Справа № 260/357/19
Суддя: Старунський Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2019-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2019 рокуЛьвів№ 857/9855/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Старунського Д.М.,

суддів Багрія В.М., Большакової О.О.,

за участю секретаря судового засідання Волошин М.М.,

представника відповідача Василенко І.Ю.,

розглянувши у судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро Континент" на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 08 серпня 2019 року у справі №260/357/19 (рішення ухвалено в м. Ужгород,головуючий суддя Іванчулинець Д.В., рішення в повному обсязі складено 12.08.2019) за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро Континент" до Закарпатської митниці ДФС про визнання незаконним рішення про коригування митної вартості товару,

в с т а н о в и в:

ТзОВ "Євро Континент" 14.03.2017 звернулося в суд із адміністративним позовом до Закарпатської митниці ДФС, в якому просило визнати протиправним та скасувати Рішення про коригування митної вартості товару UA305200/2019/000051/2 від 21.02.2019 року та картку відмови № UA305200/2019/00058.

В обґрунтування позову зазначає, що митним органом незаконно та безпідставно відкинуті (не застосовано) всі попередні методи визначення митної вартості та застосовано резервний метод, згідно з якого згенеровано системою АСАУР індикатор ризику по вартості на рівні 34 774,50 євро. Зазначає, що зауваження висловлені відповідачем в рішенні про коригування митної вартості, є формальними та таким, що спрямовані на спробу обґрунтування законності застосувати резервний метод визначення митної вартості автомобіля, при цьому уникаючи та не враховуючи подані декларантом належні та допустимі докази вартості автомобіля.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 08 серпня 2019 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції ТзОВ "Євро Континент" оскаржило його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким позов задовольнити.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення порушено норми матеріального та процесуального права, неповно досліджено обставини справи. Вказує, що позивач надав відповідачу всі належні письмові та електронні докази, висновок експерта та покази керівника ТОВ «Євро Континент» - брокера, який здійснював митне оформлення товару, але відповідач піддав їх сумніву у зв`язку із спрацюванням системи АСАУР.

Разом з тим, зазначає, що витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечив вимоги наведені у ній та просив залишити її без задоволення.

У судовому засіданні представник відповідача просив залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Позивач в судове засідання не прибув, про дату, час і місце апеляційного розгляду був повідомлений належним чином, тому колегія суддів, у відповідності до ч. 2 ст. 313 КАС України, вважає за можливе розглядати справу за його відсутності.

Заслухавши суддю - доповідача, представника відповідача, перевіривши підстави для апеляційного перегляду відповідно до доводів апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та матеріалами справи підтверджується, що 22.12.2018 на адресу підприємства ТОВ Євро Континент, згідно зовнішньо-економічного договору (контракту) між англійською компанією AUTO EXPORT EAST LTD та фірмою Євро Континент, надійшов вантаж - легковий автомобіль, такий, що був у використанні в країнах Європейського Союзу, марки LEXUS, модель NX300H, ідентифікаційний номер кузова: НОМЕР_1 .

19.02.2019 декларантом було подано до митного оформлення митну декларацію № UA305200/2019/014131 на товар - легковий автомобіль LEXUS NX300h 2017 року виготовлення, ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_1 , на адресу ТОВ "Євро Континент" з метою випуску його у вільний обіг.

Фактурна вартість - 17700 євро, заявлена за першим методом декларантом на умовах поставки DAF Ужгород митна вартість товару також - 17700 євро (еквівалент 545092,79 грн).

Під час прийняття митної декларації до митного оформлення, автоматизованою системою аналізу та управління ризиками (АСАУР) в програмному забезпеченні АСМО Інспектор для транспортного засобу з VIN-кодом JTJBJRBZ802069459 згенеровано числовий індикатор вартості на рівні 34 774,50 євро.

В рамках виконання митних формальностей, згенерованих АСАУР, посадовою особою, що здійснювала митне оформлення, 20.02.2019 направлено електронний запит до спеціалізованого підрозділу митниці з метою перевірки правильності визначення митної вартості товару.

Спеціалізованим підрозділом митниці здійснено перевірку заявленої митної вартості вищезазначеного товару та наданих для її підтвердження документів.

За результатами розгляду запиту, з урахуванням поданих документів, шляхом порівняння рівня заявленої митної вартості товару з наявною в органу доходів і зборів інформацією про рівень цін на такі товари (числовий індикатор, згенерований АСАУР для даного транспортного засобу), митне оформлення яких вже здійснено, у митниці виник сумнів у достовірності (дійсності) заявленої митної вартості товару.

