Справа № 615/665/19
Суддя: Токмакова А. П.
Дата ухвалення: 2019-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 615/665/19
Провадження № 2-а/615/25/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2019 року м. Валки

Валківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Токмакової А.П.,

секретаря судового засідання Антоненко М.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Валки Харківської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти 2 батальйону 3 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Попова Олександра Сергійовича, третьої особи - Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про притягнення до адміністративної відповідальності,

в с т а н о в и в:

03.05.2019 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить визнати незаконною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ № 1096266 від 24.04.2019 року, винесену поліцейським роти №2 батальйону №3 УПП у Дніпропетровській області ДПП Поповим О.С.

В обґрунтування позову зазначає, що із вказаною постановою не згоден, оскільки вона не відповідає обставинам справи та вимогам закону, винесена безпідставно з істотними порушеннями його прав, тому підлягає скасуванню.

Вказав, що 24.04.2019 року рухаючись по автодорозі М29 159 км 980 м був зупинений безпідставно поліцейським, який намагався у будь-який спосіб притягнути його до відповідальності, мотивуючи тим, що т/з може вчинити адміністративне правопорушення. В подальшому поліцейський звинуватив його у допущенні порушень п.31.1 та п.31.4.7 «е» ПДР України, про що винесено дану постанову.

Зазначив, що перед початком руху ретельно перевірив справність т/з та причепу, все було у справному стані. Після зупинки поліцейським та вказівки на відсутність бризговиків на причепі на передній осі, позивач заперечив наявність вказаного правопорушення, адже бризговики були присутні на усіх осях, що підтверджується наданим відеозаписом та не знайшло свого підтвердження під час розгляду справи.

Звернув увагу, що в постанові відсутні посилання на об`єктивні докази, які б підтверджували його вину. Під час розгляду справи поліцейським також не було надано жодних доказів, що свідчить про те, що його висновки про вчинення адміністративного правопорушення ґрунтуються лише на його суб`єктивній думці, яка нічим не підтверджена, вина позивача, як того вимагає законодавство, при винесенні постанови не доведена.

Вважає, що суб`єктивна думка чи припущення поліцейського, а також його бажання із будь-яких умов притягнути позивача до адміністративної відповідальності не можуть бути належними та достатніми доказами, які підтверджують вчинення адміністративного правопорушення.

Зауважив, що в порушення ст.251 КУпАП поліцейським не наведено будь-якої оцінки усним поясненням позивача та взагалі не надано йому змоги надати їх в письмовому вигляді. До початку складання постанови заявляв клопотання про намір скористатися правовою допомогою, однак дане клопотання поліцейським проігноровано, що свідчить про порушення права на захист, як і відмова надати дані, що характеризують позивача як особу, його майновий стан, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність чим порушено вимоги ст.268 КУпАП. В порушення ст.252 КУпАП всі обставини справи не досліджувалися.

На думку позивача, такі дії поліцейського свідчать про його упереджене ставлення, викликане запереченнями позивача проти інкримінування йому неіснуючого правопорушення. Вважає, що накладене адміністративне стягнення є безпідставним.

Після виконання вимог ст.171 КАС України на підставі ухвали Валківського районного суду Харківської області від 07.05.2019 року відкрито провадження у адміністративній справі. З урахуванням вимог ч.1 ст.257 КАС України розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження, в зв`язку з чим роз`яснено сторонам про порядок та строки виконання ними вимог цього Кодексу.

23.05.2019 року до суду надійшла заява УПП в Дніпропетровській області ДПП в особі представника за довіреністю Марченка А.О., щодо залучення установи до участі у даній справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, клопотання про долучення до матеріалів справи DVD-R диска в якості доказу, а також пояснення, в якому представник просить в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі, як необґрунтовані.

