Справа № 201/11423/19
Суддя: Ткаченко Н. В.
Дата ухвалення: 2019-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/201/398/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2019р. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська в особі головуючого - судді Ткаченко Н.В., розглянувши у порядку спрощеного провадження (у письмовому провадженні) в приміщенні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Інспектора сержанта поліції 2 батальйону 3 роти Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області Рядського Євгена Вікторовича про скасування постанови серія ЕАК № 1571404 від 30.09.2019р. про накладення адміністративного стягнення та закриття справи про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 09.10.2019р. звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з адміністративним позовом до Інспектора сержанта поліції 2 батальйону 3 роти Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області Рядського Є.В. про скасування постанови серія ЕАК № 1571404 від 30.09.2019р. про накладення адміністративного стягнення та закриття справи про адміністративне правопорушення.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.10.2019р. головуючим визначено суддю Ткаченко Н.В.

Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 15.10.2019р. адміністративний позов ОСОБА_2 був залишений без руху. Недоліки поданого адміністративного позову позивачем було усунуто вчасно (а.с. № 17).

Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 13.11.2019р. позов прийнято до свого провадження та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного провадження без повідомлення учасників справи відповідно до п.20 ч. 1 ст. 4, ч.2 ст. 12, ст.ст. 257, 286 КАС України (а.с. №21).

В обґрунтування позову позивач по тексту позову зазначав, що 30.09.2019р. інспектором винесено постанову, згідно із якою 30.09.2019р. о 06 год. 29 хв. позивач, керуючи транспортним засобом «Mercedes-Benz» модель 312D-П18, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 в м. Дніпрі, по вул. Набережна Перемога, буд. 41/4, керував маршрутним транспортним засобом з непрацюючою лівою фарою в режимі ближнього світла в темну пору доби, чим порушив вимоги п. 31.4.3 Правил дорожнього руху. Спірною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді накладення штрафу в розмірі 680 грн. Позивач не погоджується з даною постановою, вважає, що відповідач не довів факт вчинення порушення правил дорожнього руху відповідними доказами, оскільки позивачем перед виїздом на маршрут було перевірено технічний стан і комплектність транспортного засобу, зокрема, факт справності ламп лівої фари в режимі ближнього світла. Крім того, позивач вважав, що у відповідача взагалі не було передбачених чинним законодавством правових підстав для зупинки транспортного засобу. На підставі вищевикладеного, просив постанову серія ЕАК № 1571404 від 30.09.2019р. по справі про адміністративне правопорушення скасувати, а провадження по справі про адміністративне правопорушення - закрити.

Представник Департаменту патрульної поліції Національної поліції України - Марченко А.О. (діє за довіреністю від 04.01.2019р. а.с. № 29) 18.12.2019р. до канцелярії суду надав відзив на позов (письмові пояснення) (а.с. № 30-34), в якому зазначив, що 30.09.2019р. відповідачем винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення, про притягнення позивача до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 680 грн., в якій зазначено, що позивач керував ТЗ «Mercedes-Benz» модель 312D, державний номерний знак НОМЕР_1 в м. Дніпрі по вул. Набережна Перемога в районі будинку 41/4 з непрацюючою лівою фарою в режимі ближнього світла в темну пору доби, чим порушив п.п.31.4.3. «в» ПДР України. Процедура розгляду відповідачем справи про адміністративне правопорушення, вчинене позивачем, була зафіксована на нагрудний відео-реєстратор відповідача, але відеозапису з дня правопорушення не було збережено у зв`язку з закінченням термінів зберігання відеозаписів у відповідному відділі УПП згідно внутрішніх нормативних документів та технічної можливості відео. Факт вчинення правопорушення, підтверджується показаннями інспекторів УПП, які безпосередньо бачили факт порушення позивачем вимог ПДР України. В свою чергу, позивачем не надано жодних доказів, які б спростували факт вчинення ним адміністративного правопорушення.

