Справа № 810/2485/17
Суддя: Панова Г. В.
Дата ухвалення: 2019-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 грудня 2019 року м. Київ № 810/2485/17

Київський окружний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Панової Г.В., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою выдповідальністю «АМЛАК» до Києво-Святошинської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії
В С Т А Н О В И В:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою выдповідальністю «АМЛАК» (далі також позивач, ТОВ «АМЛАК») з позовом до Києво-Святошинської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області (далі також відповідач-1, Києво-Святошинська ОДПІ), в якому просило суд: визнати протиправними дії Києво-Святошинської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області щодо призупинення дії електронного договору та зобов`язати відповідача-1 поновити дію договору №161120151 від 16.11.2015 «Про визнання електронних документів».

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач послався на те, що при здійсненні ним спроб зареєструвати складені на адреси постачальників податкові накладні ТОВ «АМЛАК» отримало електронні квитанції з відомостями про зупинення реєстрації таких податкових накладних з причини припинення дії договору про визнання електронних документів. Такі дії органу ДФС позивач вважає протиправними у зв`язку з відсутністю підстав для припинення укладеного між ТОВ «АМЛАК» і Києво-Святошинською ОДПІ ГУ ДФС у Київській області договору від 16.11.2015 №161120151 про визнання електронних документів. Так, як стверджує позивач, усі відкриті ключі, що були видані Товариству, є дійсними, а саме товариство знаходиться за місцем своєї реєстрації. Позивач вважає, що у наведений спосіб відповідач незаконно блокує реєстрацію виписаних ТОВ «АМЛАК» податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Ухвалами Київського окружного адміністративного суду від 11.09.2017 відкрито провадження у справі № 810/2485/17 за вказаним позовом ТОВ «АМЛАК», закінчено підготовче провадженнята призначено дану справу до судового розгляду в судовому засіданні.

Представником Києво-Святошинської ОДПІ були надані суду письмові заперечення проти позову, де відповідач-1 просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог з наступних мотивів. Відповідач-1 вважає, що виходячи з аналізу окремих норм Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», ст. 651 Цивільного кодексу України та положень Інструкції з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв`язку, затвердженої наказом Державної податкової адміністрації України від 10.04.2008 №233, підставами для розірванні договору про визнання електронних документів податковим органом в односторонньому порядку є: ненадання платником податків нового посиленого сертифіката (сертифікатів) відкритого ключа замість скасованих або зміна платником податків місця реєстрації.

Що стосується безпосередньо спірних правовідносин, відповідач зазначив про наступне: в рамках здійснення податкового контролю на виконання наказу ДФС України від 28.07.2015 №543 «Рекомендований порядок взаємодії підрозділів ДФС при комплексному відпрацювані податкових ризиків ПДВ» Києво-Святошинською ОДПІ встановлено ймовірність невиконання (неналежного виконання) платниками податків податкового обов`язку, підтвердженої сукупністю наявної податкової інформації. А саме, що рядом підприємств, керівником яких являється ОСОБА_1 , формується податковий кредит переважно за рахунок використання ймовірно псевдооперацій з придбання товарно-матеріальних цінностей у суб`єктів господарювання реального сектору економіки та підприємств-імпортерів. У ході проведеного аналізу фінансово-господарської діяльності зазначеної групи підприємств за період з січня 2016 року по січень 2017 року встановлено, що останні ймовірно використовували схему маніпулювання податковою звітністю та підміни номенклатури товару (реалізації відмінних від придбаних товарів у різних періодах). З наведених обставин орган ДФС дійшов висновку, що фінансово-господарські операції, проведені групою таких підприємств (в т.ч. ТОВ «АМЛАК»), носять безтоварний характер та використовуються виключно з метою формування штучного податкового кредиту суб`єктами господарювання реального сектору економіки. У зв`язку з отриманням негативної податкової інформації стосовно ТОВ «АМЛАК» та з метою виконання вимог наказу ДФС України від 28.07.2015 №543, Києво-Святошинська ОДПІ ініціювала розгляд питання про призупинення дії договорів про визнання електронних документів. За наслідками розгляду даного питання Тимчасовою робочою групою Головного управління ДФС у Київській області був складений протокол №1 від 26.05.2017, згідно якого прийнято рішення призупинити дію договорів про визнання електронних документів платникам, що здійснюють ризикові операції (серед них також і ТОВ «АМЛАК»).