Посилаючись на п.п.1.3, 1.4, 1.5, 1.9, 31.1, 31.4.7е ПДР України вважає, що технічний стан т/з та їх обладнання є факторами, що впливають на безпеку дорожнього руху, тому в КК України (ст.287) передбачена відповідальність за випуск в експлуатацію запевне технічно несправного т/з, керування т/з в стані алкогольного сп`яніння або інше грубе порушення правил експлуатації автомобіля, які забезпечують безпеку дорожнього руху, вчинене особою, відповідальною за технічний стан або експлуатацію т/з, що призвело до нанесення каліцтв середньої тяжкості або тяжких каліцтв потерпілому або його смерті.

Тому п.31.4.7е ПДР України, тобто заборону експлуатації т/з за відсутності хоча б одного із перелічених елементів, введено з метою пом`якшення ударів у разі зіткнення т/з, а також з метою недопущення заїзду легкових автомобілів під причепи та напівпричепи у разі попутних зіткнень. Відсутність бризговиків або брудозахисних фартухів, на думку представника третьої особи, може призвести до викиду бруду і каміння з під коліс рухомого т/з, тому експлуатація автомобіля без цих елементів захисту також заборонена. До того ж п.6.8.5 не дозволяє на вітровому склі КТЗ сколи чи тріщини в зоні роботи склоочисників.

Вважає, що постанова повністю відповідає вимогам, встановленим п.5 Розділу 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, що зафіксовані не в автоматичному режимі №1395 від 07.11.2015 року, оскільки за наявності технічної можливості складна в електронній формі у виді стрічки, яка роздрукована за допомогою спеціального технічного пристрою із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови.

На думку представника, на відеозапису з нагрудного відео реєстратора, зафіксовано інкриміноване позивачу правопорушення, розгляд справи проводився згідно чинного законодавства, позивача ознайомлено з його правами відповідно до ст.268 КУпАП. Оскільки санкція ст.121 КУпАП не передбачає застосування адміністративного арешту, відсутність захисника при складанні оскаржуваної постанови не суперечить інтересам правосуддя, оскільки позивач реалізував право на оскарження постанови про адміністративне правопорушення, а подальший захист прав і свобод особи забезпечено в суді при оскарженні дій чи рішень суб`єкта владних повноважень.

Як зазначає представник, пояснення позивача, викладені ним в позовній заяві свідчить лише про спробу уникнути встановленій законом відповідальності. Факт вчинення ним адміністративного правопорушення підтверджується показаннями поліцейських УПП, які безпосередньо бачили порушення ПДР та є особами не зацікавленими в результатах розгляду справи про адміністративне правопорушення, віднесене до їх компетенції, та у встановлений законодавством спосіб відреагували на виявлене правопорушення.

21.06.2019 року відповідач надав відзив на позовну заяву, в якій просив в задоволенні позовної заяви відмовити в повному обсязі, виклавши аналогічні в поясненні третьої особи обставини.

Ухвалою суду від 02.07.2019 року залучено до участі в адміністративній справі в якості третьої особи Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції.

Будь-які заяви чи клопотання щодо проведення інших процесуальних дій, в тому числі забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження у справі, учасниками справи не заявлялися.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, просив задовольнити в повному обсязі.

Пояснив, що дійсно 24.04.2019 року черговий раз був зупинений поліцейськими, але навіть з автомобіля не виходив, не надавав документи, які посвідчують особу, для огляду. Постанову поліцейським складено можливо на підставі внесених даних із раніше складеної постанови. З самого початку зупинки просив поліцейських зазначити підставу зупинки і лише після тривалого часу вони вказали на відсутність бризговика на передньому колесі причепу, а потім на тріщину на лобовому склі. Проте вказані обставини не зафіксовані в передбаченому законом порядку, що позбавляє позивача підтвердити, що дані недоліки не можуть свідчити про технічну несправність та дозволяють подальший рух до СТО, оскільки не були перешкодою для руху.

