Справа № 200/13521/19-а
Суддя: Зінченко О.В.
Дата ухвалення: 2019-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2019 р. Справа№200/13521/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Зінченка О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (в письмовому провадженні без повідомлення сторін) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (зареєстрованої за місцем проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (юридична адреса: 85000, Донецька область, місто Добропілля, вулиця Незалежності, буд. 28А, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

22 листопада 2019 року ОСОБА_1 звернулась до Донецького окружного адміністративного суду із позовною заявою до Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, в якій просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 712від 30.10.2019 року про відмову позивачу в призначенні пенсії у зв`язку із втратою годувальника;

- зобов`язати Добропільське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області переглянути заяву позивача від 23.10.2019 року та призначити пенсію у зв`язку із втратою годувальника без врахування страхового стажу заявника.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що має право на призначення пенсії по втраті годувальника, оскількина час звернення до ПФУ із заявою досягла пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Вважає, що відповідач протиправно прийняв рішення про відмову у призначенні пенсії, порушуючи її конституційні права на пенсійне забезпечення.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 27 листопада 2019 року позовна заява прийнята до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) (арк. справи 1).

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 28 листопада 2019 року виправлена описка в ухвалі суду від 27 листопада 2019 року.

Розгляд справи проведено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з нормами частини третьої статті 263 КАС України у справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив.

13 грудня 2019 року відповідачем до суду наданий відзив на адміністративний позов, в якому відповідач заперечив проти задоволення заявлених вимог позивача. Зазначив, що позивач звернулась 23 жовтня 2019 року із заявою про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, згідно статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Рішенням № 712 від 30 жовтня 2019 року позивачу було відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу - 15 років, що передбачено статтею 26 цього Закону. Відповідно наданих документів врахований стаж по трудові книжці та складає 13 років 03 дні. У зв`язку з чим, управління не мало підстав для призначення пенсії позивачу у зв`язку з втратою годувальника,згідно статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». На підставі чого просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі (арк. справи 16-18).

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив.

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є громадянином України та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_2 (арк. справи 7).

Позивач перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_3 (арк. справи 45 ).

З свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_4 від 08 жовтня 2019 року вбачається, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (арк. справи 9).

З матеріалів справи вбачається, що 23 жовтня 2019 року позивач звернулась Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області із заявою про призначення пенсії,у зв`язку з втратою годувальника після смерті чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до копії свідоцтва про смерть серії Серія НОМЕР_4 (арк. справи 9, 35).

На момент звернення із заявою про призначення пенсії у зв`язку із втратою годувальника позивачу виповнилось 62 роки, пенсію позивач не отримувала.

Рішенням № 712 від 30 жовтня 2019 року відповідач відмовив позивачу у призначенні пенсії у зв`язку з втратою годувальника у зв`язку з тим, що на час звернення, позивач не мав необхідного страхового стажу 15 років, відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (арк. справи 10).

Згідно розрахунку стажу позивача, здійсненого управлінням ПФУ, вбачається, що до загального стажу позивача враховано 13 років 0 місяців 3 дні, з них: період навчання з 01 вересня 1974 року по 28 червня 1979 року; період з 24 вересня 1979 року по 02 червня 1980 року - 08 місяців 09 днів; період з 06 грудня 1980 року по 05 грудня 1983 року три роки по догляду за дитиною; період з 18 січня 1985 року по 16 липня 1985 рік 05 місяців 29 днів; період з 11 серпня 1986 року по 10 серпня 1989 року три роки по догляду за дитиною; період з 28 вересня 1996 року по 28 березня 1997 року за особливими умовами 06 місяців 1 день; період з 29 червня 1997 року по 29 вересня 1997 року - за особливими умовами 03 місяці 1 день; 25 грудня 1997 року по 19 березня 1998 року за особливими умовами 2 місяці 25 днів (арк. справи 31).

Отже, загальний стаж позивача на день звернення до відповідача із заявою про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника включений згідно трудової книжки позивача складає 13 років 0 місяців 3 дні. Означені обставини не є спірними між сторонами. Спірною обставиною між сторонами є правомірність обрахування страхового стажу позивачеві відповідачем, як умови для призначення їй пенсії, у зв`язку із втратою страхувальника.

Вирішуючи даний спір, суд виходить з наступного.

Відповідно до положень частини першої статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у старості.

Закон України від 5 листопада 1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій. Закон спрямований на те, щоб повніше враховувалася суспільно корисна праця як джерело зростання добробуту народу і кожної людини, встановлює єдність умов і норм пенсійного забезпечення робітників, членів колгоспів та інших категорій трудящих. Закон гарантує соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки.

Згідно норм статті 1 цього Закону громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до положень статті 5 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV (надалі Закон № 1058-IV) цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються, зокрема, умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат, порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням.

