Справа № 725/7376/19
Суддя: Піхало Н. В.
Дата ухвалення: 2019-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 725/7376/19
Номер провадження 2-а/725/330/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.12.2019 року Першотравневий районний суд м.Чернівців

в складі:

головуючого судді Піхало Н. В.

при секретарі: Григорчук Д.В.,

за участю:

представника позивача Скиба В.С.,

відповідача ОСОБА_1 ,

перекладача Симанців О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Чернівецького прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України до громадянина Республіки Судан ОСОБА_2 про примусове видворення та затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України,-

ВСТАНОВИВ:

28 грудня 2019 року представник Чернівецького прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України звернувся до суду з вказаним вище позовом.

Посилався на те, що 27 грудня 2019 року, на напрямку 742 прикордонного знаку, на відстані 200 метрів від лінії українсько-румунського державного кордону, на ділянці відповідальності віпс «Красноїльськ» впс «Красноїльськ», що знаходиться на території Красноїльської ОТГ, Сторожинецького району, Чернівецької області, був затриманий прикордонним нарядом «Група реагування» гр. Сабір Ібрагім, спільно з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 Абду, ОСОБА_5 , за спробу незаконного перетинання державного кордону з України в Румунію, поза встановленими ППр через державний кордон без документів, що посвідчують особу, вчинене группою осіб, у зв`язку із чим відносно нього складено протокол про адміністративне правопорушення за ознаками ч. 2 ст. 204-1 КУпАП.

28 грудня 2019 року, ОСОБА_2 , у зв`язку із порушенням законордавства України з прикордонних питань, на підставі ст. 263 КУпАП був затриманий на термін до трьох діб, з метою з`ясування обставин вчиненого правопорушення, про що письмово повідомлено Посольство Республіки Судан в Україні.

Враховуючи те, що відповідач, який затриманий представниками прикордонної служби, на території України перебуває незаконно, достатніх коштів необхідних для виїзду за межі території України не має, відсутні документи, які підтверджують законність перебування на території України та дають право на перетин державного кордону, працевлаштуватись на території України змоги не має, а також не має родичів на території України, просив позов задовольнити та примусово видворити відповідача за межі території України. Крім того, просив затримати відповідача з метою його ідентифікації та примусового видворення за межі України, на термін шість місяців.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити.

Під час розгляду справи відповідач ОСОБА_1 за допомогою перекладача пояснив, що позов він не визнає, оскільки він не мав наміру незаконно перетинати кордон України.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований, однак підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Так, правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, порядок їх в`їзду в Україну та виїзду визначає Закон України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22 вересня 2011 року №3773-VI.

Відповідно до вимог частини 3 статті 3 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземці та особи без громадянства зобов`язані неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.

Судом встановлено, що 27 грудня 2019 року, на напрямку 742 прикордонного знаку, на відстані 200 метрів від лінії українсько-румунського державного кордону, на ділянці відповідальності віпс «Красноїльськ» впс «Красноїльськ», що знаходиться на території Красноїльської ОТГ, Сторожинецького району, Чернівецької області, був затриманий прикордонним нарядом «Група реагування» гр. Сабір Ібрагім, спільно з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 Абду, ОСОБА_5 , за спробу незаконного перетинання державного кордону з України в Румунію, поза встановленими ППр через державний кордон без документів, що посвідчують особу, вчинене группою осіб, у зв`язку із чим відносно нього складено протокол про адміністративне правопорушення за ознаками ч. 2 ст. 204-1 КУпАП (а.с. 5).

28 грудня 2019 року, ОСОБА_2 , у зв`язку із порушенням законордавства України з прикордонних питань, на підставі ст. 263 КУпАП був затриманий на термін до трьох діб, з метою з`ясування обставин вчиненого правопорушення, про що письмово повідомлено Посольство Республіки Судан в Україні (а.с. 4).

Відповідно до статті 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 № 3773-VI, іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більше як вісімнадцять місяців. У разі звернення особи під час її перебування в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, вона продовжує перебувати в зазначеному пункті до остаточного прийняття рішення за заявою.

У разі звернення особи під час її перебування в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, вона продовжує перебувати в зазначеному пункті до остаточного прийняття рішення за заявою.

Згідно вимог ч.3 ст.29 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці або особи без громадянства, прийняті відповідно до міжнародного договору про реадмісію, які не мають законних підстав для перебування на території України, підлягають примусовому видворенню у разі, якщо між Україною і країною громадянської належності чи країною попереднього постійного проживання таких іноземців або осіб без громадянства відсутній договір про реадмісію.

Згідно роз`яснень, що містяться в п.26 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 25 червня 2009 року №1 «Про судову практику розгляду спорів щодо статусу біженця та особи, яка потребує додаткового або тимчасового захисту, примусового повернення і примусового видворення іноземця чи особи без громадянства з України та спорів, пов`язаних із перебуванням іноземця та особи без громадянства в Україні», іноземець та особа без громадянства можуть бути примусово видворені за межі України з підстав та в порядку, що визначені ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства»,ст. 13 Закону України «Про імміграцію».

Примусове видворення не застосовується до іноземців та осіб без громадянства, на яких поширюється дія Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту».

У судовому засіданні відповідач визнав, що перебуває на території держави Україна незаконно.

Таким чином, ОСОБА_2 , усвідомлюючи протиправний характер діяння, обрав незаконний спосіб досягнення своєї мети, внаслідок чого своїми діями грубо та свідомо порушив законодавство України.

Судом також встановлено, що відповідач не відноситься до осіб, яким надано статус біженця і не є особою, яка потребує додаткового захисту.

Крім того, останній не підпадає під захист ст. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод або ст.31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства». Доказів протилежного суду не надано.

Частиною 11 статті 289 КАС України, встановлено, що строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більше як на вісімнадцять місяців.

Згідно ч.13 ст.289 КАС України, умовами, за яких неможливо ідентифікувати іноземця чи особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію є: відсутність співпраці з боку іноземця або особи без громадянства під час процедури його ідентифікації; неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи.

Відповідно до пункту 1.8 Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрацією державної прикордонної служби України та Служби безпеки України від 23 квітня 2012 року № 353/271/150, примусове видворення передбачає: виявлення порушника, поміщення його в пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України (далі - ПТПІ), документальне оформлення примусового видворення, подальше супроводження іноземця до пункту пропуску через державний кордон України чи до країни походження.

Як було встановлено судом, у відповідача ОСОБА_2 відсутні документи, які ідентифікують його особу, що унеможливлює встановити його особу, а також вирішити питання про законні підстави його подальшого перебування на території України.

Відповідно до ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що грунтуються на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (стаття 90 КАС України).

Проте позивачем не було вжито всіх заходів з метою встановлення особи відповідача.

Враховуючи те, що у відповідача відсутній паспортний документ чи інший документ, що надає йому право на перебування на території України на законних підставах, а також на виїзд з території України, та на підставі якого можливо встановити його особу, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.26,30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», ст. ст. 2, 5, 7-9, 72-79, 90, 241, 242, 243, 246, 250, 255, 288, 289, 371 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Затримати особу, який назвався громадянином Республіки Судан, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України, з поміщенням його до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, на термін шість місяців, починаючи з часу фактичного затримання, а саме з 16 год. 05 хв. 27 грудня 2019 року.

Рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці Піхало Н. В.