Справа № 569/15378/16-а
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2019-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2019 рокуЛьвів№ 857/12374/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії :

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Ільчишин Н.В., Коваля Р.Й.

за участі секретаря судового засідання: Омеляновської Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного Управління Національної поліції в Рівненській області,

на додаткове рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 16 жовтня 2019 року (суддя Ковальов І.М., час ухвалення не вказано, місце ухвалення м.Рівне, дата складання повного тексту не вказана),

в адміністративній справі №569/15378/16-а за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м.Рівне,

про визнання протиправною та скасування постанови,

встановив:

У листопаді 2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідача Управління патрульної поліції у м.Рівне, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову серії АА №229393 від 15.11.2016р. про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 06.10.2017 року адміністративний позов задоволено. Скасовано постанову серії АА №229393 від 15.11.2016р. винесену інспектором роти №4 батальйону УПП у м.Рівне Харчуком М.Ф. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.183 КУпАП. Судові витрати по справі звернено за рахунок держави.

25.06.2019 року Рівненським міським судом Рівненської області видано виконавчий лист №569/15378/16-а згідно якого судові витрати по справі звернути за рахунок держави, повернути з Державного бюджету України ОСОБА_1 1500 грн. судових витрат по оплаті правової допомоги.

19.07.2019 року ГУ ДКС України у Рівненській області листом №13-08-10/4052 повідомило позивача ОСОБА_1 про повернення виконавчого листа №569/15378/16-а від 25.06.2019 року без виконання, відповідно до абз.2, 5 пп.1 п.9 Порядку №845, оскільки виконавчий документ не підлягає виконанню органом Казначейства та не відповідає вимогам, передбаченим Законом України «Про виконавче провадження».

23.09.2019 року ОСОБА_1 подав до Рівненського міського суду Рівненської області заяву про ухвалення додаткового рішення по справі №569/15378/16-а, а саме в частині судових витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги.

Додатковим рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 16 жовтня 2019 року заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення задоволено. Стягнено за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень ГУ Національної поліції в Рівненській області на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в розмірі 1500 грн..

З цим додатковим рішенням суду першої інстанції від 16.10.2019 року не погодилось ГУ Національної поліції в Рівненській області та оскаржило його в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що оскаржене додаткове рішення суду прийняте з неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, з невідповідністю висновків суду обставинам справи, з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, а тому додаткове рішення суду підлягає скасуванню з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт ГУ Національної поліції в Рівненській області зазначає, що зі змісту оскаржуваного додаткового рішення суду видно, що постанова по справі про адміністративне правопорушення була винесена інспектором роти №4 батальйону УПП у м.Рівне. Вказує апелянт на те, що УПП у м. Рівне на даний час переіменоване в Управління патрульної поліції в Рівненській області, є структурним підрозділом Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, а не ГУ Національної поліції в Рівненській області. Відтак, ГУНП в Рівненській області не може нести відповідальність за підрозділ, який не перебуває у його підпорядкуванні та відшкодовувати будь-які фінансові витрати за нього. Таким чином, судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного додаткового рішення не було встановлено той факт, що УПП не входить до складу, не підпорядковане ГУНП в Рівненській області та не було стороною у даній справі, а тому у даному випадку ГУНП не може виконати вказане додаткове рішення суду.

За результатами апеляційного розгляду апелянт ГУ Національної поліції в Рівненській області просить скасувати додаткове рішення суду від 16.10.2019 року.

Відповідач Управління патрульної поліції у м.Рівне подав суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу, вважає, що оскаржене додаткове рішення є законним, прийняте з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення.

Згідно з ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши доводи, межі та вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, вважає, що дану апеляційну скаргу слід задоволити, з врахуванням наступного.

Так, відповідно до ст.87 КАС України (в редакції чинній до 15.12.2017 р., тобто на час пред`явлення до суду даного адміністративного позову) судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на правову допомогу.

Аналогічні процесуальні правові норми містяться і в ст.132 КАС України в редакції чинній після 15.12.2017 року, тобто в редакції на час прийняття додаткового рішення суду від 16.10.2019 року.