31.10.2017 від представника позивача через канцелярію суду надійшла заява (вих. № 31/10-17 від 31.10.2017) про збільшення позовних вимог, в якій позивач заявив додаткову позовну вимогу про визнання протиправним протоколу Тимчасової робочої групи ГУ ДФС у Київській області щодо посилення контролю моніторингу за реєстрацією податкових накладних від 26.05.2017. Одночасно в тексті цієї ж заяви від 31.10.2017 позивач клопотав перед судом про залучення Головного управління ДФС у Київській області до участі у розгляді даної справи як другого відповідача.

Враховуючи викладене, суд протокольними ухвалами від 29.01.2018 та від 26.02.2018 ухвалив здійснювати розгляд даної справи в порядку загального позовного провадження, прийняв до розгляду заяву позивача від 31.10.2017 про збільшення розміру позовних вимог та залучив в якості другого відповідача Головне управління ДФС у Київській області.

Від Головного управління ДФС у Київській області (далі також відповідач 2, ГУ ДФС у Київській області) до суду надійшов письмовий відзив на позовну заяву, в якому відповідач-2 заперечував проти задоволення позову з аналогічних підстав та мотивів, що були наведені у письмових запереченнях Києво-Святошинської ОДПІ.

У судове засідання 16.04.2018 представники сторін не з`явились. Від позивача до суду надійшло клопотання про розгляд справи у письмовому провадженні. Представник відповідачів на вказаному клопотанні зазначив про вирішення цього клопотання на розсуд суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 194 КАС України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Згідно із ч. 9 ст. 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи викладене, суд протокольною ухвалою від 16.04.2018 закрив підготовче провадження у справі та вирішив здійснювати подальший розгляд даної справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані учасниками справи документи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

16.11.2015 між органом державної фіскальної служби - ДПІ у Києво-Святошинському р-ні ГУ ДФС у Київській області () та платником податків - ТОВ «АМЛАК», , в особі директора Толмачова О.Є., укладено договір № 161120151 про визнання електронних документів (копія такого договору наявна у матеріалах справи), предметом якого стало визнання податкових документів, поданих платником податків в електронному вигляді із застосуванням електронного цифрового підпису до органів державної фіскальної служби засобами телекомунікаційного зв`язку або на електронних носіях, як оригіналу.

Згідно квитанції № 2 даний договір надіслано платником податків в електронному вигляді та прийнято органом державної фіскальної служби.

У травні 2017 року ТОВ «АМЛАК» подало органу ДФС для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних ряд електронних податкових накладних (а саме: від 15.05.2017 № 280, від 15.05.2017 № 250, від 10.05.2017 № 224), виписаних для контрагента-покупця - Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНСТАРКОМ».

З квитанцій № 1 про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, датованих 26.05.2017, позивач дізнався, що вказані документи (податкові накладні) не були прийняті органом державної фіскальної служби, з огляду на виявлення помилки: «Порушено вимоги Інструкції з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв`язку, що затверджена наказом ДПА України від 10.04.2008 № 233, а саме: - . Можливо, припинено дію Договору про визнання електронних документів».

За наслідками отримання вказаних квитанцій № 1 від 26.05.2017 ТОВ «АМЛАК» звернулося до Києво-Святошинської ОДПІ з відповідними запитами.

