Справа № 640/3057/19
Суддя: Донець В.А.
Дата ухвалення: 2019-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

26 грудня 2019 року № 640/3057/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Донця В.А. розглянув у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрвіпсервіс" до Київської міської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрвіпсервіс" звернулось до суду з позовом про визнання протиправним та скасування рішення Київської міської митниці ДФС про коригування митної вартості від 24.01.2019 №100000/2019/000005/2.

Ухвалою суду від 19.03.2019 відкрито провадження в адміністративній справі, постановлено здійснювати судовий розгляд справи в спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін, встановлено сторонам строк для подання заяв по суті. Представником позивача подано клопотання про розгляд справи в найкоротші строки в зв`язку з важливістю справи для підприємства.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем прийнято необґрунтоване рішення про коригування митної вартості, оскільки формування продавцем ціни на товар та включення до контрактної вартості товару витрат продавця на зберігання, навантаження, тари, пакування, маркування та перевезення вже було здійснено. Страхування вантажу, на умовах СРТ, не є обов`язковою умовою правил Incoterms 2010.

Відповідачем подано відзив, відповідно до якого позов не визнано. У відзиві зазначено, що декларантом не надано документів, які містять числові значення складових митної вартості, не забезпечено перекладу копії митної декларації відправлення згідно зі статтею 254 Митного кодексу України, не надано інформації, яка підтверджує що наданий зовнішньоекономічний контракт є контрактом з виробником, відповідно наданий ціновий лист не від виробника.

Судом відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача про розгляд справи в судовому засіданні. На думку суду, наведені представником підстави для призначення судового засідання, оскільки йдеться про бюджетні кошти та відповідач має відповідне процесуальне право, не є достатніми для задоволення клопотання. Зі змісту позову та відзиву вбачається, що сторонами чітко вказано підстави позову та підстави заперечень, подано відповідні докази, відсутні клопотання, заяви, які потребували би призначення судового засідання для їх вирішення. З огляду на наведене представником відповідача обґрунтування, суд дійшов висновку про відсутність підстав для розгляду в судовому засіданні.

Розглянувши адміністративний позов, відзив, дослідивши письмові докази, суд установив.

Між ТОВ "Укрвіпсервіс" (покупець) та Development Manufacturing Factory Limited (продавець) укладено контракт від 13.12.2018 №1312/2018. Згідно з умовами вказаного контракту продавець зобов`язується поставити товар вироблений на фабриці Meijing Lighting Factory Co., а покупець прийняти та сплатити товари, відповідно до інвойсів до цього контракту.

Умови поставки товару за контрактом вказуються в інвойсах (відповідно до "Інкотермс 2010") (пункту 1.2).

Meijing Lighting Factory Co. LTD, фабрика є підрозділом Development Manufacturing Factory Limited (пункт 1.3).

Загальна вартість контракту складає 13283,23 доларів США. Ціна на товар визначається в інвойсах (пункт 2).

Оплата за товар здійснюється покупцем на протязі 90 банківських днів з дня поставки (пункт 3.2).

На виконання умов Контракту продавцем виписаний Інвойс від 13.12.2018 №HKUA-1312/2018/39, яким визначено умови поставки Incoterms2010 СРТ Kiev.

З метою ввезення на територію України товару згідно з інвойсом від 13.12.2018 №HKUA-1312/2018/39 та його митного оформлення, позивачем подана митна декларація від 21.01.2019 №100030/2019/395822 та документи, що підтверджують заявлену митну вартість:

- зовнішньоекономічний контракт від 13.12.2018 №1312/2018;

- інвойс від 13.12.2018 №HKUA-1312/2018/39;

- коносамент Bill of Lading від 13.12.2018 №SZNLEG1908104.

Листом від 21.01.2019, направленого інспектором Нижник Ю.І засобами електронного зв`язку, здійснено запит про надання додаткових документів для підтвердження митної вартості:

1) відповідно до пункту 8 частини 2 статті 53 Митного кодексу України страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування;

2) договір (угоду, контракт) з третіми особами, пов`язаними з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, майна вартість яких визначається;

3) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару (Meijing Lighting Factory CO. та Development Manufacturing Factory Limited);

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціальними експертними організаціями.

Відповідно до частини 6 статті 53 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними Митної вартості товару.

Як убачається з позовної заяви, на виконання вимог контролюючого органу, позивачем 22.01.2019 надано документи для підтвердження заявленої митної вартості:

- додаткову угоду від 22.01.2019 №1 до контракту №1312/2018;

- експертний висновок від 22.01.2019 №В-55 Житомирської торгово-промислової палати;

- копію митної декларації країни відправлення від 10.12.2018 №51247425

- видаткові накладні від 07.11.2019 №595, від 26.11.2018 №644, №645, від 19.12.2018 №704, №705, від 20.12.2018 №713, від 21.12.2018 №719

- прайс-лист від 13.12.2018.

Рішенням від 24.01.2019 про коригування митної №UA100000/2019/000005/2 відмовлено позивачу в митному оформленні задекларованого товару, у зв`язку з чим оформлено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 24.01.2019 №UA100030/2019/00023.

