Справа № 450/1945/19
Суддя: Мельничук І. І.
Дата ухвалення: 2019-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 450/1945/19 Провадження № 2-а/450/80/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" липня 2019 р. устомитівський районний суд Львівської області в складі :

головуючого - судді Мельничук І. І.

при секретарі Лаба С. П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Пустомити в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області про скасування постанов про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП 18 № 492612 та серії ДП 18 № 492587,

в с т а н о в и в :

позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ДП 18 № 492612 від 03.06.2019 р., винесену щодо ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.; закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ДП 18 № 492612 від 03.06.2019 р.; визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ДП 18 № 492587 від 03.06.2019 р., винесену щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст.121 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.; закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ДП 18 № 492587 від 03.06.2019 р.

В обґрунтування позову покликається на те, 03.06.2019 року на а/д траса Київ-Чоп 539 км, відносно ОСОБА_1 , керуючого транспортним засобом марки Mercedes-Benz Sprinter 308 СDI, реєстраційний номер НОМЕР_1 , працівниками Управління патрульної поліції у Львівській області, а саме інспектором взводу № 2, роти № 4, батальйону № 1 УПП у Львівській області - лейтенантом поліції Кіт Володимиром Валерійовичем та напарником такого - інспектором взводу № 2, роти № 4, батальйону № 2 УПП у Львівській області Кричковським Павлом Любомировичем складено дві постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДГІ 18 № 492612 та серії ДП 18 № 492587. Позивач вважає вказані постанови такими, що підлягають скасуванню з огляду на протиправність таких, яка підтверджується наступним.

Відповідно до Постанови серії ДП 18 № 492612 до ОСОБА_1 застосоване адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 гри за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, а саме, як вказано у постанові, за здійснення обгону на підйомі та з перетином дорожньої розмітки 1.1 (вузька суцільна лінія), чим порушено п. 4.16 ПДР України. Із зазначеним позивач не згоден, оскільки вказане в такій не відповідає дійсності. Керуючи транспортним засобом позивач рухався дорогою до низу, попередньо минувши підйом, чим не порушував зазначений у Постанові п.4.16 ПДР України, оскільки відповідно до п.4.16 ПДР України обгін заборонено (пп. Г) - у кінці підйому, на мостах, естакадах, шляхопроводах, крутих поворотах та інших ділянках доріг з обмеженою оглядовістю чи в умовах недостатньої видимості. Тобто, вказівка інспектора у Постанові на здійснення обгону на підйомі та посилання при цьому на п. 4.16 ПДР України не відповідає ані вимогам вказаного пункту ПДР України, ані реальним обставинам, оскільки рух здійснювався позивачем до низу та за умов повної оглядовості та повної видимості. Окрім цього, обгін був здійснений з дотриманням винятку, передбаченого пп. 1.1 п.1 розділу 34 ПДР України, відповідно до якого за умови забезпечення безпеки дорожнього руху, дозволяється перетинати лінію 1.1 для об`їзду нерухомої перешкоди, розміри якої не дають змоги здійснити її безпечний об`їзд, не перетинаючи цю лінію, а також обгону поодиноких транспортних засобів, що рухаються із швидкістю менше 30 км/год. Рухаючись а/д Київ-Чоп з передбаченою для цієї ділянки швидкістю, задля забезпечення безпеки дорожнього руху та уникнення аварії, позивач був змушений здійснити обгін вантажного транспортного засобу, який їхав попереду та при цьому рухався повільно, чим створював аварійну ситуацію. Усі спроби пояснити це інспектору не дали результату. Більше того, всупереч ст. 268 КУпАП, постанова складалась за відсутності позивача - самостійно інспектором біля службового автомобіля поліції, позивачу не було роз`яснено право давати пояснення та не було надано можливості скористатись цим правом. Таким чином, враховуючи викладене, працівниками УПП у Львівській області, при винесенні Постанови серії ДП 18 № 492612, не з`ясовано усіх обставин справи про адміністративне правопорушення, що призвело до неправильної оцінки ситуації, яка склалась, порушено права особи, що якої розглядалась справа, а тому вказана постанова підлягає скасування з огляду на протиправність та безпідставність такої.