Згідно ч.1, ч.2 ст.90 КАС України (в редакції чинній до 15.12.2017 р.) витрати, пов`язані з оплатою допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, які надають правову допомогу за договором, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги, передбачених законом. У разі звільнення сторони від оплати надання їй правової допомоги витрати на правову допомогу здійснюються за рахунок Державного бюджету України.

Статтею 134 КАС України (в чинній редакції) передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Відповідно до ч.1 ст. 94 КАС України (в редакції чинній до 15.12.2017 р.), якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Суд вирішує питання щодо судових витрат у постанові суду або ухвалою. Особи, які беруть участь у справі, свідки, експерти, спеціалісти, перекладачі можуть оскаржити судове рішення щодо судових витрат, якщо це стосується їхніх інтересів (ст.98 КАС України (в редакції чинній до 15.12.2017 р.).

Також, статтею 168 КАС України (в редакції чинній до 15.12.2017 р.) передбачено, що суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову чи постановити додаткову ухвалу у випадках, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати. Питання про ухвалення додаткового судового рішення може бути заявлено до закінчення строку на виконання судового рішення.

Аналогічні процесуальні правові норми містяться і в ст.252 КАС України в чинній редакції.

З матеріалів адміністративної справи видно, що відповідачем у справі №569/15378/16-а судом першої інстанції визначено Управління патрульної поліції у м.Рівне.

Відповідно до положень пункту 1 частини 3 статті 132 КАС України до витрат пов`язаних з розглядом справи належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. 1-3 ст.134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання допомоги за рахунок держави.

Додатковим рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 16 жовтня 2019 року витрати на правову допомогу на користь ОСОБА_1 1500 грн. стягнено за рахунок бюджетних асигнувань ГУ Національної поліції в Рівненській області.

З цього приводу колегія суддів звертає увагу на те, що ГУ Національної поліції в Рівненській області не був відповідачем по справі №569/15378/16-а.

Крім цього, колегія суддів враховує, що відповідно до розділу III Положення про Департамент патрульної поліції, затвердженого наказом Національної поліції України від 18.11.2015р. №96, Департамент патрульної поліції та структурні підрозділи патрульної поліції становлять єдину систему, структурні підрозділи патрульної поліції підзвітні та підконтрольні Департаменту патрульної поліції. Структурні підрозділи патрульної поліції очолюють керівники, які підпорядковуються керівнику Департаменту патрульної поліції та його заступникам.

Таким чином, Головне управління Національної поліції в Рівненській області не будучи відповідачем у справі, не може нести витрат, які були сплачені позивачем на правову допомогу.

Колегія суддів також звертає увагу на те, що постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 06.10.2017 року у справі №569/15378/16-а було вирішено питання про відшкодування судових витрат понесених позивачем на правову допомогу, зокрема, в резолютивній частині цієї постанови вказано «судові витрати по справі звернено за рахунок держави» (а.с. 71).

Крім цього, 25.06.2019 року Рівненським міським судом Рівненської області видано виконавчий лист №569/15378/16-а згідно якого судові витрати по справі звернено за рахунок держави та зазначено про повернення з Державного бюджету України ОСОБА_1 1500 грн. судових витрат по оплаті правової допомоги (а.с. 90, 112).

Суд першої інстанції наведених обставин не врахував і дійшов помилкового висновку щодо наявності підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по справі №569/15378/16-а, а саме в частині судових витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги.

З врахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції при розгляді адміністративної справи неповно встановлено обставини справи та не дотримано норм матеріального та процесуального права, а тому оскаржене додаткове рішення суду від 16.10.2019 року слід скасувати і прийняти нову постанову про відмову у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення по справі.

Керуючись ст.ст. 243, 252, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд -

постановив:

Апеляційну скаргу Головного Управління Національної поліції в Рівненській області задоволити.

Додаткове рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 16 жовтня 2019 року в адміністративній справі №569/15378/16-а за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м.Рівне про визнання протиправною та скасування постанови скасувати та прийняти нову постанову.

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по справі №569/15378/16-а.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення і в касаційному порядку не оскаржується.

Головуючий: В. В. Гуляк
Судді: Н. В. Ільчишин
Р. Й. Коваль