З метою здійснення митного оформлення товару та пропуску товарів через митний кордон України, позивачем подано нову митну декларацію від 24.01.2019 №UA100030/2019/396134 з урахуванням рішення про коригування митної вартості, що призвело до завищення розміру митних платежів на загальну суму 61056,75 грн.

Вирішуючи спір, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 49 Митного кодексу України (МК України) митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно зі статтею 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення (частина перша). Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: - декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; - зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; - рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); - якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; - за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; - транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; - ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; - якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (частина друга). В разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини (пункти 1-8 частини третьої). В разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: - виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; - довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; - розрахунок ціни (калькуляцію) (частина четверта).

Згідно зі статтею 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості (частина перша). Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу (частина друга). За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодекс (частина третя). Орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: - упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; - у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; - у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; - проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; - звертатися до органів доходів і зборів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; - застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю (частина п`ята). Зокрема, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: - невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; - неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; - невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; - надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості (частина шоста).

Частиною дванадцятою статті 264 МК України встановлено, що у разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою органу доходів і зборів заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Один примірник зазначеної картки невідкладно вручається (надсилається) декларанту або уповноваженій ним особі. Інформація про відмову у прийнятті для оформлення електронної митної декларації надсилається декларанту електронним повідомленням, засвідченим електронним цифровим підписом посадової особи органу доходів і зборів.

З оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів від 24.01.2019 (графа 33 - обставини прийняття рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості) вбачається, що на момент митного оформлення митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору, документи не містять всіх відомостей щодо складових митної вартості та відомостей щодо ціни, яка сплачена, в тому числі за зберігання, навантаження, тари, пакування, маркування, страхування, що слугувало підставою для початку процедури консультацій між митним органом та декларантом.

Також відповідачем зазначено, що митна декларація країни відправлення складена не офіційною мовою митних союзів, що суперечить статті 254 МК України, наданий ціновий висновок не містить ґрунтованого аналізу ринку ідентичних та подібних товарів та виданий у доларах США за кг на товар світильники. Декларантом не надано документів які містять числові значення складових митної вартості, не надано інформації, що підтверджує що наданий зовнішньоекономічний контракт є контрактом з виробником, відповідно прайс-лист наданий не від виробника.

За змістом наведених норм МК, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, тощо.

Митним органом було встановлено, що товари задекларовано на умовах Incoterms 2010 СРТ KIEV. Відповідач зазначає, що Інкотермс не передбачає умови формування ціни, тобто включення зазначених витрат у ціну товару.

Відповідно до додаткового договору від 22.01.2019 №1 до Контракту №1312/2018 пункт 2 розділу "Ціна та загальна вартість Контракту" викладено у наступній редакції:

2.1. Асортимент, ціна, кількість, умови поставки конкретної партії товару визначається сторонами в інвойсах, що є невід`ємною частиною контракту.

2.2. Ціна товару включає вартість зберігання і навантаження, тари, упаковки та маркування.

2.3. загальна вартість контракту складає 1500000 доларів США.

Пункт 3 розділу "Оплата товарів і порядок розрахунків" викладно в наступній редакції:

3.1. покупець здійснює оплату загальної вартості кожної окремої поставки, погодженої сторонами протягом 90 банківських днів після реалізації товару, у разі якщо інше не вказано в інвойсі.

3.2. валюта платежу - долар США.

Згідно з Інкотермс 2010 термін CPT (Carriage Paid To (…named placе of destination) Фрахт/перевезення оплачені до ( … назва місця призначення) означає, що продавець доставить товар названому їм перевізнику. Крім цього, продавець зобов`язаний оплатити витрати, пов`язані з перевезенням товару до названого пункту призначення. Це означає, що покупець бере на себе всі ризики втрати чи пошкодження товару, як і інші витрати після передачі товару перевізнику. За умовами CPT на продавця покладається обов`язок по митному очищенню товару для експорту. Даний термін може застосовуватись під час перевезення товару будь-яким видом транспорту, виключаючи змішані перевезення. Отже, за правилами поставки на умовах СРТ, витрати на доставку товару покладаються на продавця товару, в даному випадку на Компанію Development Manufacturing Factory Limited.

З огляду на зазначене, суд вважає помилковими доводи відповідача про ненадання позивачем додаткових документів на підтвердження понесених ним витрат на поставку товару та відсутності інформації щодо ціни яка сплачена, оскільки відповідно до умов контракту станом на час здійснення митного оформлення покупцем не було здійснено оплату поставленого товару.

За твердженням відповідача, декларантом не надано інформації, яка підтверджує, що наданий зовнішньоекономічний контракт є контрактом з виробником, тому прайс-лист наданий не від виробника.

Судом встановлено, що декларантом надано прайс-лист від 13.12.2018 Компанії Development Manufacturing Factory Limited. Пунктом 1.3 Контракту від 13.12.2018 №1312/2018 визначено, що Meijing Lighting Factory Co. LTD, фабрика є підрозділом Development Manufacturing Factory Limited.