Своїм листом від 15.06.2017 Києво-Святошинська ОДПІ повідомила платника (позивача) про те, що на виконання протоколу тимчасової Робочої групи ГУ ДФС у Київській області від 26.05.2017 № 1 дія договору про визнання електронних документів ТОВ «АМЛАК» () від 01.02.2016 № 301220151, укладеного з Києво-Святошинською ОДПІ ГУ ДФС у Київській області призупинена 26.05.2017. Станом на 15.06.2017 ТОВ «АМЛАК» не є суб`єктом електронного документообігу.

Представником відповідача-1 до матеріалів справи надана копія описаного вище протоколу від 26.05.2017. Зокрема, з тексту Протоколу слідує, що членами Робочої групи схвалена пропозиція щодо «призупинення дії договорів про визнання електронних документів з рядом підприємств (в т. ч. ТОВ «АМЛАК», ), як пов`язаних між собою юридичних осіб, у зв`язку з виявленням фактів формвання даними підприємствами схемного податкового кредиту та податкових зобов`язнь за рахунок пересорту та підміни товару, про що свідчить реєстрація податкових накладних в ЄРПН, а також з метою упередження проявів тіньової економіки, уникнення ризиків ухилення від оподаткування у значних обсягах та запобігання здійснення ризикових операцій.».

Вважаючи вказані дії з призупинення дії договору про визнання електронних документів з підстав, що наведені в листі Києво-Святошинської ОДПІ, протиправними, позивач з метою захисту своїх прав та інтерксів звернувся до суду із цим позовом.

Розглядаючи справу по суті, суд виходить з наступного.

Відповідно до пп. 16.1.3 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України (далі ПК України), платник податків зобов`язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Згідно з п. 49.4 ст. 49 ПК України (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) платники податків, що належать до великих та середніх підприємств, подають податкові декларації контролюючому органу в електронній формі з дотриманням вимог законів щодо електронного документообігу та електронного цифрового підпису. Податкова звітність з податку на додану вартість подається в електронній формі контролюючому органу всіма платниками цього податку з дотриманням вимог законів щодо електронного документообігу та електронного цифрового підпису.

У разі припинення договору про визнання електронних документів з підстав, визначених законом, платник податків має право до складення нового договору подавати податкову звітність у спосіб, визначений підпунктами «а» і «б» пункту 49.3 цієї статті.

Контролюючим органам забороняється в односторонньому порядку розривати договір про визнання електронних документів.

Крім того, п. 201.1 ст. 201 ПК України передбачено, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Нормами п. 201.10 ст. 201 ПК України встановлено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

За приписами п. 201.10 ст. 201 ПК України, Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Так, п. 5, 10 і 11 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, що затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1246, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, визначено, що податкова накладна та/або розрахунок коригування приймаються до Реєстру у разі дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192, пунктами 200 1.3, 200 1.9 статті 200 1 та пунктами 201.1, 201.10 і 201.16 статті 201 Кодексу, а також з урахуванням Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку. Реєстрації підлягають податкові накладні та/або розрахунки коригування (у тому числі ті, що не надаються отримувачу (покупцю) товарів/послуг, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, складені за операціями з постачання послуг нерезидентом) незалежно від суми податку на додану вартість в одній податковій накладній / розрахунку коригування.

Зокрема, після складення податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі на них накладається електронний цифровий підпис посадових осіб постачальника (продавця).

Після накладення електронного цифрового підпису платник податку здійснює шифрування податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі та надсилає їх ДФС за допомогою засобів інформаційних, телекомунікаційних, інформаційно-телекомунікаційних систем з урахуванням вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку. Примірник податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі зберігається у платника податку.

У свою чергу, основні організаційно-правові засади електронного документообігу, використання електронних документів, правовий статус електронного цифрового підпису регулюються Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг» від 22.05.2003 №851-IV.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документообіг здійснюється відповідно до законодавства України або на підставі договорів, що визначають взаємовідносини суб`єктів електронного документообігу. Використання електронного документа у цивільних відносинах здійснюється згідно із загальними вимогами вчинення правочинів, встановлених цивільним законодавством.

