Справа № 537/4062/19
Суддя: А.О. Чеснокова
Дата ухвалення: 2019-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2019 року м. ПолтаваСправа № 537/4062/19

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Чеснокової А.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Крюківського району Департаменту соціального захисту населення та питань АТО виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області, третя особа Управління Державної казначейської служби України у м. Кременчуці Полтавської області про зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

26 вересня 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області окружного адміністративного суду з позовною заявою до Управління соціального захисту населення Крюківського району Департаменту праці, соціального захисту населення та питань АТО виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області, третя особа Управління Державної казначейської служби України у м. Кременчуці Полтавської області, в якій просить суд:

визнати поважними причини пропуску строку для звернення позивача до Управління соціального захисту населення Крюківського району Департаменту праці, соціального захисту населення та питань АТО виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області із заявою про призначення одноразової грошової допомоги при народженні дитини та поновити його;

зобов`язати відповідача призначити та виплатити суму одноразової грошової допомоги при народженні дитини ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 6880,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що відповідач протиправно відмовив йому в призначенні одноразової грошової допомоги при народженні дитини.

Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 03 жовтня 2019 року матеріали адміністративного позову передано для розгляду до Полтавського окружного адміністративного суду без вирішення питання про відкриття провадження у справі.

24 жовтня 2019 року матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Крюківського району Департаменту праці, соціального захисту населення та питань АТО виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області, третя особа Управління Державної казначейської служби України у м. Кременчуці Полтавської області про зобов`язання вчинити певні дії надійшли до Полтавського окружного адміністративного суду, що підтверджується відомостями реєстрації вхідних документів.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2019 року позовну заяву залишено без руху через невідповідність останньої вимогам статей 160-161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2019 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

03 грудня 2019 року до суду надійшли письмові пояснення третьої особи, у яких Управління Державної казначейської служби України у м. Кременчуці Полтавської області зазначило, що участі у спірних правовідносинах не брало; щодо суті позовних вимог - покладалось на розсуд суду.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2019 року клопотання Управління соціального захисту населення Крюківського району Департаменту праці, соціального захисту населення та питань АТО виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області від 03 грудня 2019 року про розгляд справи № 537/4062/19 за правилами загального позовного провадження повернуто заявнику без розгляду.

10 грудня 2019 року до суду надійшов відзив на позов, у якому відповідач проти позову заперечував, вказував на те, що у спірних правовідносинах Управління соціального захисту населення Крюківського району Департаменту праці, соціального захисту населення та питань АТО виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області діяло в межах повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією та законами України, оскільки за призначенням допомоги при народженні дитини та по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку позивач звернувся поза межами строку, передбаченого Порядком № 1751, тобто12 календарних місяців після народження дитини. На переконання відповідача, чинне законодавство не передбачає жодних виключень та можливості поновлення строку для відновлення виплати допомоги при народженні навіть у випадку поважності причин пропуску такого строку, а відтак, законодавчо встановлений строк не підлягає поновленню. Крім того, зазначив про доцільність залучення до участі у справі в якості співвідповідача Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області Департаменту соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації /а.с. 74-75/.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 18 грудня 2019 року клопотання відповідача про залучення до участі у справі співвідповідача залишене без задоволення.

Справу за вказаним позовом розглянуто судом за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося на підставі частини четвертої статті 229 вказаного Кодексу.

Дослідивши письмові докази і письмові пояснення сторін, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини.

Судом встановлено, що гр. ОСОБА_3 є матір`ю малолітніх ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с. 44-45/.

Заочним рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 12 лютого 2019 року ОСОБА_3 позбавлено батьківських прав відносно ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ухвалено стягувати з ОСОБА_3 аліменти

Рішенням Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради № 696 від 17 травня 2019 року малолітнім ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 надано статус дітей, позбавлених батьківського піклування /а.с. 51/.

Рішенням Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради № 893 від 27 червня 2019 року встановлено опіку над дітьми, позбавленими батьківського піклування, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 призначено опікуном дітей, позбавлених батьківського піклування, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с. 53/.

У зв`язку із набуттям обов`язків опікуна ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 26 липня 2019 року звернулась до Управління соціального захисту населення Крюківського району Департаменту праці, соціального захисту населення та питань АТО виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області із заявою про виплату допомоги при народженні дитини та по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку /а.с. 43/.

За результатами розгляду вищевказаного звернення Управління соціального захисту населення Крюківського району Департаменту праці, соціального захисту населення та питань АТО виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області листом № 03/5810 від 06 серпня 2019 року повідомлено про відсутність підстав для поновлення виплати допомоги при народженні дитини та по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, оскільки позивач звернувся із зазначеним питанням поза межами строку, передбаченого Порядком № 1751 /а.с. 42/.