На думку суду, наведене спростовує доводи відповідача щодо надання позивачем цінового листка не ід виробника.

Згідно з Експертним висновком від 22.09.2019 №В-55 Житомирської торгово-промислової палати, що був наданий позивачем до контролюючого органу, вартість оцінюваних світильників та їх частин становить від 2,0 до 2,79 доларів США за 1 кг., кріплення до світильників становить від 2,0 до 2,37 доларів США за 1 кг, ламп LED становить від 5,0 до 6,83 доларів США за 1 кг, що знаходиться в межах середньо ринкових цін на аналогічну продукцію. Експертом зроблено висновок про відповідність ринкової вартості продукції її контрактній ціні.

У відзиві представником відповідача зазначено, що позивачем не забезпечено відповідно до статті 254 МК України перекладу копії митної декларації країни відправлення №51247425.

Відповідно до статті 254 Митного кодексу України документи, необхідні для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України при здійсненні зовнішньоекономічних операцій, подаються органу доходів і зборів українською мовою, офіційною мовою митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування. Органи доходів і зборів вимагають переклад українською мовою документів, складених іншою мовою, ніж офіційна мова митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування, тільки у разі, якщо дані, які містяться в них, є необхідними для перевірки або підтвердження відомостей, зазначених у митній декларації. У такому разі декларант забезпечує переклад зазначених документів за власний рахунок.

Отже, митний орган може вимагати переклад документів українською мовою лише в разі, якщо дані, які містяться в них, є необхідними для перевірки або підтвердження відомостей, зазначених у митній декларації.

З аналізу наданих позивачем митному органу документів на підтвердження митної вартості імпортованого товару, встановлено, що вони складені українською, російською, англійською та китайською мовами.

З огляду на викладене, враховуючи відсутність обґрунтування на підтвердження необхідності здійснення перекладу документів для перевірки або підтвердження відомостей, зазначених у митній декларації, суд вважає необґрунтованими зазначені доводи контролюючого як підставу невизнання митної вартості імпортованих товарів.

Як убачається з оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів: "митна вартість визнана із застосуванням резервного методу відповідно до статті 64 МК України з використанням способів, які не суперечать законам України є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі, яка щонайбільшою мірою ґрунтується на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях. Джерело інформації по товару №1 - МД від 17.01.2019 №UA500020/2019/000463, по товару №3 - МД від 21.01.2019 №UA125190/2019/650499, по товару №4 - МД від 16.01.2019 №UA500010/2019/000887, по товару №5 - МД від 21.01.2019 №UA100010/2019/308146, по товару №6 - МД від 16.01.2019 №UA1100210/2019/308146, по товару №7 - МД від 16.01.2019 №UA100210/2019/308146, по товару №8 - МД від 16.01.2019 №UA100010/2019/307011, від 23.01.2019 №UA102150/2019/200375".

Згідно зі статтею 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний (частина перша). Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції) (частина друга). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу (частина третя). Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності (частина четверта). У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу (частина п`ята). При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу (частина шоста).

Частиною шостою статті 54 МК України встановлено, що орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій-четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості (пункти 1-4).

Згідно з частиною першою статтею 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Судом зазначалось, що підставою застосування резервного методу зазначено незабезпечення перекладу декларації та неможливості застосування цінової експертизи, що визнано судом необґрунтованим.

Крім того, у разі визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні. В порушення наведених норм МК України, оскаржуване рішення не містить: обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом та фактів, які вплинули на таке коригування, зокрема, пояснень щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки. Відповідачем не зазначено митна вартість якого товару (назва, характеристики, код за УКТ ЗЕД) бралася за основу, торгову марку, фактурну вартість, країну експорту цього товару в Україну, виробника, маршрут транспортування товару та інші комерційні умови поставки.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про необґрунтованість рішення про коригування митної вартості товарів від 24.01.2019 №UA100000/2019/000005/2.

Оскільки на час формування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів №UA100070/2019/00156 були відсутні підстави, передбачені частиною шостою статті 54 МК України, відповідне рішення суб`єкта владних повноважень є протиправним та підлягає скасуванню.

Враховуючи викладене, позовні вимоги про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 24.01.2019 №UA100000/2019/000005/2 підлягають задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1921,00 грн. (платіжне доручення від 19.02.2019 №2338). Отже, на користь позивача слід присудити судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1921,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтею 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Київської міської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів від 24 січня 2019 року №UA100000/2019/000005/2.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрвіпсервіс" 1921,00 грн. (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна грн. 00 коп.) судових витрат за рахунок бюджетних асигнувань Київської міської митниці ДФС.

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрвіпсервіс" (ідентифікаційний код 37687219, місцезнаходження: 03067, місто Київ, проспект Перемоги, будинок 65).

Відповідач - Київська міська митниця ДФС (ідентифікаційний код 39422888, місцезнаходження: 03124, місто Київ, бульвар Гавела Вацлава, будинок 8 А).

Відповідно до статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно зі статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Підпунктом 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" передбачено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя В.А. Донець