Справа № 320/5455/19
Суддя: Терлецька О.О.
Дата ухвалення: 2019-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2019 року справа № 320/5455/19

Суддя Київського окружного адміністративного суду Терлецька О.О., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Київській області про визнання протиправною та скасування вимоги,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Державної податкової служби у Київській області, в якому просить суд визнати протиправною та скасувати податкову вимогу №Ф-6631-17/5752 від 15.05.2019 року.

В обгрунтування таких вимог зазначила, що сума визначена ГУ ДФС у вимозі № Ф-6631-17/5752 від 15.05.2019 року в розмірі 27413 грн. 71 коп. є некоректною, протиправного та такого що не відповідає дійсним обставинам справи, тому підлягає скасуванню.

Більше того, позивач зазначив що ГУ ДФС при розгляді його заяви від 05.02.2019 року надало відповідь про те що, станом на 01.03.2019 року згідно бази даних Білоцерківського управління ГУ ДФС у Київській області загальний борг по ЄСВ складає 28465 грн.88 коп.

Також позивач зазначає, що сума 12 585грн.07 коп. була сплачена через виконавчу службу після отриманої відповіді.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 10.10.2019 відкрито спрощене позовне провадження в даній адміністративній справі.

Заперечуючи проти позову в письмовому відзиві, Головне управління Державної податкової служби у Київській області просило суд відмовити в його задоволенні та зазначало, що у зв`язку з наявність в ІКПП Позивача за кодом бюджетної класифікації 71040000 заборгованості зі сплати ЄСВ та відповідно до ст.25 Закону України від 08.07.2010 №2464-Vl «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» із змінами та доповненнями (далі за текстом - Закон №2464) сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-6631-17/260 від 13.08.2018.

В подальшому у зв`язку зі збільшенням боргу по боржнику станом на 30.04.2019 який складав - 27413,71 грн. відповідно до ст.25 Закону №2464 сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-6631-17/5752 від 15.05.2019.

Підсумовуючи викладене, контролюючий орган вважає, що мав всі передбачені законодавством підстави для винесення спірних вимог та направлення їх на адресу Позивача. Спірні рішення відповідають всім критеріям, визначеним Законом № 2464, як по формі, так і по змісту, були належним чином вручені платнику, а тому підстави для їх скасування у судовому порядку відсутні, позовні вимоги є безпідставними та немає жодних законних підстав для задоволення позову.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Як слідує з обставин справи та вбачається з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. ОСОБА_1 був зареєстрований як фізична особа-підприємець з 03.11.1998 року номер запису про проведення державної реєстрації 2 011534. та перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС у Київській області. Білоцерківське управління (обліковий стан платника «платник податків за основним місцем обліку») як фізична особа-підприємець, за адресою: АДРЕСА_1 .

Взятий на облік в якості платника єдиного внеску - 06.04.2002.

Станом на день розгляду справи суб`єкт підприємницької діяльності не припинено.

Згідно переданих сальдових залишків на центральному рівні від Пенсійного фонду України до Міндоходів України, станом на 01.10.2013 року по ФОП ОСОБА_1 обліковувалася заборгованість по єдиному соціальному внеску в сумі 1 007.25 грн.

За період адміністрування єдиного внеску органами доходів та зборів здійсненні наступні нарахування по ФОП ОСОБА_1 :

Протягом 2014 року: На початок звітного періоду ( термін 20.01.2014 ) сума боргу становить 1 007.25 грн.. нараховано - 5 022,52 грн.. та сплачено - 5 053.68 грн. На кінець звітного періоду ( термін 31.10.2014 ) сума боргу склала 976,09 грн.

Протягом 2015 року: На початок звітного періоду ( термін 20.01.2015 ) сума боргу становить 976.09 грн., нараховано - 5 127,32 грн.. та сплачено - 3 867,95 грн. .На кінець звітного періоду ( термін 31.10.2015 ) сума боргу склала 2 235.46 грн.

За результатами звітного 2015 року борг станом на 31.03.2016 склав - 3669,97 грн.

В 2016 самостійно задекларовано зобов`язань на загальну суму - 3797,64 грн. Сплата відсутня. За результатами звітного періоду борг склав - 7467,61 грн. (станом на 31.03.2017)

В 2017 самостійно задекларовано зобов`язань на загальну суму - 8448 грн. Сплата відсутня. За результатами звітного періоду борг склав - 15915,01 грн. (станом на 31.03.2017)

За 1-11 квартали 2018 було задекларовано - 4914,36 грн. Сплачено лише 2457,18 грн. (22.06.2018). У зв`язку з чим станом на 31.07.2018 за позивачем обліковувався борг 18372.79 грн.

В загалом у 2018 самостійно задекларовано зобов`язань на загальну суму - 9828.72 гри. Сплачено - 2457,18 грн. За результатами звітного періоду борг склав - 23286,55 грн.

Враховуючи вищевикладене, у зв`язку з наявність в ІКПП Позивача за кодом бюджетної класифікації 71040000 заборгованості зі сплати ЄСВ та відповідно до ст.25 Закону №2464 сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-6631-17/260 від 13.08.2018.