Згідно з ч. 1 ст. 1 цього Закону суб`єктами електронного документообігу є автор, підписувач, адресат та посередник, які набувають передбачених законом або договором прав і обов`язків у процесі електронного документообігу.

У період виникнення спірних правовідносин правовим актом, що визначав загальні принципи організації інформаційного обміну під час подання платниками податків податкової звітності до органів державної податкової служби України в електронній формі із використанням електронного цифрового підпису була Інструкція з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв`язку, затверджена наказом Державної податкової адміністрації України від 10.04.2008 №233, що був зареєстрований в Міністерстві юстиції України 16.04.2008 за №320/15011 та втратив чинність з 15.11.2017 (надалі - Інструкція №233).

Пунктами 1, 2, 4 і 7 розд. ІІ Інструкції № 233 передбачено, що платник податків здійснює формування та подання податкових документів в електронному вигляді відповідно до законодавства із застосуванням спеціалізованого програмного забезпечення формування податкових документів, засобу КЗІ, керуючись цією Інструкцією та договором.

Для подання податкових документів до органів ДПС в електронному вигляді платник податків повинен мати: спеціалізоване програмне забезпечення для формування податкових документів в електронному вигляді у затвердженому форматі (стандарті); доступ до мережі Інтернет та можливість відправлення/приймання електронних повідомлень по електронній пошті; засіб КЗІ (сумісний за форматами даних із засобами КЗІ, що використовуються в органах ДПС); чинні посилені сертифікати відкритих ключів, сформованих акредитованим центром сертифікації ключів для платника податків та уповноважених посадових осіб платника податків, підписи яких є обов`язковими для податкової звітності у паперовій формі.

Податкові документи в електронному вигляді з обов`язковими реквізитами (у тому числі з електронним цифровим підписом платника податків (його посадових осіб)), подані відповідно до цієї Інструкції, згідно із законодавством є оригіналами, мають юридичну силу, повинні зберігатися та можуть використовуватися під час судового або досудового вирішення спорів.

У разі подання податкового документа в електронному вигляді платник податків має право не подавати податкові документи на паперових носіях.

Підставою для прийняття податкового документа в електронному вигляді є: його відповідність затвердженому формату (стандарту); підтвердження ЕЦП платника податків та його посадових осіб, підписи яких є обов`язковими для звітів в паперовій формі за умов, встановлених в статтею 3 Закону України «Про електронний цифровий підпис»; чинність відповідного посиленого сертифіката ключа під час накладання ЕЦП (підтверджується за допомогою позначки часу, отриманої від акредитованого центру сертифікації ключів, або якщо до моменту одержання електронного документа строк дії відповідного сертифіката не був закінчений або відповідний сертифікат не був скасований/ блокований).

Пунктом 5 розд. III визначено, що з метою подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв`язку платник податків, зокрема: отримує в будь-якому включеному до системи подання податкових документів в електронному вигляді акредитованому центрі сертифікації ключів посилені сертифікати відкритих ключів посадових осіб юридичної особи, що мають право підпису (керівника, бухгалтера), та печатку юридичної особи. Платник податків фізична особа - суб`єкт підприємницької діяльності може обмежитись одним ключем ЕЦП. Особисті ключі знаходяться на ключових (електронних) носіях, що зберігаються в таємниці; отримує в органі ДПС за місцем реєстрації або на WEB-сайті ДПА чи регіональної ДПА текст примірного договору про визнання електронних документів, безкоштовне спеціалізоване програмне забезпечення формування та подання до органів ДПС податкових документів в електронному вигляді; ознайомившись з редакцією договору, заповнює необхідні реквізити, у тому числі вписує свою електронну адресу, підписує та скріплює печаткою два примірники договору (для фізичної особи суб`єкта підприємницької діяльності за наявності печатки); надає до органу ДПС за місцем реєстрації підписані та скріплені печаткою два примірники договору та посилені сертифікати відкритих ключів на електронному носії; після підписання договору в органі ДПС за місцем реєстрації отримує один примірник договору. При цьому ставить підпис у журналі обліку договорів про визнання електронних документів для засвідчення того, що платнику податків було повернуто його примірник договору.