Відповідно до Постанови серії ДП 18 № 492587 до ОСОБА_1 застосоване адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП, а саме, як вказано у Постанові від 03.06.2019 р., не проходження обов`язкового технічного контролю ТЗ, який підлягає обов`язковому технічному контролю, чим порушено пп. Б) п. 31.3 ПДР України. З постановою позивач не згоден з огляду наступне. Відповідно до Постанови серії ДП 18 № 492612 адміністративне стягнення у вигляді штрафу застосоване за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП, що не відповідає опису обставин, установлених при розгляді справи та зазначених у Постанові, оскільки ч. 1 вказаної статті передбачає адміністративну відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, а не за відсутність обов`язкового технічного контролю ТЗ. Працівником патрульної поліції не було встановлено жодної технічної несправності транспортного засобу або факту переобладнання такого з порушення встановлених правил, норм і стандартів, що свідчить про безпідставну та неправомірну кваліфікацію за ч. 1 ст. 121 КУпАП відповідно до Постанови. Окрім цього, всупереч пп.2 п.1 Порядку проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів, затвердженого постановою КМУ від 30.01.2012 р. №137, відповідно до якого проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів не поширюється на легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років, працівником патрульної поліції, який вносив опис обставин до Постанови, не було з`ясовано вантажопідйомність ТЗ та строк експлуатації такого, чим порушено вимоги згаданої ст. 280 КУпАП, яка встановлює обставини, які орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати.

Більше того, обидві Постанови - серії ДП 18 № 492612 та серії ДП 18 № 492587 прийняті з порушенням ч.2 ст. 36 КУпАП, відповідно до якої, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. Справа розглядалась одним і тим же органом, навіть не зважаючи на те, що обидві постанови винесені різними посадовими особами, оскільки такі перебували разом (як працівники одного взводу, однієї роти і напарники УПП у Львівській області, які патрулювали згадану ділянку автодороги) упродовж складення обох Постанов від 03.06.2019 року, а саме у період з 11 год. 10 хв. по 11 год. 20 хв.

Враховуючи наведене оскаржувані постанови є незаконними, порушують права позивача і підлягає скасуванню.

Ухвалою від 11.06.2019 року відкрите спрощене позовне провадження у справі.

Відповідач відзиву на позовну заяву суду не надіслав.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Згідно п.1 ч.1 ст.5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Судом встановлено, що постановою інспектора взводу 1 роти 4 батальйону 1 УПП у Львівській області ДПП серії ДП 18 № 492612 від 03.06.2019 року, позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП України та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 425,00 гривень.

Згідно вказаної постанови, 03.06.2019 року об 11 год. 00 хв. на автодорозі Київ-Чоп 529 км. + 800 м. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем MERCEDES-BENZ SPRINTER д.н.з. НОМЕР_2 здійснив обгін на підйом , перетнувши при цьому дорожню розмітку 1.1 (вузька суцільна лінія), чим порушено п. 4.16 ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Судом встановлено, що постановою інспектора взводу 1 роти 4 батальйону 1 УПП у Львівській області ДПП серії ДП 18 № 492587 03.06.2019 року, позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП України та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 гривень.

Згідно вказаної постанови, 03.06.2019 року об 11 год. 10 хв. на автодорозі Київ-Чоп 529 км. + 800м. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем MERCEDES-BENZ SPRINTER д.н.з. НОМЕР_2 не пройшов обов`язковий технічний контролю ТЗ, який підлягає обов`язковому технічному контролю, чим порушено пп. Б) п. 31.3 ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Положеннями ст. 222 КУпАП України встановлено, що органи Національної поліції розглядають справи про порушення правил дорожнього руху.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів,зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Позивач зазначає, що 03.06.2019 року близько 11 год. 00 хв. на автодорозі Київ-Чоп 529 км. + 800м. ОСОБА_1 , керував автомобілем MERCEDES-BENZ SPRINTER д.н.з. НОМЕР_2 .

