Справа № 480/2063/19
Суддя: Жигилій С.П.
Дата ухвалення: 2019-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2019 р. Справа № 480/2063/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Жигилія С.П.,

Суддів: Перцової Т.С. , Русанової В.Б. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Міністерства оборони України на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 24.07.2019 року (суддя Савицька Н.В.; м. Суми) по справі № 480/2063/19

за позовом ОСОБА_1

до Міністерства оборони України

про визнання бездіяльності протиправною, визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (надалі за текстом також позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Міністерства оборони України (надалі за текстом також відповідач, МОУ), в якому просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо відмови позивачу в нарахуванні та виплаті одноразової грошової допомоги як інваліду ІІ групи внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС;

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача в частині відмови в призначенні одноразової грошової допомоги як інваліду ІІ групи загального захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, оформлене протоколом комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 25.01.2019;

- поновити строк на призначення та виплату грошової компенсації, так як він пропущений у зв`язку з хворобою;

- зобов`язати відповідача призначити та виплатити одноразову грошову допомогу в розмірі, кратному 90 прожиткових мінімумів на працездатну особу станом на 01.01.2019, за шкоду, заподіяну здоров`ю, із встановленням ІІ групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач з 12.01.1990 по 16.04.1990 був призваний на спеціальні військові збори та знаходився на виконанні службового завдання з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. 05.08.2017 позивачу встановлена ІІ група інвалідності, яка пов`язана з виконанням обов`язків військової служби з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, у зв`язку з чим позивач звернувся до Міністерства оборони України із заявою про виплату одноразової грошової допомоги відповідно до ч. 2 ст. 16 Закону України "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", однак відповідач відмовив йому в призначенні такої допомоги.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 24 липня 2019 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Міністерства оборони України, викладене в п. 47 протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 25.01.2019 № 6, про відмову ОСОБА_1 в призначенні одноразової грошової допомоги.

Зобов`язано Міністерство оборони України (Повітрофлотський проспект, 6, м. Київ, 03168, 2) призначити та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 . РНОКПП НОМЕР_1 ) одноразову грошову допомогу, передбачену ст.16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", відповідно до Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, призваних на навчальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975, у зв`язку зі встановленням ІІ групи інвалідності в розмірі 90-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено інвалідність.

У задоволенні інших позовних вимог - відмовлено.

Частково не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Сумського окружного адміністративного суду від 24.07.2019 в частині задоволення позову ОСОБА_1 та прийняти в цій частині нове судове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог повністю.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги відповідач посилається на те, що ОСОБА_1 був призваний на спеціальні збори, тому в період його участі в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС мав статус військовозобов`язаного, якого було призвано на навчальні (спеціальні) збори, через що суд першої інстанції дійшов хибного висновку про те, що позивач мав статус військовослужбовця, що свідчить про неповне дослідження всіх обставин справи та стало причиною прийняття незаконного судового рішення. З посиланням на пп. 3 п. 6 Порядку № 975 відповідач зазначає, що позивач не має права на отримання одноразової грошової допомоги, оскільки інвалідність йому встановлено поза межами трьохмісячного строку після закінчення зборів на які позивача було призвано.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу в якому, наполягаючи на законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Враховуючи подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження, справа розглядається в порядку письмового провадження, відповідно до приписів п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, за наявними в справі матеріалами.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши, в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 12.01.1990 по 16.04.1990 був призваний на спеціальні військові збори та знаходився на виконанні службового завдання у військовій частині № НОМЕР_2 з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджуються копіями військового квитка (а.с. 23-29), архівної довідки Галузевого державного архіву Міністерства оборони України від 30.01.2015 № 14.01-28/626/06 (а.с. 16), довідки військової частини від 17.04.1990 № 477 (а.с. 15), посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (а.с. 22). При виконанні обов`язків військової служби з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС позивач отримав дозу опромінення 4,896 бер (а.с. 16).

Відповідно до копії витягу з протоколу Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв від 14.06.2017 № 1704 (а.с. 8) захворювання колишнього військовослужбовця ОСОБА_1 , 1958 року народження: "Гостре порушення мозкового кровообігу за геморагічним типом від 17.05.2017 (внутрішньомозковий крововилив у правий таламус) із помірним лівобічним геміпарезом, легким підкірковим гіперкінетичним синдромом лівих кінцівок на фоні артеріальної гіпертензії ІІ ст., ризик 4, церебрального атеросклерозу. Дисциркуляторна енцефалопатія ІІ ст. із лікворо-динамічними порушеннями, помірним вестибуло-атактичним синдромом, помірним астено-цефалгічним синдромом. Гіпертонічна хвороба ІІ ст.", що підтверджено записами в амбулаторній картці, виписними епікризами та іншими медичними документами, - захворювання, так, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Згідно з копією довідки до акта огляду МСЕК від 05.08.2017 серії 12 ААА № 669625 (а.с. 13) за результатами первинного огляду позивачу встановлено безстроково ІІ групу інвалідності у зв`язку із захворюванням, пов`язаним з виконанням обов`язків військової служби з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, позивач визнаний непрацездатним.

06.09.2017 Департамент соціального захисту населення Сумської міської ради позивачу видав посвідчення інваліда 2 групи (ветерана війни-інваліда війни) серії НОМЕР_3 (а.с. 21).