Крім того, зазначив, що відповідно до п.3 ч.1 ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортній засоби, в тому числі, якщо є інформація,що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, просив відмовити у позові та розглядати справу за його відсутності. Крім того, в заяві від 18.12.2019р. просив залучити до участі у справі, у якості третьої особи Департамент патрульної поліції Національної поліції України з огляду на те, що останній контролює дотримання своїми співробітниками норм чинного законодавства при виконанні останніми їх службових обов`язків та несе відповідальність за дії таких співробітників, а відтак рішення суду по даній справі може вплинути на права та обов`язки Департаменту патрульної поліції Національної поліції України .

З огляду на положення ст. 46 КАС України судом не знайдено підстав для задоволення клопотання представника Департаменту патрульної поліції Національної поліції України - Марченко А.О. від 18.12.2019р. про залучення Департаменту патрульної поліції Національної поліції України в якості третьої особи по цій справі (а.с. № 27-28).

Категорія адміністративного позову ОСОБА_2 підпадає під правила розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до п. 20, ч.1 ст. 4, ч. 2 ст. 12, ст. 286 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку позиціям сторін та наявним у справі доказам, суд вважає, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається зі спірної постанови, 30.09.2019р. о 06 год. 29 хв. позивач, керуючи маршрутним транспортним засобом «Mercedes-Benz» модель 312D, державний номерний знак НОМЕР_1 , в м. Дніпрі по вул. Набережна Перемога в районі будинку 41/4 рухався з непрацюючою лівою фарою в режимі ближнього світла в темну пору доби, чим порушив п.п.31.4.3. «в» ПДР України керував ТЗ з несправними зовнішніми світовими приладами. Спірною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 680 грн. (а.с.№ 9).

Згідно п. 31.4.3. «в» забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності такої технічної несправності, а саме не горить ліва фара в режимі ближнього світла.

Відповідно до п.2.3 ПДР для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: а) перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу.

Як вбачається з наданої позивачем копії журналу реєстрації перевірки КТЗ, під час перевірки транспортного засобу, реєстраційний номер КТЗ НОМЕР_1 до виїзду 30.09.2019р. о 4.36 год. невідповідності технічного стану КТЗ не було виявлено (а.с. № 10-12).

Варто звернути увагу на те, що як вбачається з матеріалів справи та постанови про адміністративне правопорушення, відповідачем при винесені постанови не було наведено доказів, на яких ґрунтується висновок про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, не надано доказів і суду під час розгляду даної справи.

Суд критично ставиться до того, що постанова є безспірним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення, оскільки на підтвердження порушення позивачем п.31.4.3. «в» ПДР України, а відповідно, й наявності у позивача складу адміністративного правопорушення, інспектором не надано жодних доказів.

Як вбачається з матеріалів справи та постанови серії ЕАК № 1571404 від 30.09.2019р., жодних пояснень свідків та доказів здійснення фото чи відео фіксації, які б підтвердили порушення позивачем ПДР України, крім викладених інспектором обставин, в постанові не міститься.

Разом з тим, оскаржувана постанова не містить відомостей щодо здійснення фіксації правопорушення, а також посилань на будь-які докази. При цьому, окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб`єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов`язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї. В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Відповідач, у письмових поясненнях посилається на те, що процедура розгляду відповідачем справи про адміністративне правопорушення, вчинене позивачем, була зафіксована на нагрудний відео реєстратор відповідача, але відеозапису з дня правопорушення не було збережено у зв`язку з закінченням термінів зберігання відеозаписів у відповідному відділі УПП згідно внутрішніх нормативних документів та технічної можливості відео, проте відсутність можливості надання доказу не підтверджує факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення

За таких обставин, суд вважає, що постановою не підтверджується факт порушення позивачем п.31.4.3. «в» Правил дорожнього руху.

Згідно зі ст. 251 КУпАП орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи на підставі доказів, тобто будь яких фактичних даних, які встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами.

Разом із тим, згідно ч.2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Згідно із п. 2. Розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015р. № 1395, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно із п. 5 Розділу ІІІ даної Інструкції поліцейський під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує, зокрема питання чи правильно складено протокол (якщо складання протоколу передбачено КУпАП) та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; чи витребувано необхідні додаткові матеріали, які потрібні для вирішення справи.

