Справа № 554/9062/19
Суддя: Савченко А. Г.
Дата ухвалення: 2020-01-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Дата документу 03.01.2020 Справа № 554/9062/19
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

3 січня 2020 року суддя Октябрського районного суду м. Полтави Савченко А. Г., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 3 УПП в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Ніколенка Олександра Валерійовича, третя особа Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови,

в с т а н о в и в :

Короткий зміст позовних вимог та відзиву

1. 7 жовтня 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся з цим позовом до суду, в якому зазначив, що 17 вересня 2019 року відповідно до постанови серії ДПО18 № 678813 Відповідачем в особі інспектора патрульної поліції Ніколенка О. В. він на підставі ч. 2 ст. 122 КУпАП був підданий адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 425 грн за те, що о 21 год. 19 хв. цього ж дня він керував автомобілем SUBARU LEGACY д. н. з. НОМЕР_1 та не ввімкнув ближнє світло фар в темну пору доби, чим порушив вимоги п. 19.1 Правил дорожнього руху України (далі - Правил, ПДР).

2. Не заперечуючи факту вчинення інкримінованого йому порушення Правил, позивач зазначив, що дійсно у вказаний день і час в темну пору доби він керував належним йому транспортним засобом автомобілем SUBARU LEGACY д. н. з. НОМЕР_1 та не ввімкнув ближнє світло фар, але, на його переконання, відповідальність за це повинна наступати не за ч. 2 ст. 122 КУпАП, а за статтею 125 цього Кодексу, в зв`язку з чим вказану постанову вважає незаконною та просить її скасувати, закривши при цьому провадження по справі за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Він також просить поновити йому строк на звернення до суду для оскарження вказаної постанови, вважаючи, що строк на це ним пропущено з поважних причин, так як для подання позовної заяви йому необхідна була правова допомога, за якою він звернувся до адвоката, пропустивши при цьому встановлений законом строк на оскарження.

3. В установлений законом строк Відповідач подав відзив на позов, в якому позовних вимог позивача не визнав, зазначивши, що останній дійсно вчинив інкриміноване йому порушення Правил, а тому законно підданий адміністративному стягненню у виді штрафу, в зв`язку з чим відсутні підстави для скасування постанови. Зазначив, що тільки думка правопорушника та незгода його з притягненням до адміністративної відповідальності не є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та звільнення правопорушника від адміністративної відповідальності. Наголосив, що згідно п. 19.1 ПДР у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості незалежно від ступеня освітлення дороги, а також у тунелях на транспортному засобі, що рухається, повинні бути ввімкнені такі світлові пристрої: а) на всіх механічних транспортних засобах - фари ближнього світла; б) на мопедах (велосипедах) і гужових повозках(санях) - фари або ліхтарі; в) на причепах та транспортних засобах, що буксируються, - габаритні ліхтарі. Цих вимог Правил позивач не дотримався, що ним було виявлено у визначеному законом порядку, в зв`язку з чим він і притягнув його до адміністративної відповідальності, постанову про що вважає законною та обґрунтованою. Не погоджуючись з думкою позивача про нібито невірну кваліфікацію його дій за ч. 2 ст. 122 КУпАП, Відповідач зазначив, що вказана норма КУпАП встановлює відповідальність за два види порушень: порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами та порушення правил користування попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, кожний із яких є самостійною підставою для притягнення особи до відповідальності в разі недотримання цих вимог Правил. Позивач керував автомобілем в темну пору доби при вимкненому світлі ближніх фар, що є порушенням Правил, в зв`язку з чим він і притягнув його до відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Обставини справи, встановлені судом та докази, на підставі яких вони встановлені

4. Відповідно до постанови серії ДПО18 № 678813 17 вересня 2019 року о 21 год. 19 хв. ОСОБА_1 керував автомобілем SUBARU LEGACY д. н. з. НОМЕР_1 та не ввімкнув ближнє світло фар в темну пору доби, чим порушив вимоги п. 19.1 Правил (а. с. 23).

5. Відповідачем суду надано відеозапис порушення, допущеного позивачем при керуванні транспортним засобом, який було досліджено в суді та з якого вбачається, що автомобіль SUBARU LEGACY номерний знак НОМЕР_1 у вказаний в оскаржуваній постанові час, рухався при вимкненому світлі фар в темну пору доби (а. с. 34).

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування

6. Закон України від 30 червня 1993 року № 3353-ХІІ «Про дорожній рух».

6.1. Стаття 14. Учасники дорожнього руху

Учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

7. Закон України від 2 липня 2015 року № 580-VIIІ «Про національну поліцію».

7.1. Стаття 40.

1. Поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

2. Інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку відеотехніку повинна бути розміщена на видному місці.

8. Кодекс України про адміністративні правопорушення від 7 грудня 1984 року, № 8073-Х (в редакції на час виникнення спірних правовідносин).