Зазначив, що автомобіль належить фірмі «Норма», перед виїздом проходив технічний огляд, не має права усувати будь-які недоліки без відома власника автомобіля. Звернув увагу, що тріщина на склі з`явилася в дорозі з пасажирської сторони, не перешкоджала оглядовості та відразу по приїзду відремонтовано, самостійно це зробити неможливо. Бризговики на задніх колесах присутні, а щодо передніх відповідальність не передбачена ПДР України, оскільки в даному випадку відпав в дорозі в зв`язку з тим, що лопнуло колесо. Лампи автопоїзду не передбачені заводом-виробником, тому їх встановлення буде переобладнанням, за що передбачена відповідальність. Навіть, якщо і є порушення, але вони не підпадають під дію ч.1 ст.121 КУпАП, тому відмовився виходити з автомобіля та надавати документи.

Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 24.04.2019 року о 13-18 год. інспектором роти 2 батальйону 3 УПП в Дніпропетровській області Поповим О.С. винесено постанову серії ЕАВ № 1096266 про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП, за те, що він 24.04.2019 року керував т/з Ford Cargo 3530, д.н.з. НОМЕР_1 , з причепом, д.н.з. НОМЕР_2 , з тріснутим лобовим склом, на передній осі причепу були відсутні бризговики, чим порушив п.6.8.5 ДСТУ 3649:2010, п.31.1, 31.4.7 «е» ДПР України.

Досліджені в судовому засіданні фотографії та відеозапис, надані представником відповідача підтверджують пояснення позивача щодо відсутності фіксації будь-яких вчинених ним правопорушень та численних порушень Закону під час складення постанови.

Згідно вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Нормами ст. 222 КУпАП встановлено, що органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху (ч.5 ст.121). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Пунктом 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 р. № 1395 (надалі - Інструкція) визначено, що в разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

При цьому, особа, яка уповноважена розглядати справу про адміністративне правопорушення зобов`язана по-перше, встановити склад правопорушення, яким згідно статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення є протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, по-друге, дослідити докази та оцінити їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Також, згідно ст.31 Закону України "Про Національну поліцію", полiцiя може застосовувати такi превентивнi заходи, окрім іншого, перевiрка документiв особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технiчних приладiв i технiчних засобiв, що мають функцiї фото- i кiнозйомки, вiдеозапису, засобiв фото- i кiнозйомки, вiдеозапису.

Згідно з ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З матеріалів справи вбачається, що позивач заперечує проти вчинення ним правопорушення.

Зазначені твердження позивача відповідачем не спростовані.

Порядок розгляду справи про адміністративні правопорушення визначений главою 22 КУпАП.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

В мотивувальній частині постанови у справі про адміністративне правопорушення відсутні посилання на докази, якими обґрунтовується рішення поліцейського про накладення адміністративного стягнення на позивача за вчинення адміністративного правопорушення у вигляді штрафу.

Таким чином, враховуючи, що відповідачем, який є суб`єктом владних повноважень, не надано суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт скоєння позивачем адміністративного правопорушення, приймаючи до уваги приписи ч.2 ст.77 КАС України, суд вважає, що постанова по справі про адміністративне правопорушення прийнята відповідачем з порушенням норм КУпАП, а тому підлягає скасуванню.

Відповідно до ст.284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Особливості провадження судами у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності передбачені ст.286 КАС України.

Так, ч.3 цієї статті визначено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до ч.1 ст.121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

П.31.1 ПДР України вказує, що технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

Згідно п.31.4.7 (е) ПДР України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам, зокрема, відсутній передбачений конструкцією бампер або задній захисний пристрій, грязезахисні фартухи і бризковики.

На підставі викладеного, враховуючи, що підставами скасування оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення є не доведення відповідачем належними та допустимими доказами факту скоєння позивачем адміністративного правопорушення, то з урахуванням встановлених КАС України завдань адміністративного судочинства, суд дійшов висновку про необхідність задовольнити адміністративний позов у повному обсязі, шляхом скасування рішення суб`єкта владних повноважень і закриття справи про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст.ст.71,160-163 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Постанову серії ЕАВ № 1096266 від 24.04.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП у справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 340 грн., винесену інспектором роти 2 батальйону 3 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Поповим Олександром Сергійовичем скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду через Валківський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя А.П. Токмакова