Також, в процесі перевірки даного митного оформлення було виявлено наступні невідповідності:

- декларантом невірно зазначено країну відправлення товару, оскільки згідно даних автотранспортної накладної (CMR) та рахунку-фактури відправлення було здійснено зі Словаччини, а згідно поданої МД країною відправлення вказано Великобританію ОСОБА_1

- згідно наведених у МД даних (графа 34), країною походження товару вказано Японію, однак даний факт не підтверджений поданими документами, а в рахунку-фактурі країною походження вказано Європейський Союз.

- разом з митною декларацією до митного оформлення подано експертний висновок щодо вартості товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією, однак в експертному висновку в описі товару вказано тип двигуна - гібрид (бензин, електрика) і потужність двигуна 114кВт, а згідно поданої митної декларації тип двигуна - бензин, потужність двигуна - 210 кВт.

- також, в експертному висновку цифрова копія аналогу (фототаблиця), який взято за основу при розрахунку вартості є неналежної якості, що унеможливлює аналіз параметрів та характеристик даного аналогу.

Тому, органом доходів і зборів здійснено запит додаткових документів для підтвердження митної вартості, а саме: 1) за наявності, платіжні/бухгалтерські документи, що стосуються оцінюваного товару; 2) інші документи за бажанням декларанта, які б підтверджували заявлену митну вартість товару.

Також, декларанту було запропоновано провести консультації з митним органом з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в митному органі.

Додаткові документи на запит митниці декларантом надано не було, що підтверджується копією повідомлення декларанта про відмову у поданні додаткових документів.

Правом на проведення консультації з органом доходів і зборів відповідно до ч. 5 ст. 55 Митного кодексу України декларант не використав.

Таким чином, відповідачем 21.02.2019 було прийнято рішення про коригування митної вартості №UA305000/2019/000051/2 та картку відмови у прийнятті митної декларації №UA305200/2019/000058.

Не погоджуючись із такими рішеннями позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову суд першої інстанції виходив з того, що декларантом при наявності певних відомостей у товаросупровідних документах, що подавались до митного оформлення, до митної декларації занесено зовсім інші відомості, документальне підтвердження для яких відсутнє.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, усі рішення та дії суб`єкта владних повноважень мають підзаконний характер, тобто повинні бути прийняті (вчинені) на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені законом.

Згідно із частиною 1 статті 7 Митного кодексу України (далі МК України), встановлені порядок і умови переміщення товарів через митний кордон України, їх митний контроль та митне оформлення, застосування механізмів тарифного і нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, справляння митних платежів, ведення митної статистики, обмін митною інформацією, ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, здійснення відповідно до закону державного контролю нехарчової продукції при її ввезенні на митну територію України, запобігання та протидія контрабанді, боротьба з порушеннями митних правил, організація і забезпечення діяльності митних органів та інші заходи, спрямовані на реалізацію державної політики у сфері державної митної справи, становлять державну митну справу.

Митний контроль це сукупність заходів, що здійснюються митними органами в межах своїх повноважень з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку (пункт 24 частини 1 статті 4 МК України).

Відповідно до статей 49, 50 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Згідно із частиною першою статтею 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VІІІ цього Кодексу та главою 8.

За приписами частини другої статті 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Як встановлено частиною першою статті 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Відповідно до частини другої статті 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах 5 і 6 статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

За правилами частини третьої статті 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформацію біржових організацій про вартість товару або сировини.

Відповідно до частини 5 статті 53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Таким чином, право митного органу на витребування додаткових у декларанта документів не є абсолютним, а виникає за наявності хоча б однієї з таких підстав: 1) наявність розбіжностей у документах; 2) наявність ознак підробки документів; 3) відсутність у документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Як встановлено судом та підтверджується зокрема матеріалами справи, що у документах поданих позивачем було встановлено певні розбіжності, а саме:

- декларантом невірно зазначено країну відправлення товару, оскільки згідно даних автотранспортної накладної (CMR) та рахунку-фактури відправлення було здійснено зі Словаччини, а згідно поданої МД країною відправлення вказано Великобританію ОСОБА_1

- згідно наведених у МД даних (графа 34), країною походження товару вказано Японію, однак даний факт не підтверджений поданими документами, а в рахунку-фактурі країною походження вказано Європейський Союз.

- разом з митною декларацією до митного оформлення подано експертний висновок щодо вартості товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією, однак в експертному висновку в описі товару вказано тип двигуна - гібрид (бензин, електрика) і потужність двигуна 114кВт, а згідно поданої митної декларації тип двигуна - бензин, потужність двигуна - 210 кВт.

- також, в експертному висновку цифрова копія аналогу (фототаблиця), який взято за основу при розрахунку вартості є неналежної якості, що унеможливлює аналіз параметрів та характеристик даного аналогу.