Тобто, з метою реалізації свого права та/або обов`язку на подання податкової звітності та інших документів (в даному випадку податкових накладних) в електронній формі до органу ДФС, платник має також укласти з відповідним органом ДФС договір про визнання електронних документів.

Примірна форма такого договору про визнання електронних документів була затверджена Додатком 1 до Інструкції №233.

Зокрема, за змістом п. 1 5 ст. 6 «Строк дії договору» вказаного Примірного договору, Договір набирає чинності з моменту його підписання Сторонами. З моменту укладання цього Договору всі попередні домовленості та укладені правочини між Платником податків та органом ДПС з питань електронного обміну інформацією втрачають чинність. Договір діє до закінчення строку чинності посилених сертифікатів відкритих ключів. Якщо Платник податків подає до органу ДПС нові посилені сертифікати ЕЦП, цей Договір вважається пролонгованим до закінчення терміну чинності нових посилених сертифікатів ключів. Орган ДПС має право розірвати Договір в односторонньому порядку у випадку ненадання Платником податків нового посиленого сертифіката (сертифікатів) відкритого ключа замість скасованих або в разі зміни Платником місця реєстрації. У разі припинення дії Договору надісланий Платником податків податковий документ в електронному вигляді не приймається.

Наведені положення Примірного договору про визнання електронних документів свідчать про те, що за умовами такого Примірного договору виключними підставами вважати цей договір розірваним в односторонньому порядку можуть слугувати лише наступні обставини: ненадання позивачем нового посиленого сертифіката (сертифікатів) відкритого ключа замість скасованих або зміна ним місця реєстрації.

Положення аналогічного характеру закріплені у п. 4 ст. 6 договору №161120151 про визнання електронних документів від 16.11.2015, що був укладений між позивачем і Києво-Святошинською ОДПІ.

В ході розгляду даної справи у суді представники відповідачів не навели та не довели документально суду обставину наявності в тексті договору про визнання електронних документів із суб`єктом ТОВ «АМЛАК», мова про який йдеться в тексті листа Києво-Святошинської ОДПІ від 15.06.2017, інших положень, ніж ті, що визначені Примірним договором (в т.ч. положень щодо строку дії договору та підстав для розірвання такого догвоору в односторонньому порядку).

Зі змісту заперечень на позов, відзиву на позов та копії листа від 15.06.2017 суд встановив, що договір про визнання електронних документів, укладений між Києво-Святошинською ОДПІ та ТОВ «АМЛАК», не було розірвано в односторонньому порядку. Натомість орган ДФС (відповідач 1) призупинив дію такого договору відповідно до висновку Тимчасової робочої групи ГУ ДФС у Київській області щодо посилення контролю моніторингу за реєстрацією податкових накладних, що наведений в протоколу від 26.05.2017 такої Робочої групи.

В обґрунтування правомірності дій Києво-Святошинської ОДПІ відповідачі посилалися на те, що контролюючий орган діяв у порядку та в спосіб, визначені Рекомендованим порядком взаємодії підрозділів ДФС при комплексному відпрацюванні податкових ризиків з ПДВ, що затверджений наказом Державної фіскальної служби України від 28.07.2015 № 543 «Про забезпечення комплексного контролю податкових ризиків з ПДВ».