Згідно з частиною 1 статті 9 Закон № 1058-IV, відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Частиною 1 статті 10 Закону№ 1058-IV передбачено, що особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Статтею 36 Закону№ 1058-IV, визначені умови призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, за яких пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті особи, яка виконала функцію донора анатомічних матеріалів людини, пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, а також у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року - незалежно від тривалості страхового стажу.

Згідно зі статтею 38 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається членам сім`ї, які досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, довічно.

Відповідно до статті 26 Закон № 1058-IV, особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Право на пенсію за віком за наявності відповідного страхового стажу мають жінки 1961 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 56 років - які народилися з 1 квітня 1957 року по 30 вересня 1957 року.

Відповідно до частини 2 статті 36 Закону № 1058-IV, непрацездатними членами сім`ї вважаються:1) чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

Із системного аналізу означених вище норм, суд робить висновок, що умовою для призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, що призначається членам сім`ї, є досягнення ними пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону. Саме досягнення пенсійного віку є передумовою для призначення означеного виду пенсії. Інших умов для призначення цього виду пенсії законодавцем в наведеному Законі не визначено.

В розглядуваному випадку, як встановлено судом, позивач звертаючись до відповідача із заявою про призначення їй пенсії у зв`язку з втратою годувальника досягла пенсійного віку, визначеного у статті 26 Закону № 1058-IV.

На думку суду, відповідач помилково до даних правовіносин застосовує також положення статті 26 Закону стосовно необхідності 15 років страхового стажу, як умови для призначення пенсії.

За вказаних обставин, суд дійшов до висновку, що спірне рішення № 712 від 30 жовтня 2019 року про відмову позивачу в призначенні пенсії у зв`язку із втратою годувальника прийнято не обґрунтовано, тобто без врахування всіх обставин, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

Разом з цим, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 245 КАС України, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: 1) визнання протиправним та не чинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 14 цієї частини, та стягнення з відповідача суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Відповідно до статті 58 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, органом, який призначає пенсії є Пенсійний фонд.

Як встановлено, саме до повноважень органу віднесено вирішення питання щодо призначення пенсії.

Виходячи з аналізу вищезазначених норм закону, слід зазначити, що суд не є тим органом, якому надані повноваження в сфері призначення пенсій. Суд не може підміняти компетентний орган, не може перебирати на себе функції призначення пенсії та самостійно призначити пенсію позивачу, оскільки такі повноваження не входять до компетенції судів.

Відтак, такі повноваження є дискреційними, тобто такими, які дають можливість на власний розсуд суб`єкту владних повноважень визначити повністю або частково зміст рішення або вибрати один з кількох варіантів прийняття рішень, передбачених нормативно-правовим актом. Таким чином, вимоги позивача стосовно зобов`язання відповідача призначити пенсію позивачеві у зв`язку із втратою годувальника без врахування страхового стажу, не підлягають задоволенню.

Враховуючи наведене, суд вважає, що в розглядуваному випадку необхідно зобов`язати відповідача розглянути повнторно заяву позивача від 23 жовтня 2019 року (дати звернення) про призначення пенсії за втратою годувальника, з урахуванням встановлених обставин у справі.

З урахуванням встановлених судом обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

За приписами частини 3 статті 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Позивачем при пред`явленні адміністративного позову сплачений судовий збір у розмірі 768,40 грн., що підтверджується наявною в матеріалах адміністративної справи квитанцією ПриватБанку про сплату від 19 листопада 2019 року (арк. справи 3).

Таким чином, понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 576,30 грн. підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань з Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на користь позивача.

Керуючись статтями 2, 3, 5- 9, 12, 15, 19, 22, 25, 32, 72, 76, 77, 79, 94, 139, 194, 205, 241-243, 245, 246, 295,297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (зареєстрованої за місцем проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (юридична адреса: 85000, Донецька область, місто Добропілля, вулиця Незалежності, буд. 28А, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити частково.

Скасувати рішення Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області №712 від 30 жовтня 2019 року про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за втратою годувальника.

Зобов`язати Добропільське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області (юридична адреса: 85000, Донецька область, місто Добропілля, вулиця Незалежності, буд. 28А, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 23 жовтня 2019 року про призначення пенсії за втратою годувальника, з урахуванням встановлених судом обставин.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (юридична адреса: 85000, Донецька область, місто Добропілля, вулиця Незалежності, буд. 28А, ) судовий збір у розмірі 576,30 грн. (п`ятсот сімдесят шість гривень 30 копійок) на користь ОСОБА_1 (зареєстрованої за місцем проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ).

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення прийнято в порядку письмового провадження 28 грудня 2019 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя О.В. Зінченко