8.1. Стаття 9. Поняття адміністративного правопорушення

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

8.2. Стаття 122. Перевищення встановлених обмежень швидкості руху, проїзд

на заборонний сигнал регулювання дорожнього руху та порушення

інших правил дорожнього руху

Частина 2. Порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди,

- тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

8.3.Стаття 222. Органи Національної поліції

Органи Національної поліції розглядають, крім іншого, справи про адміністративні правопорушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, ч. 1, 2, 3, 5, 6 ст. 121, ч. 1, 2, 3 ст. 122 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

8.4. Стаття 251. Докази

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

8.5. Стаття 252. Оцінка доказів

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

8.6. Стаття 258. Випадки, коли протокол про адміністративне правопорушення

не складається

Частина 2. Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису).

8.7. Стаття 268. Права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

8.8. Стаття 280. Обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

8.9. Стаття 283. Зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення

Частина 2. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Частина 3. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

9. Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

9.1. Пункт 19.1 у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості незалежно від ступеня освітлення дороги, а також у тунелях на транспортному засобі, що рухається, повинні бути ввімкнені такі світлові пристрої: а) на всіх механічних транспортних засобах - фари ближнього світла; б) на мопедах (велосипедах) і гужових повозках(санях) - фари або ліхтарі; в) на причепах та транспортних засобах, що буксируються, - габаритні ліхтарі..

10. Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ від 7 листопада 2015 року, № 1395.

10.1. Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Згідно з п. 9 цього розділу розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.

11. Постанова Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства по справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті»

11.1. Пункт 24

Зміст постанови повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. У ній повинні бути наведені докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, і вказано мотиви не взяття до уваги інших доказів, на які посилається правопорушник чи висловлені останнім доводи.

Оцінка аргументів та мотиви суду

12. Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

13. Згідно ч. 2 ст. 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

14. Відповідно до ч. ч. 1 та 2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

15. Згідно зі ст. ст. 73, 74 КАС України належними та допустимими є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування.

16. Відповідно до ст. ст. 75, 76 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

17. Згідно ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

18. Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, суд зазначає, що ними у визначеній законом процедурі доведено факт вчинення позивачем інкримінованого йому порушення Правил, чого останній не заперечував як під час винесення оскаржуваної постанови щодо нього, так і не заперечує в позовній заяві.

Судом встановлено, що позивач дійсно в темну пору доби керував автомобілем SUBARU LEGACY д. н. з. НОМЕР_1 та не ввімкнув ближнє світло фар. Цей факт був виявлений патрульним екіпажем поліції, який рухався в зустрічному напрямку, в зв`язку з чим позивача на законних підставах було зупинено. Після зупинки позивач не заперечував факту керування автомобілем в темну пору доби при вимкненому ближньому світлі фар. З дотриманням відповідних процесуальних процедур Відповідачем було проведено розгляд справи та накладено на позивача адміністративне стягнення в межах санкції ч. 2 ст. 122 КУпАП.

19. Суд розцінює як надумане твердження позивача про те, що відповідальність за допущене ним порушення Правил повинна наступати за статтею 125 КУпАП, а не ч. 2 ст. 122 Кодексу. При цьому суд виходить з того, що порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами є самостійною підставою відповідальності, яка передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП. Пов`язування ж недотримання цих вимог КУпАП з початком руху чи зміною його напрямку, як це робить позивач у позовній заяві, суд розцінює як надумане та таке, що не узгоджується із змістом як вказаної норми КУпАП, так і пункту 19.1 Правил, а тому до уваги його не приймає.

20. Згідно з ч. 2. ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на Відповідача, що ним, на переконання суду, виконано в повному обсязі.

21. Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

22. Згідно з ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

23. Зважаючи на обґрунтування позивачем причин пропуску строку на звернення до суду для оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, суд вважає поважною причину його пропуску та вважає за необхідне поновити його.

24. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що під час винесення оскаржуваної постанови Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, у визначеному законом порядку було встановлено факт порушення позивачем вимог п. 19.1 Правил, доведено правомірність прийнятого ним рішення, матеріалами справи встановлено, що ним дотримано права позивача на справедливий та неупереджений розгляд справи про притягнення його до адміністративної відповідальності, а тому постанова серії ДПО18 № 678813, винесена інспектором патрульної поліції Ніколенком О. В. про накладення на позивача адміністративного стягнення за ч.2 ст. 122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 425 грн є законною. В зв`язку з цим суд приходить до висновку про обґрунтованість підстав притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення інкримінованого йому порушення Правил та відмови у задоволенні позовних вимог.

Керуючись статтями ст. ст. 121, 241-243, 246, 250-251, 286 КАС України, суд,

в и р і ш и в :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до інспектора роти № 3 УПП в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Ніколенка Олександра Валерійовича, третя особа Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови серії ДПО18 № 678813 від 17 вересня 2019 року про притягнення його до адміністративної відповідальності на підставі ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн за порушення вимог п. 19.1 Правил дорожнього руху, - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Октябрський районний суд м. Полтави протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя А. Г. Савченко