Справа № 200/11477/19-а
Суддя: Чучко В.М.
Дата ухвалення: 2019-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2019 р. Справа№200/11477/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Чучка В.М, при секретарі судового засідання Кульматицькому Я.В., представників: позивача Воробцова Р.С. (ордер серії ДН №087365), відповідача Вовченка С.П. (довіреність від 10.09.2019 року № 2850/05-99-10), розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» до Головного управління ДФС у Донецькій області про скасування податкового повідомлення-рішення від 17.04.2019 року № та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2019 року Державне підприємство «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» (далі позивач) звернулось до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління ДФС у Донецькій області (надалі ГУ ДФС у Донецькій області, відповідач) про скасування податкового повідомлення-рішення від 17.04.2019 року № щодо сплати штрафу з податку на додану вартість на суму 97 336,91 грн. та зобов`язання провести коригування даних в єдиному кабінеті платника податків щодо зменшення нарахованої пені з податку на додану вартість у розмірі 2 516 629,89 грн. по вказаним у додатку платежам до податкового повідомлення-рішення від 17.04.2019 року №. (надалі - спірне ППР).

19 грудня 2019 року у судовому засіданні позивач надав заяву про уточнення позовних вимог, в якій просив у пункті 3 прохальної частини позовної заяви суму «2 516 629,89 грн.» вважити сумою «251 629,89 грн.» з огляду на те, що при складанні позову було допущено технічну помилку у ціні позову

Позовні вимоги мотивовані тим, що на думку позивача застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 97 336,91 грн. за спірним ППР, нарахованих по декларації з податку на додану вартість за серпень 2015 року в сумі 11 557 081,00 грн. та сплачених протягом березня 2019 року є незаконним, оскільки камеральна перевірка проведена та сума штрафних санкцій нарахована після перебігу строків їх застосування (1095 днів). Крім того, згідно даним єдиного кабінету платника податків за несвоєчасно сплачені суми податку на додану вартість, відображених в додатку до спірного ППР, в порушення вимог п.102.1 ст. 102 ПК України була нарахована пеня у розмірі 251 629,89 грн. А отже, позивач вважає спірне ППР незаконним та просить його скасувати у судовому порядку.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив задовольнити його у повному обсязі.

Відповідачем позовні вимоги не визнані, в матеріалах справи наявний відзив на позов у якому зазначено, що узгоджене податкове зобов`язання з ПДВ за серпень 2015 року згідно з податковою декларацією з ПДВ у сумі 11 557 081,00 грн. по строку сплати 30.09.2015 року сплачено частково з затримкою більше 30 днів. Відтак, в ході проведення камеральної перевірки з питань дотримання вимог податкового законодавства в частині своєчасної сплати суми (зобов`язання) з ПДВ позивача встановлено факт порушення строків сплати податкового зобов`язання. Крім того, встановлено, що кошти, які сплачував платник, зараховувались в рахунок погашення боргу з ПДВ згідно з черговістю його виникнення, отже розрахунок штрафних санкцій складено відповідно ст. 126 ПК України. При цьому, нарахування пені не пов`язано із проведеною камеральною перевіркою, оскільки вказана пеня нараховується в автоматичному режимі.

А отже, на думку відповідача позов є необґрунтованим та таким, що задоволенню не підлягає.

Представник відповідача у судовому засіданні підтримав заперечення на позов, просив відмовити у його задоволенні з огляду на законність прийнятого Спірного ППР.

Відповідно до витягу з Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, Державне підприємство «Шахтоуправління «Південнодонбаське № 1», зареєстровано як юридична особа, включене до ЄДРПОУ за номером 34032208. Зареєстровано за адресою: 85670, Донецька область, м. Вугледар, вул. Магістральна, 4. Перебуває на обліку в Мар`їнській об`єднаній ДПІ (Вугледарське відділення) (а.с. 11-12).

З наявних у справі письмових доказів та пояснень представників сторін судом встановлено, що Головним управлінням ДФС у Донецькій області проведено камеральну перевірку ДП «Шахтоуправління «Південнодонбаське № 1» () з питаннч своєчасності сплати узгодженого податкового зобов`язання з податку на додану вартість згідно податкової декларації з податку на додану вартість за серпень 2015 року № реєст від 21.09.2015 року, про що складено Акт від 28.03.2019 року №208/05-99-49-03/34032208 (надалі Акт перевірки, а.с. 13-15) .