Відтак, в даному випадку, витребування додаткових документів було викликано:

- наявністю розбіжностей у поданих до митного оформлення документах, а саме: наявністю невідповідностей у поданих до митного оформлення документах (митній декларації, декларації митної вартості, транспортного документу - щодо умов поставки, країни походження, країни відправлення, а також невідповідності в експертному висновку); подані документи не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, зокрема платіжний документ про сплату за оцінюваний товар був відсутній.

- виникнення у митниці сумніву у достовірності (дійсності) заявленої митної вартості товару, оскільки її рівень був значно нижчим за числовий індикатор, згенерований АСАУР безпосередньо для даного транспортного засобу (не для ідентичного чи аналогічного, а саме для безпосередньо оцінюваного товару). Водночас вказане спрацювання системи АСАУР під час митного оформлення не залежить від особистої волі інспектора та має під собою вагоме підґрунтя (як фактичне так і нормативне), а використання цього спрацювання автоматизованої системи є обов`язковим згідно чинного законодавства з питань державної митної справи.

Частиною другою статті 58 МК України передбачено, що метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи.

У зв`язку із не підтвердженням використаних декларантом відомостей та неподанням запрошуваних документів, необхідних для підтвердження заявленої митної вартості, заявлена декларантом митна вартість не була визнана.

Судом встановлено, що метод 2 не застосовувався у зв`язку із відсутністю інформації щодо вартості ідентичного товару (зокрема відсутності інформації щодо визначених ст.59 МК України критеріїв). Метод 3 не застосовувався у зв`язку із відсутністю інформації щодо вартості подібного товару (зокрема відсутності інформації щодо визначених ст.60 МК України критеріїв). Метод 4 не застосовувався у зв`язку із відсутністю інформації необхідної для застосування віднімання вартості. Метод 5 не застосовувався у зв`язку із відсутністю інформації необхідної для застосування додавання вартості.

Так як була наявна цінова інформація митним органом було застосовано для визначення митної вартості 6 - резервний метод, через неможливість застосування попередніх методів.

Умови та порядок декларування, перелік відомостей, необхідних для здійснення митного контролю та митного оформлення, визначаються Митним Кодексом. Положення про митні декларації та форми цих декларацій затверджуються Кабінетом Міністрів України, а порядок заповнення таких декларацій та інших документів, що застосовуються під час митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, - центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що відповідно до заявлених декларантом позивача відомостей про країну походження інформація у графі 34 митної декларації (JP) не співпадає з інформацією у декларації про походження, здійсненої експортером (EU).

Згідно положень частини другої статті 48 Підстави для відмови у випуску товару МК України, товари, походження яких достовірно не встановлено, випускаються органом доходів і зборів у вільний обіг на митній території України за умови сплати ввізного мита за повними ставками Митного тарифу України.

Також, колегія суддів враховує, що разом з митною декларацією до митного оформлення подано експертний висновок щодо вартості товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією, однак в експертному висновку в описі товару вказано тип двигуна - гібрид (бензин, електрика) і потужність двигуна 114кВт, а згідно поданої митної декларації тип двигуна - бензин, потужність двигуна - 210 кВт (а.с. 21).

Крім того, суд першої інстанції вірно звернув увагу на те, що в експертному висновку цифрова копія аналогу, який взято за основу при розрахунку вартості є неналежної якості, що унеможливлює аналіз параметрів та характеристик даного аналогу.

Відповідно до розділу 4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.03 № 142/5/2092, на основі якої здійснюються всі цінові експертні висновки, усі дані, наведені у звіті (акті) про оцінку або у висновку експерта (експертного дослідження), зазначаються з посиланням на джерело їх отримання. Джерела інформації повинні бути актуальними, тобто відповідати даті оцінки.

Суд звертає увагу, що у наданому до митного оформлення висновку експерта середня ціна КТЗ (колісного транспортного засобу), на якому власне ґрунтується подальший розрахунок вартості, береться експертом саме з цифрової копії аналогу (фототаблиці), неналежна якість якого унеможливлює прочитання та ідентифікацію цього документа.

Такі ж пояснення надала при апеляційному перегляді і представник відповідача.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що позивачем у поданих до митного оформлення документах та до митної декларації занесено зовсім інші відомості, документальне підтвердження для яких відсутнє.

З огляду на наведене суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позову з наведених вище підстав.

З врахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при розгляді адміністративної справи всебічно і об`єктивно встановлено обставини справи, оскаржене рішення суду винесене з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому немає підстав для його скасування.

Керуючись статтями 243, 308, 310, 313, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро Континент" залишити без задоволення, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 08 серпня 2019 року у справі №260/357/19 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий суддя Д. М. Старунський
судді В. М. Багрій
О. О. Большакова
Повне судове рішення складено 26.12.2019