Не погоджуючись з правомірністю зазначеної відмови, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Законом України "Про державну допомогу сім`ям з дітьми", Законом України "Про охорону дитинства", Постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2001 року № 1751 "Про затвердження Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми" (надалі - Порядок № 1751).

Частиною першою статті 1 Закону України "Про державну допомогу сім`ям з дітьми" передбачено, що громадяни України, в сім`ях яких виховуються та проживають неповнолітні діти, мають право на державну допомогу у випадках та на умовах, передбачених Законом та іншими законами України.

Пунктом 2 частини першої статті 3 Закону України "Про державну допомогу сім`ям з дітьми" передбачено види державної допомоги сім`ям з дітьми, до якої належить допомога при народженні дитини. Така допомога призначається і виплачується органами соціального захисту населення; надається одному з батьків дитини (опікуну), який постійно проживає разом з дитиною; покриття витрат на її виплату здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України у вигляді субвенцій до місцевих бюджетів (стаття 4, частина перша статті 5, частина перша статті 10 Закону), з урахуванням умов, визначених у статті 11 Закону.

Таким чином, допомога при народженні дитини є різновидом державної допомоги у загальній системі соціального захисту населення і надається з метою забезпечення відповідного рівня матеріальної підтримки сімей, у яких є діти, створення належних умов для утримання та виховання дитини.

Згідно зі статтею 10 Закону України "Про державну допомогу сім`ям з дітьми" допомога при народженні дитини за цим Законом надається одному з батьків дитини (опікуну), який постійно проживає разом з дитиною. Одноразова допомога, призначена опікуну, вважається власністю дитини.

Пунктом 11 Порядку № 1751 визначено, що для призначення одноразової допомоги при народженні дитини органу праці та соціального захисту населення за умови пред`явлення паспорта або іншого документа, що посвідчує особу, подаються такі документи: заява одного з батьків (опікуна), з яким постійно проживає дитина, що складається за формою, затвердженою Мінсоцполітики; копія свідоцтва про народження дитини (з пред`явленням оригіналу); опікуни подають, крім зазначених документів, копію рішення про встановлення опіки.

Відповідно до пункту 12 Порядку № 1751 допомога при народженні дитини призначається за умови, що звернення за її призначенням надійшло не пізніше ніж через 12 календарних місяців після народження дитини.

Абзацом 7 пункту 13 Порядку № 1751 передбачено, що допомога при народженні дитини, яка народилася після 30 червня 2014 року, надається у розмірі 41280,00 грн.; виплата допомоги здійснюється одноразово у сумі 10320,00 грн., решта суми допомоги виплачується протягом наступних 36 місяців рівними частинами.

За приписами абзацу 11 пункту 13 Порядку № 1751 якщо допомога при народженні дитини вже була призначена до моменту встановлення опіки, виплата допомоги опікуну продовжується у такому самому розмірі.

Положеннями абзаців 19-20 вищевказаного пункту врегульовано, що виплата допомоги припиняється у разі: позбавлення отримувача допомоги батьківських прав.

Абзацами 31-32 пункту 13 Порядку № 1751 встановлено, що виплата допомоги припиняється з місяця, що настає за місяцем, в якому виникли зазначені обставини, за рішенням органу, який призначив допомогу; у випадках, передбачених абзацами двадцятим - двадцять сьомим цього пункту, виплата допомоги припиняється на підставі пропозицій центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді або уповноваженою особою, визначеною виконавчим органом ради об`єднаної територіальної громади.

Абзацом 33 Порядку № 1751 передбачено, що виплата допомоги поновлюється у випадках, передбачених абзацами двадцятим - двадцять сьомим, двадцять дев`ятим і тридцятим цього пункту, у разі, коли особа, що фактично здійснює догляд за дитиною (один з батьків дитини, опікун), звернулася протягом дванадцяти місяців після припинення виплати допомоги до органу, що призначив допомогу, з письмовою заявою.

Зі змісту письмових пояснень відповідача, викладених у його відзиві, встановлено, що ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 (мати ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 ) перебувала на обліку в Управлінні як отримувач кількох видів допомоги, серед яких допомога при народженні дитини на дочку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призначена на підставі відповідної заяви від 31 березня 2016 року /а.с. 76/.

Дослідивши вищевказану заяву, суд зазначає, що остання відповідає вимогам, передбаченим пунктом 11 Порядку № 1751, а відтак, виплата державної допомоги при народженні дитини щодо ОСОБА_2 призначена відповідачем на підставі заяви встановленої Міністерством соціальної політики України форми.

Принагідно суд зауважує, що Порядок № 1751 не містить вимог до форми заяви про поновлення виплати допомоги після її припинення крім тієї, що така заява має бути подана в письмовій формі.

З огляду на вищевикладене, суд вважає спростованими доводи відповідача щодо звернення ОСОБА_1 до Управління із заявою невстановленого зразка.