Крім того, контролюючим органом було винесено Рішення про застосування штрафних санкцій від 15.11.2018 № на суму - 5178.73 грн. (штраф-1743,52 грн., пеня - 3435,21 грн.)

За І квартал 2019 року позивачу нараховано 2754,18 грн. Сплачено протягом періоду січень-квітень 2019 лише - 3806.35 грн.

Всього станом на 30.04.2019 борг склав -27413,71 грн.

У зв`язку зі збільшенням боргу по боржнику станом на 30.04.2019 який складав - 27413,71 грн. відповідно до ст.25 Закону №2464 сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-6631-17/5752 від 15.05.2019.

Не погоджуючись з вимогу №Ф-6631-17/5752 від 15.05.2019 року, вважаючи її некоректною та протиправною, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, які склались між сторонами спору, суд вважає за необхідне звернути увагу на такі обставини справи та норми законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону №2464 дія цього Закону поширюється на відносини, що виникають під час провадження діяльності, пов`язаної із збором та веденням обліку єдиного внеску. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на зазначені відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Відтак визначено, що саме Закон № 2464 є спеціальним по відношенню до встановлення та адміністрування ЄСВ і його норми фактично мають пріоритет у застосуванні над нормами будь-яких інших нормативно - правових актів (окрім Конституції У країни).

Статтею 4 Закону № 2464 визначено суб`єктний склад платників єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Відповідно до п. 4 ст. 4 Закону № 2464 окремо виділено таку категорію платників, як фізичні особи - підприємці, у тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Згідно з п. 1 ч. 2 та ч. 3 ст. 6 Закону № 2464 платник єдиного внеску зобов`язаний, зокрема, своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Суд, звертаємо увагу, звільнення від сплати єдиного внеску за себе передбачено: - у 2017 році для ОСОБА_2 якщо вони є пенсіонерами за віком або особами з інвалідністю та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу.

Починаючи з 1 січня 2017 року фізичні особи - підприємці на загальній системі оподаткування, які не отримували дохід (прибуток) у звітному році або окремому місяці року, зобов`язані сплачувати єдиний внесок за себе не менше мінімального страхового внеску за місяць: у 2017 році не менше 704 грн. за місяць, у 2018 - не менше 819,06 грн. за місяць.

Отже, в незалежності від того, що підприємець не отримував дохід у звітному році або окремому місяці, останній як ФОП зобов`язаний сплачувати ЄСВ. не зважаючи на те здійснюється підприємницька діяльність чи ні.

При цьому слід зазначити, що для платників, які не звітують до контролюючого органу, впроваджено автоматичні щоквартальні нарахування єдиного внеску, оскільки ФОП зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок (абз. 3 ч. 8 ст. 9 Закону №2464).

Як встановлено судом, у зв`язку з наявність в ІКПП позивача за кодом бюджетної класифікації 71040000 заборгованості зі сплати ЄСВ відповідачем сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-6631-17/260 від 13.08.2018.

Окрім того, судом встановлено, що на примусовому виконанні у міського відділу ДВС Білоцерківського ГТУЮ у Київській області знаходиться виконавче провадження №58057304зід 13:01.2019 року про стягнення з позивача заборгованості по ЄСВ в сумі 18372 грн.79 коп. по вимозі №0-6631-17/260 від 13.08.2018 року.

Частина боргу станом на день розгляду справи сплачена в сумі 12 585,07 грн. та сплачено виконавчий збір на рахунок ДВС в розмірі 10% від суми стягнення.

Водночас сума, яка визначена ГУДФС у вимозі № Ф-6631-17/5752 від 15.05.2019 року в розмірі 27 413 грн 71 коп вже включає в себе суму, яка була визначена раніше у вимозі №Ф-6631-17/260 під 13.08.2018 року на суму 18372 грн.79 коп. та більша частина якої погашена позивачем.

Отже, на даний час ГУ ДФС винесено дві вимоги по заборгованості позивача із ЄСВ:

1. 18 372 грн.79 коп. по вимозі №Ф-6631-17/260 від 13.08.2018 року.

2. 27 413 грн 71 коп по вимозі № Ф-6631-17/5752 від 15.05.2019 року.

Враховуючи те, що вимога від 15.05.2019 року містить в основі суму 12 585,07 грн., яка була сплачена позивачем, тому визначений ГУ ДФС у ній розмірі ЄСВ - 27 413 грн. 71 коп. є некоректним та не відповідає дійсним обставинам справи, тому така вимога підлягає скасуванню.

Згідно з частинами першою, другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 9 Кодексу адміністративного судочинства України закріплено принцип законності, який вимагає, щоб органи державної влади та їх посадові особи діяли тільки на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На виконання цих вимог відповідач як суб`єкт владних повноважень не надав суд достатні та належні докази, які б спростували доводи позивача.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, а тому вважає, що їх слід задовольнити.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем за подання адміністративного позову сплачено судовий збір у розмірі 768,40 грн., таким чином вказані судові витрати підлягають присудженню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Головного управління Державної податкової служби у Київській області.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати податкову вимогу №Ф-6631-17/5752 від 15.05.2019.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн 40 коп за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Київській області ().

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Терлецька О.О.