Справа № 813/2454/18
Суддя: Мартинюк Н.М.
Дата ухвалення: 2019-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

28 грудня 2019 року

Київ

справа №813/2454/18

адміністративне провадження №К/9901/29377/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого судді Мартинюк Н.М.,

суддів Жука А.В., Мельник-Томенко Ж.М.,

розглянув у порядку письмового провадження у касаційній інстанції адміністративну справу №813/2454/18

за позовом ОСОБА_1

до Національної академії Сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного

про визнання дій протиправними, стягнення середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні

за касаційною скаргою Національної академії Сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного

на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20 вересня 2019 року

(прийняту у складі: головуючого судді Запотічного І.І., суддів Глушка І.В., Матковської З.М.).

УСТАНОВИВ:

І. Історія справи

ОСОБА_1 у червні 2018 року звернувся до суду з позовом до Національної академії Сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного, в якому просив:

- визнати протиправними дії Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного щодо не проведення повного розрахунку при звільненні - невиплати ОСОБА_1 в день виключення зі списків військової прокуратури Західного регіону України (31 грудня 2017 року) компенсації за неотримане речове майно;

- стягнути з Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного середній заробіток за несвоєчасний розрахунок при звільненні за період із 31 грудня 2017 року до дня фактичного розрахунку (24 травня 2018 року) у розмірі: 149 808,40 грн.

Львівський окружний адміністративний суд рішенням від 21 серпня 2018 року позов задовольнив. Визнав протиправними дії відповідача щодо не проведення повного розрахунку при звільненні - невиплати позивачу в день виключення зі списків військової прокуратури Західного регіону України компенсації за неотримане речове майно.

Стягнув з відповідача на користь позивача середній заробіток за несвоєчасний розрахунок при звільненні за період із 31 грудня 2017 року до дня фактичного розрахунку 24 травня 2018 року у розмірі: 149 808,40 грн.

Вважаючи зазначене рішення таким, що прийнято з порушенням норм матеріального і процесуального права, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив його скасувати і прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 6 листопада 2018 року, залишеною без змін постановою Верховного Суду від 23 липня 2019 року, апеляційну скаргу повернуто відповідачу на підставі пункту 1 частини четвертої статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України (далі також - «КАС України»), оскільки її подано особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності.

Копію зазначеної ухвали апеляційного суду відповідач отримав 21 листопада 2018 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

26 грудня 2018 року відповідач вдруге подав апеляційну скаргу на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 21 серпня 2018 року разом з клопотанням про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Восьмий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 28 серпня 2019 року апеляційну скаргу відповідача залишив без руху. В цій ухвалі встановлено, що відповідачем не наведено жодних обґрунтованих причин пропуску строку на апеляційне оскарження, оскільки з моменту отримання копії ухвали про повернення апеляційної скарги до дня подання апеляційної скарги минуло понад 30 днів.

В ухвалі про залишення апеляційної скарги без руху суд апеляційної інстанції запропонував апелянту протягом десяти днів з моменту отримання копії цієї ухвали надати заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Львівського окружного адміністративного суду від 21 серпня 2018 року, в якій зазначити (поважні) підстави для поновлення строку.

Як вірно зазначив суд апеляційної інстанції, на виконання цієї ухвали відповідач подав клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження, яке обґрунтоване зверненням до директора Юридичного департаменту Міністерства оборони України і до Військової прокуратури Західного регіону України щодо здійснення представництва інтересів держави в суді і подання апеляційної скарги. Одночасно, апеляційний суд зробив висновок, що відповідач не зазначив поважні причини для поновлення строку на апеляційне оскарження.

З огляду на це, Восьмий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 20 вересня 2019 року відмовив у відкритті апеляційного провадження на підставі пункту 4 частини першої статті 299 КАС України.

У касаційній скарзі Національна академія сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного (далі також - «Академія») просить скасувати ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20 вересня 2019 року, і направити справу для продовження розгляду до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Зокрема, скаржник зазначає, що суд апеляційної інстанції не надав належної правової оцінки тому, що Академією вживалися заходи із реалізації свого права на апеляційне оскарження, зокрема, первісно апеляційну скаргу було подано із дотримання процесуального строку на апеляційне оскарження. Однак, враховуючи, що апеляційна скарга була повернута відповідачу, на його думку, строки при повторній подачі апеляційної скарги пропущено з поважних причин, а тому є підстави для поновлення цих строків.