Судом також встановлено, що виплата допомоги при народженні дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 припинена її отримувачу - ОСОБА_3 з 01 липня 2018 року після надходження повідомлення Кременчуцького міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді від 22 червня 2018 року № 03.1-08/1036 згідно вимог пункту 13 Порядку № 1751 на підставі пропозиції Кременчуцького міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, у зв`язку з нецільовим використанням коштів і незабезпеченням отримувачем допомоги належних умов для належного утримання та виховання дитини /а.с. 78-79/.

При цьому, суд не погоджується з доводами Управління про те, що позивач втратив право на отримання допомоги при народженні дитини через звернення із заявою про поновлення її виплати у строк, що перевищує дванадцять місяців після припинення виплати такої допомоги, зазначаючи про таке.

Відповідно до частини першої статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд має керуватися принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Допомога при народженні дитини за своєю правовою природою є допомогою самій дитині, а не її батькам, а тому позбавлення дитини благ, гарантованих державою є неприпустимим.

У пункті 1 статі 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (в редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року), яку ратифіковано Постановою Верховної Ради України № 789-ХІ1 від 27 лютого 1991 pоку, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно із статтею 1 та частиною другою статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю; права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави; держава відповідає перед людиною за свою діяльність; утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Аналогічні зобов`язання України передбачені і у основних міжнародно-правових актах. Стаття 9 Міжнародного пакту про економічні, соціальні і культурні права від 16 грудня 1966 року (ратифікований Указом Президії Верховної Ради Української РСР від 19 жовтня 1973 року) визначає право кожної людини на соціальне забезпечення, а стаття 10 цього ж Пакту декларує визнання Державами-учасницями, що сім`ї, яка є природним і основним осередком суспільства, повинні надаватися по можливості якнайширша охорона і допомога, особливо при її утворенні і поки на її відповідальності лежить турбота про несамостійних дітей та їх виховання.

Відповідно до статті 7 Сімейного кодексу України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно зі статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Статтею 13 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що з метою створення належних матеріальних умов для виховання дітей у сім`ях держава надає батькам або особам, які їх замінюють, соціальну допомогу, передбачену Законом України "Про державну допомогу сім`ям з дітьми" та іншими законами України.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 набула статусу опікуна ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі рішення Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради № 893 від 27 червня 2019 року. До отримання рішення про встановлення опіки позивач об`єктивно був позбавлений права на звернення з відповідною заявою до Управління про поновлення виплати допомоги при народження дитини.

Конституцією України передбачено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави (статті 1, 3 Конституції України).

Право на соціальний захист належить до основоположних прав і свобод. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел (частина друга статті 46 Основного Закону України) і забезпечується частиною другою статті 22 Конституції України, відповідно до якої конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.

Крім того, суд звертає увагу, що позов у цій справі фактично спрямований на захист інтересів дитини, її належного матеріального забезпечення. Частиною сьомою статті 7 Сімейного Кодексу України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

На переконання суду механізм призначення соціальних виплат, встановлений Порядком № 1751, не повинен звужувати права громадян, які встановлені нормативно-правовими актами вищої юридичної сили.

Обираючи належний спосіб захисту порушених прав позивача, судом визнано за можливе скористатись правом, наданим частиною другою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, та вийшовши за межі позовних вимог зобов`язати відповідача поновити виплату допомоги при народженні дитини шляхом здійснення виплати недоплаченої її частини опікуну ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , - ОСОБА_1 .

Крім того, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання поважними причин пропуску строку для звернення до Управління соціального захисту населення Крюківського району Департаменту праці, соціального захисту населення та питань АТО виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області, оскільки у такий спосіб сформульовані позовні вимоги не є ефективним засобом захисту порушених прав та законних інтересів позивача. На переконання суду задоволення позовних вимог у заявленій позивачем редакції виходитиме за межі завдань адміністративного судочинства, які полягають не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше було б порушено принцип розподілу влади. Більше того, суд не наділений повноваженнями щодо поновлення законодавчо встановлених строків.

За викладених обставин позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 6-9, 77, 241-246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Управління соціального захисту населення Крюківського району Департаменту праці, соціального захисту населення та питань АТО виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області (вул. І. Приходька, 90, м. Кременчук, Полтавська область, 39621, ), третя особа Управління Державної казначейської служби України у м. Кременчуці Полтавської області (вул. Небесної Сотні, 23/8, м. Кременчук, Полтавська область, 39600, ЄДРПО про зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Зобов`язати Управління соціального захисту населення Крюківського району Департаменту праці, соціального захисту населення та питань АТО виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області (вул. І. Приходька, 90, м. Кременчук, Полтавська область, 39621, ) поновити виплату допомоги при народженні дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом здійснення виплати недоплаченої її частини опікуну - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ).

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя А.О. Чеснокова