Відповідно до пп. 2.1.2 розд. 2 Рекомендованого порядку взаємодії підрозділів ДФС при комплексному відпрацюванні податкових ризиків з ПДВ, що затверджений наказом Державної фіскальної служби України від 28.07.2015 №543, для комплексного відпрацювання суб`єктів господарювання з податковими ризиками керівник територіального органу ДФС, на обліку в якому перебувають такі суб`єкти, за результатами щоденного моніторингу інформації, отриманої на виконання пп. 2.1.1, визначає осіб, відповідальних за відпрацювання кожного суб`єкта господарювання з податковими ризиками, організовує проведення необхідних заходів у порядку та терміни, визначені відповідними нормативними актами. Оперативні підрозділи територіальних органів ДФС здійснюють щоденне опрацювання інформації про виявлені податкові ризики та провадять роботу з відпрацювання таких суб`єктів господарювання для установлення місцезнаходження платників податку, опитування їх засновників та посадових осіб щодо причетності до створення та діяльності суб`єктів господарювання, отримання пояснень або інших підтвердних матеріалів у порядку та терміни, визначені відповідними нормативними актами. Оперативні підрозділи територіальних органів ДФС здійснюють відпрацювання ризикових суб`єктів господарювання відповідно до вимог наказу ДПА України від 17.05.2010 р. № 336. Структурні підрозділи доходів і зборів з фізичних осіб територіальних органів ДФС з метою встановлення місця проживання фізичних осіб - підприємців керуються алгоритмом дій, розробленим Департаментом доходів і зборів з фізичних осіб на виконання п. 3 наказу ДФС України «Про забезпечення комплексного контролю податкових ризиків з ПДВ». За наявності напрацьована оперативними підрозділами доказова база щодо протиправного створення та діяльності суб`єктів господарювання вноситься до реєстру «Суб`єкти фіктивного підприємництва» та передається до підрозділів податкового та митного аудиту, доходів і зборів з фізичних осіб, оподаткування юридичних осіб (щодо платників ПДВ, які декларують суми ПДВ до відшкодування). Контроль за внесенням інформації до реєстру суб`єктів фіктивного підприємництва провадиться 8 числа кожного місяця. Керівник територіального органу ДФС у разі встановлення ознак фіктивності, передбачених ст. 55 Господарського кодексу України, суб`єкта господарювання на наступний робочий день (від дня встановлення ознак фіктивності) приймає рішення щодо розірвання всіх чинних договорів про визнання електронних документів.

З контексту процитованих положень Рекомендованого порядку взаємодії підрозділів ДФС при комплексному відпрацюванні податкових ризиків з ПДВ, на який відповідачі посилається на обґрунтування своїх заперечень, вбачається вказівка виключно на можливість розірвання договору про визнання електронних документів за наслідками виявлення ознак фіктивності підприємства, а не його тимчасове зупинення.

Також проаналізувавши зміст Примірного договору про визнання електронних документів та наявної у матеріалах справи копії договору №161120151 від 16.11.2015 суд встановив, що процедура призупинення такого договору сторонами взагалі не передбачена.

Між тим, в силу приписів ч. 1 ст. 626 гл. 52 «Поняття та умови договору» розд. ІІ «Загальні положення про договір» Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Наведене дає підстави для висновку про відсутність у чимнному законодавстві встановленого порядку призупинення дії договорів. Водночас законодавством не визначено заборони для сторін договору вирішити на власний розсуд питання щодо можливості тимчасового призупинення окремих прав та обов`язків сторін у межах укладеного між ними договору. Відповідно таку передбачену в договорі процедуру призупинення за своєю правовою природою слід трактувати як внесення змін до договору.

При цьому, слід враховувати той факт, що відповідно до ст. 654 Цивільного кодексу України, зміна умов договору повинна здійснюватися в тій самій формі, в якій було укладено договір, якщо із законодавчого акта, договору або звичаїв ділового обороту не випливає інше. Тобто, процедуру призупинення договору доцільно оформлювати укладанням додаткової угоди до договору або одразу в договорі визначати умови автоматичного призупинення договору із настанням певної події.

Під час розгляду даної справи сторони не повідомили суд про факт існування додаткових угод до договору про визнання електронних документів, укладеного між Києво-Святошинською ОДПІ та ТОВ «АМЛАК», які б засвідчували врегулювання сторонами у передбаченому чинним законодавством порядку процедури призупинення дії договору.