Керуючи транспортним засобом ОСОБА_1 рухався дорогою до низу, попередньо минувши підйом, чим не порушував зазначений у Постанові п.4.16 ПДР України, оскільки відповідно до п.4.16 ПДР України обгін заборонено (пп. Г) - у кінці підйому, на мостах, естакадах, шляхопроводах, крутих поворотах та інших ділянках доріг з обмеженою оглядовістю чи в умовах недостатньої видимості.

Окрім цього, обгін був здійснений з дотриманням винятку, передбаченого гш. 1.1 п.1 розділу 34 ПДР України, відповідно до якого за умови забезпечення безпеки дорожнього руху, дозволяється перетинати лінію 1.1 для об`їзду нерухомої перешкоди, розміри якої не дають змоги здійснити її безпечний об`їзд, не перетинаючи цю лінію, а також обгону поодиноких транспортних засобів, що рухаються із швидкістю менше 30 км/год.

Рухаючись а/д Київ-Чоп з передбаченою для цієї ділянки швидкістю, задля забезпечення безпеки дорожнього руху та уникнення аварії, він був змушений здійснити обгін вантажного транспортного засобу, який їхав попереду та при цьому рухався повільно, чим створював аварійну ситуацію.

Окрім того, відповідно до Постанови серії ДП 18 № 492612 адміністративне стягнення у вигляді штрафу застосоване за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП, що не відповідає опису обставин, установлених при розгляді справи та зазначених у постанові, оскільки ч. 1 вказаної статті передбачає адміністративну відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, а не за відсутність обов`язкового технічного контролю ТЗ.

Так з наявних в матеріалах справи копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП 18 № 492612 від 03.06.2019 року та ДП 18 № 492587 від 03.06.2019 року, вбачається що 03.06.2019 року водія ОСОБА_1 , який керував автомобілем MERCEDES-BENZ SPRINTER д.н.з. НОМЕР_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП та ч. 2 ст. 122 КУпАП з накладення стягнення у виді штрафу в розмірі відповідно 425,00 грн. та 340,00 грн.

Проте, представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, не надіслав відзив на адміністративний позов.

Суд звертає увагу на те, що працівниками поліції не було зібрано та представлено суду належних та допустимих доказів, які б могли підтвердити факт і встановити вину позивача у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП та ч. 2 ст. 122 КУпАП, а тому суд дає віру тому, що позивач в даному випадку не порушував вимог правил дорожнього руху.

При цьому, суд наголошує, що постанова у справі про адміністративне правопорушення не може ґрунтуватись виключно на висновках працівників поліції, за відсутності доказів винуватості особи, отриманих не інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом.

У даній справі, крім висновків відповідача, який склав постанову у справі про адміністративне правопорушення, відсутні будь-які допустимі докази на підтвердження факту порушення позивачем ОСОБА_1 дорожнього руху, у зв`язку із чим, з урахуванням положень ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитись на її користь.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» звернено увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та зазначено про необхідність з`ясовування всіх обставин, перелічених у ст. 247, 280 КУпАП.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З врахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова винесена без врахування та належної перевірки всіх обставин справи щодо наявності чи відсутності в діях позивача ознак правопорушення, за яке законом передбачено адміністративну відповідальність, не наведено доказів, на яких ґрунтується висновок про вчинення правопорушення.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачами ж жодних доказів правомірності винесених постанов представлено не було.

Таким чином, з огляду на вищевказане, з врахуванням з`ясованих фактичних обставин по справі та досліджених доказів, суд вважає, що постанови по справі про адміністративне правопорушення підлягають скасуванню та справи про адміністративне правопорушення - закриттю, оскільки вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень не доведена.

На підставі вищенаведеного, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.241-246, 247, 286 КАС України, суд,

у х в а л и в:

позов ОСОБА_1 - задоволити.

Постанову інспектора взводу 1 роти 4 батальйону 1 УПП у Львівській області ДПП серії ДП 18 № 492612 від 03.06.2019 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425,00 грн. - скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП - закрити.

Постанову інспектора взводу 1 роти 4 батальйону 1 УПП у Львівській області ДПП серії ДП 18 № 492587 від 03.06.2019 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 121 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 грн. - скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 121 КУпАП - закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

СуддяІ. І. Мельничук