Позивач, вважаючи, що він має право на отримання одноразової грошової допомоги звернувся до Міністерства оборони України із заявою, в якій просив призначити одноразову грошову допомогу у зв`язку з інвалідністю ІІ групи захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби на Чорнобильській АЕС. До заяви були додано всі необхідні документи.

Рішенням комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, яке оформлене протоколом засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 25.01.2019 № 6 (пункт 47) позивачеві відмовлено в призначенні одноразової грошової допомоги у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 , який брав участь у зборах з ліквідації аварії на ЧАЕС в 1990 році, мав статус військовозобов`язаного, а не військовослужбовця. Згідно з п. 6 ч. 2 ст. 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" одноразова грошова допомога призначається військовозобов`язаним у разі встановлення інвалідності, що настала внаслідок поранення, заподіяного при виконанні обов`язків військової служби або не пізніше ніж через три місяці після закінчення зборів, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження цих зборів. ОСОБА_1 інвалідність встановлена понад 3-місячний термін (а.с. 10).

Не погодившись з рішенням відповідача, позивач звернувся до суду першої інстанції із вищевказаними позовними вимогами.

Приймаючи рішення в частині задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що право на одноразову грошову допомогу у військовослужбовця виникає і в тому разі, коли інвалідність настала після перебігу тримісячного строку з дня його звільнення зі служби, але внаслідок захворювання або одержаного каліцтва чи іншого ушкодження здоров`я, яке мало місце в період її проходження, та не пов`язується з часом та місцем звільнення з військової служби, а пов`язується із фактом та часом встановлення інвалідності військовослужбовцю, який звільнений з військової служби, яка настала внаслідок поранення, контузії, захворювання, отриманих під час виконання обов`язків військової служби, незалежно від строку, що минув після звільнення з військової служби.

Оскільки інвалідність ОСОБА_1 пов`язана з виконанням ним обов`язків військової служби при ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, суд першої інстанції дійшов висновку, що рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, викладене у п. 47 протоколу від 25.01.2019 № 6, щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні одноразової грошової допомоги прийнято необґрунтовано та безпідставно, у зв`язку з чим підлягає скасуванню.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції, з таких підстав.

Положеннями ч. 5 ст. 17 Конституції України передбачено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Предметом спору у цій справі фактично є вимога нарахувати та виплатити одноразову грошову допомогу як особі з інвалідністю ІІ групи.

Згідно з ч. 1 ст. 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (в редакції, чинній на час встановлення позивачу групи інвалідності), одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (в редакції, чинній на час встановлення позивачу групи інвалідності), одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю строкової військової служби, військовозобов`язаному або резервісту, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовослужбовцю строкової військової служби, військовозобов`язаному або резервісту при виконанні обов`язків військової служби або служби у військовому резерві, або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби, закінчення зборів, проходження служби у військовому резерві, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження строкової військової служби, цих зборів, служби у військовому резерві.

Одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі: встановлення військовослужбовцю строкової військової служби, військовозобов`язаному або резервісту, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовослужбовцю строкової військової служби, військовозобов`язаному або резервісту при виконанні обов`язків військової служби або служби у військовому резерві, або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби, закінчення зборів, проходження служби у військовому резерві, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження строкової військової служби, цих зборів, служби у військовому резерві.

Аналогічним чином врегульовано питання отримання одноразової грошової допомоги й абзацом першим підпункту 3 пункту 6 Порядку № 975, затвердженого відповідно до пункту 2 статті 16-2 та пункту 9 статті 16-3 Закону №2011-XII.

З вказаних положень Закону № 2011-XII і Порядку №975 вбачається, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується, зокрема, у разі встановлення військовозобов`язаному або резервісту, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, інвалідності, що настала не пізніше ніж через три місяці після закінчення зборів, проходження служби у військовому резерві, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження цих зборів, служби у військовому резерві.

Судом встановлено, що позивач у період з 12.01.1990 р. по 16.04.1990 р. був призваний на військові збори, де брав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у складі військової частини № 61753, а ІІ група інвалідності йому встановлена 05.08.2017 р.

Таким чином, оскільки з моменту закінчення зборів (16.04.1990) до моменту встановлення позивачу інвалідності, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (05.08.2017), минуло більше, ніж три місяці, то підстави для призначення йому одноразової грошової допомоги відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» відсутні.

Аналогічний підхід до застосування вищенаведених норм висловлено у постановах Верховного Суду, зокрема, від 15.03.2019 у справі № 823/2144/17, від 15 травня 2019 року у справі №806/1969/18, від 05 серпня 2019 року у справі №2340/4995/18, від 17.10.2019 у справі 285/1206/17.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, враховує вказані висновки Верховного Суду щодо застосування норм права.

Крім того, згідно з ч. 6 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

З огляду на встановлені у справі фактичні обставини та досліджені докази, колегія суддів вважає, що Міністерство оборони України, відмовляючи позивачеві у призначенні одноразової грошової допомоги, діяло на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачений законодавством.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги Міністерства оборони України.

У відповідності до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно п. 4 ч. 1, ч. 2 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи те, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального права, воно підлягає скасуванню з прийняттям нового судового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 229, 241, 243, 250, 308, 310, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 327-329 Кодексу адміністративного судочинства України колегія суддів, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Міністерства оборони України - задовольнити.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 24.07.2019 по справі № 480/2063/19 - скасувати.

Прийняти постанову, якою у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання бездіяльності протиправною, визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)С.П. Жигилій
Судді(підпис) (підпис) Т.С. Перцова В.Б. Русанова