грудня 2018 року по 31 грудня 2018 року та з 1 січня 2019 року по 28 лютого 2019 року з урахуванням раніше виплачених сум, - суд зазначає наступне.

Частиною 1 ст. 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно зі ст. 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод; основи соціального захисту.

Закон, який би передбачав випадки не здійснення виплати нарахованих особі соціальних виплат (в тому числі неприйняття Кабінетом Міністрів України окремого порядку виплати такої заборгованості) - станом на час розгляду даної справи не приймався; підзаконний нормативно-правовий акт, на якій посилається відповідач як підставу відстрочки виплати нарахованої позивачу суми щомісячного довічного грошового утримання (постанова Кабінету Міністрів України від 25 квітня 2018 року № 335), не є законом, а тому, не може змінювати в бік звуження права громадян, які встановлено нормативно-правовими актами вищої юридичної сили.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно приписів ч. 4 ст. 245 КАС України, беручи до уваги висновок щодо протиправності не виплати позивачу щомісячного довічного грошового утримання (різниці між нарахованою та сплаченою позивачу сумою грошового утримання), суд вважає позовні вимоги позивача про зобов`язання відповідача виплатити їй заборгованість, що виникла у зв`язку з недоплатою відповідачем щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, яка виникла за періоди з 4 грудня 2018 року по 31 грудня 2018 року та з 1 січня 2019 року по 28 лютого 2019 року (з урахуванням раніше виплачених сум - є такими, що підлягають задоволенню.

Частиною 1 ст. 139 КАС України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до матеріалів справи позивачем згідно квитанції № ПН 55 від 19 вересня 2019 року за подання даного позову до суду було сплачено судовий збір в розмірі 768,40 грн (а.с. 4).

На підставі викладеного вище суд вважає за необхідне стягнути із відповідача на користь позивача витрати, пов`язані зі сплатою нею судового збору за подання даного позову в повному обсязі.

Керуючись ст. 19, 46, 92 Конституції України, ст.ст. 2, 6, 72-77, 94, 139, 242-246, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце постійної реєстрації: АДРЕСА_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (, місцезнаходження: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, площа Соборна, буд. 3) - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо не здійснення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 з 4 грудня 2018 року по 31 грудня 2018 року на підставі її заяви від 13 грудня 2018 року згідно довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області № 1153.

Визнати протиправними дії відповідача щодо не здійснення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 з 1 січня 2019 року по 31 січня 2019 року на підставі заяви позивача від 14 січня 2019 року згідно довідки Територіального управління Державної судової адміністрації в Донецькій області № 04-120-19 від 10 січня 2019 року.

Зобов`язати Слов`янське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 , виходячи з посадового окладу працюючого судді згідно довідки територіального управління Державної судової адміністрації України у Донецькій області № 1153 від 12 грудня 2018 року за період з 4 грудня 2018 року по 31 грудня 2018 року.

Зобов`язати Слов`янське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці - ОСОБА_1 , виходячи з посадового окладу працюючого судді згідно довідки Територіального управління Державної судової адміністрації в Донецькій області № 04-120-19 від 10 січня 2019 року за період з 1 січня 2019 року по 31 січня 2019 року.

Зобов`язати Слов`янське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області виплатити ОСОБА_1 заборгованість у зв`язку з недоплатою щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, що виникла за періоди з 4 грудня 2018 року по 31 грудня 2018 року та з 1 січня 2019 року по 28 лютого 2019 року - з урахуванням раніше виплачених сум.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (, місцезнаходження: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, площа Соборна, буд. 3) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце постійної реєстрації: АДРЕСА_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

Вступна та резолютивна частини рішення складені та підписані 11 грудня 2019 року.

Рішення суду може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно приписів підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги на рішення Донецького окружного адміністративного суду подаються учасниками справи до або через Донецький окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення складений та підписаний 23 грудня 2019 року.

Суддя Н.П. Волгіна