За п. 9 Розділу ІІІ Інструкції розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.

Згідно із п. Розділу IV Інструкції зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення повинен відповідати статті 283 КУпАП.

За правилами ст. 283 КУпАП постанова, серед іншого, повинна містити дату розгляду справи, відомості про особу, щодо якої розглядається справа. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

В силу ст.ст. 245, 280 КУпАП посадова особа, яка уповноважена розглядати адміністративну справу, при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи з метою всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Винесення постанови, тим саме притягнення до відповідальності на підставі двох суперечливих доказах (протокол та пояснення особи), є необ`єктивним розглядом справи та відтак незаконним.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів. Відповідно до вимог процесуального закону, докази мають бути належними та допустимими. Допустимими є ті докази, які зібрані у відповідності до закону, компетентними органами та в установленому порядку, а належними - якщо вони підтверджують факт даного адміністративного проступку.

Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12.2005р. № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283,284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

За вимогами ст. 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Винесення постанови, тим саме притягнення до відповідальності на підставі двох суперечливих доказах (протокол та пояснення особи), є необ`єктивним розглядом справи та відтак незаконним.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Аналіз законодавчих норм, заперечень позивача щодо вчинення адміністративного правопорушення, дає суду підстави дійти висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, повинен був зібрати докази, які б підтверджували наявність складу правопорушення та спростувати позицію позивача, однак достатніх доказів того, що ОСОБА_2 порушив п. 31.4.3. «в» ПДР, зокрема, відповідного відеозапису, фото цього правопорушення, пояснення свідків, відповідачем до матеріалів справи не долучено.

Також, вирішуючи позовні вимоги в частині закриття провадження по справі, слід звернути увагу, що завданням адміністративного судочинства, відповідно до ст. 2 КАС України є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Отже адміністративний суд не наділений повноваженнями втручатись у вільний розсуд суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями, визначеними ст. 2 КАС України.

Завдання правосуддя полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а у гарантуванні дотримання вимог права, інакше порушується принцип розподілу влади.

Суд є правозастосовуючим органом та не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питання, що належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень.

Тож, в даному випадку питання закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення віднесено до виключної компетенції органів Національної поліції України, а тому в задоволенні позовних вимог про закриття провадження по справі слід відмовити.

Таким чином, суд дійшов висновку про часткове задоволення адміністративного позову ОСОБА_2 до Інспектора сержанта поліції 2 батальйону 3 роти Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області Рядського Є.В. про скасування постанови серія ЕАК № 1571404 від 30.09.2019р. про накладення адміністративного стягнення та закриття справи про адміністративне правопорушення, а саме тільки в частині скасування постанови серії ЕАК № 1571404 від 30.09.2019р.

На підставі ст. 139 КАС України, у зв`язку із задоволенням адміністративного позову та скасуванням постанови про накладення адміністративного стягнення, а також враховуючи Постанову Пленуму ВАСУ від 23.01.2015р. № 2 "Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 08.07.2011р. № 3674-VI "Про судовий збір" щодо відсутності підстав для сплати судового збору у справах зазначеної категорії, суд вважає, що судові витрати по справі слід віднести на рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. 62 Конституції України, Постановою Пленуму Верховного Суду від 23.12.2005р. № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», Законом України № 3674-VI від 08.07.2011р. "Про судовий збір", ст.ст. 247, 258, 288, 289, 293 КУпАП, ст.ст. 4, 5, 12, 46, 72-77, 139, 241-246, 286 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Інспектора сержанта поліції 2 батальйону 3 роти Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області Рядського Євгена Вікторовича про скасування постанови серія ЕАК № 1571404 від 30.09.2019р. про накладення адміністративного стягнення та закриття справи про адміністративне правопорушення задовольнити частково.

Постанову серія ЕАК № 1571404 від 30.09.2019р. про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 121 КУпАП, винесену інспектором сержантом поліції 2 батальйону 3 роти Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області Рядським Євгеном Вікторовичем скасувати.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом десяти днів шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Суддя Ткаченко Н.В.