Враховуючи вище наведене суд вважає, що в межах даного спору відповідачі не навели та не довели суду наявність в органу ДФС (Києво-Святошинської ОДПІ) законних повноважень та/або повноважень відповідно до умов договору на тимчасове в односторонньому порядку (тобто без узгодження з позтвачем) призупинення (обмеження) дії договору про визнання електронних документів, укладеного між Києво-Святошинською ОДПІ ГУ ДФС у Київській області та ТОВ «АМЛАК». Що стосується посилань відповідачів на зміст протоколу Тимчасової робочої групи ГУ ДФС у Київській області щодо посилення контролю моніторингу за реєстрацією податкових накладних від 26.05.2017, то останній в силу наведеного вище нормативного регулювання спірних правовідносин сам по собі не може вважатися належною підставою тимчасового обмеження договору про визнання електронних документів.

Таким чином, суд приходить до висновків про протиправність дій відповідача 1 щодо призупинення дії договору про визнання електронних документів, укладеного між Києво-Святошинською ОДПІ ГУ ДФС у Київській області та ТОВ «АМЛАК», та, що порушене право позивача підлягає захисту, шляхом зобов`язання відповідача 1 відновити дію такого договору, а адміністративний позов підлягає задоволенню в цій частині вимог.

Стосовно обгрунтованості заявленої позивачем вимоги про визнання протиправним протоколу Тимчасової робочої групи ГУ ДФС у Київській області щодо посилення контролю моніторингу за реєстрацією податкових накладних від 26.05.2017, то суд не вбачає підстав для задоволення такої. Оскільки сам по собі протокол не є тим рішення суб`єкта владних повноважень (індивідуально-правовим актом), що безпосередньо створює для позивача ті чи інші обов`язки, зачіпає права та інтереси позивача. Натомість такими є дії Києво-Святошинської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області щодо призупинення дії договору про визнання електронних документів, та питання щодо правомірності таких вже вирішено судом у межах даного спору.

Частина 2 ст. 19 Конституції України гарантує, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з нормами ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції чинній з 15.12.2017) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 і 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Беручи до уваги зазначене, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України, доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до вимог ч. 1 ст. 139 цього Кодексу, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з наявної у матеріалах справи квитанції від 09.08.2017 № 18085423 на суму 1 600 грн., платіжних доручень від 16.02.2018 на суми 1 500 грн. і 262 грн., позивачем під час звернення з даним позовом до суду було сплачено судовий збір у розмірі 1 600 грн., а при заявлені заяви про збільшення позовних вимог 1 762 грн.

Відтак, враховуючи те, що позивач звернувся до суду з вимогами немайнового характеру, судом при вирішенні питання про розподіл судових витрат відповідно до розміру задоволених позовних вимог не надається визначити пропорцію згідно з вимогами частини третьої статті 139 Кодексу.

Отже, на користь позивача підлягає стягненню судові витрати у розмірі 3362,00 грн.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії Києво-Святошинської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області (, місцезнаходження: 08132, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, м. Вишневе, вул. Ломоносова, 34) щодо призупинення дії договору про визнання електронних документів, укладеного між Києво-Святошинської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області та Товариством з обмеженою відповідальністю «АМЛАК» ().

3. Зобов`язати Києво-Святошинської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області (, місцезнаходження: 08132, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, м. Вишневе, вул. Ломоносова, 34) відновити дію договору про визнання електронних документів, укладеного між Києво-Святошинської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області та Товариством з обмеженою відповідальністю «АМЛАК» ().

4. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

5. Стягнути з судовий збір у розмірі 3362 (три тисячі триста шістдесят дві) гривень 00 копійок на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АМЛАК» (; місцезнаходження: 08132, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, м. Вишневе, вул. Лесі Українки, 58) за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Києво-Святошинської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області (, місцезнаходження: 08132, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, м. Вишневе, вул. Ломоносова, 34).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Панова Г. В.