Позивач подав відзив на касаційну скаргу, в якому просив відмовити у задоволенні касаційної скарги, а рішення суду апеляційної інстанції залишити без змін. На думку позивача, Академія не зазначила жодної поважної причини пропуску строку на апеляційне оскарження.

Ознайомившись із доводами скаржника, Верховний Суд вважає необхідним відмовити у задоволенні касаційної скарги з огляду на таке.

ІІ. Мотиви Верховного Суду

Завданням адміністративного судочинства в силу частини першої статті 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частин першої, другої статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи. Цим конституційним положенням кореспондують норми статті 14 Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів" і статті 13 КАС України.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

За правилами частини третьої статті 298 КАС України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. Одночасно, протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 299 КАС України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, суд апеляційної інстанції виходив із того, що звернення Академії до директора юридичного департаменту Міністерства оборони України, Військової прокуратури Західного регіону України щодо здійснення представництва інтересів держави в суді та подання апеляційної скарги не може вважатися поважною причиною пропуску строку на апеляційне оскарження. Зазначенні звернення не забороняли і не були перепоною для відповідача звернутися до суду з апеляційною скаргою в межах процесуальних строків.

Верховний Суд вважає, що апеляційним судом прийнято правильне рішення про відмову у відкритті апеляційного провадження за скаргою відповідача, оскільки наведені ним причини пропуску строку є неповажними з огляду на наступне.

Згідно з частиною першою статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Слід зазначити, що дотримання строків оскарження судового рішення є однією із гарантій додержання у суспільних відносинах принципу правової визначеності, як складової принципу верховенства права. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними і після завершення таких строків, якщо ніхто не звернувся зі скаргою до суду вищої інстанції, відносини стають стабільними.

Як на підставу поважності пропуску строку на апеляційне оскарження та його поновлення відповідач посилався на те, що первинну апеляційну скаргу він подав у межах строку на апеляційне оскарження. Однак, суд апеляційної інстанції повернув апеляційну скаргу з формальних причин, посилаючись на те, що апеляційна скарга підписана представником за довіреністю без зазначення посадового становища й без підтвердження повноважень підписувати апеляційну скаргу від імені Академії.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач повторно подав апеляційну скаргу через місяць після повернення його першої апеляційної скарги, а тому її подачу не можна визнати своєчасною та обґрунтованою, особливо враховуючи підстави, зазначені в клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Статтею 44 КАС України передбачено обов`язок осіб, які беруть участь у справі (учасників справи), добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

З метою виконання процесуального обов`язку дотримання строку на апеляційне оскарження судових рішень особа, яка має намір подати апеляційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі і залежні від неї дії.

З огляду на викладене і з урахуванням вимог закону, колегія суддів вважає, що судом апеляційної інстанції правомірно відмовлено відповідачу у відкриті апеляційного провадження у зв`язку з невиконанням вимог ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху, а саме ненаданням обґрунтованого клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження із зазначенням інших поважних підстав для поновлення строку апеляційного оскарження та відповідні докази на їх підтвердження.

Зокрема, колегія суддів зазначає, що вчасна первинна подача апеляційної скарги не означає, що після її повернення повторне звернення до суду можливе у будь-який довільний строк, без дотримання часових рамок, встановлених процесуальним законом, оскільки в такому разі порушуватиметься принцип юридичної визначеності.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 6 березня 2018 року у справі №819/1224/15-а.

У своєму рішенні у справі «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 року Європейський суд з прав людини у пункті 41 зазначив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є обмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata.

Отже, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана, з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15 травня 2019 року у справі №0870/8014/12.

Колегія суддів зазначає, що доводи наведені у касаційній скарзі, не спростовують правильність висновку суду апеляційної інстанції, а відтак відсутні підстави для скасування оскаржуваного судового рішення.

У контексті оцінки доводів касаційної скарги Верховний Суд звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах «Проніна проти України» (пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Відповідно до частини першої статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

З огляду на результат касаційного перегляду справи судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, не розподіляються.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Національної академії Сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного залишити без задоволення.

Ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20 вересня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і не може бути оскаржена.

……………………………

…………………………….

…………………………….

Н.М. Мартинюк

А.В. Жук

Ж.М. Мельник-Томенко,

Судді Верховного Суду