Вказаним Актом перевірки встановлені наступні порушення вимог Податкового Кодексу України, а саме на думку податкового органу ДП «Шахтоуправління «Південнодонбаське № 1» порушено підпункт 16.1.4 пункту 16.1 статті 16, підпункт 50.1 статті 50, пункт 57.1 статті 57, пункт 203.2 статті 203 Податкового кодексу України в частині несвоєчасної сплати сум узгоджених податкових зобов`язань з податку на додану вартість по податковій звітності з ПДВ.

За наслідками Акту перевірки, 17.04.2019 року Головним управлінням ДФС у Донецькій області прийнято податкове повідомлення-рішення № про нарахування Державному підприємству «Шахтоуправління «Південнодонбаське № 1» штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 20% у сумі 97 336,91 грн. у зв`язку з порушенням строку сплати суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість в сумі 486 681,58 грн. (а.с. 16).

Спірне ППР було оскаржено в адміністративному порядку, проте скарга позивача залишена без задоволення (а.с. 17-18, 22-23).

Встановлені обставини підтверджені матеріалами справи і не є спірними.

Надаючи правову оцінку правовідносинам суд виходить з наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України (далі за текстом ПК України).

Згідно з положенням п. 41.1, 41.2 ст. 41 ПК України контролюючими органами є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову, державну митну політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового та митного законодавства, законодавства з питань сплати єдиного внеску та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган (далі - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику), його територіальні органи.

Органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень.

Так, пунктом 6.1 статті 6 ПК України встановлено, що податком є обов`язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу.

На підставі пункту 8.1 статті 8 ПК України в Україні встановлюються загальнодержавні та місцеві податки та збори.

Податок на додану вартість належить до загальнодержавних податків (підпункт 9.1.3 пункту 9.1 статті 9 ПК України).

Податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк) (підпункт 14.1.156 пункту 14.1статті 14 ПК України).

Податкове повідомлення-рішення - письмове повідомлення контролюючого органу (рішення) про обов`язок платника податків сплатити суму грошового зобов`язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, або внести відповідні зміни до податкової звітності (підпункт 14.1.157 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України).

Відповідно до ст. 203 ПК України, податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця. Сума податкового зобов`язання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.

Як вбачається з матеріалів справи, ДП «Шахтоуправління «Південнодонбаське № 1» склало податкову декларацію за серпень 2015 року, щодо податкового зобов`язання з податку на додану вартість в сумі 11 557 081,00 грн. та відправило її до податкового органу в електронному вигляді 21.09.2015 року (а.с. 19-21).

Як слідує з пункту 75.1. статті 75 ПК України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

У відповідності до п. 76.3 ст. 76 ПК України камеральна перевірка податкової декларації або уточнюючого розрахунку може бути проведена лише протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання.

Камеральна перевірка з інших питань проводиться з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу.

Отже, фіскальний орган зобов`язаний був провести камеральну перевірку з дотримання вимог ст. 102 ПК України.

Відповідно до п. 102.1 ст. 102 ПК України, контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

У разі подання платником податку уточнюючого розрахунку до податкової декларації контролюючий орган має право визначити суму податкових зобов`язань за такою податковою декларацією протягом 1095 днів з дня подання уточнюючого розрахунку.

Приписами п.п. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 ПК України визначено, що грошове зобов`язання платника податків сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Отже, строк коли фіскальна служба мала провести перевірку та як результат визначити суму податкових зобов`язань та/або штрафних санкцій по декларації з податку на додану вартість за серпень 2015 року не повинен бути пізніше 21.09.2018 року (граничний строк сплати податкового зобов`язання 30.10.2015 року), і з огляду на вищевикладені положення законодавства фіскальна служба мала право провести камеральну перевірку платника податків не пізніше закінчення 1095 днів з вказаної дати.

Фіскальний же орган лише 28 березня 2019 року провів перевірку, а отже за межами строків встановлених ПК України.

Таким чином, застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 97 336,91 грн. за спірним податковим повідомленням рішенням нарахованих по декларації з податку на додану вартість за серпень 2015 року в сумі 11 557 081,00 грн., та сплачених протягом березня 2019 року, є незаконним.

Отже, виходячи з вищевикладеного та оскільки сума штрафних санкцій за податковим повідомлення рішенням від 17.04.2019 року № нарахована вже після перебігу строків на їх застосування, то спірне повідомлення рішення, підлягає скасуванню, у зв`язку з порушенням таких строків.

Щодо позовних вимог в частині зобов`язання Головного управління ДФС у Донецькій області провести коригування даних в єдиному кабінеті платника податків ДП «Шахтоуправління «Південнодонбаське № 1», щодо зменшення нарахованої пені з податку на додану вартість у розмірі 251 629,89 грн. по вказаним у додатку до податкового повідомлення рішення від 17.04.2019 року № , суд зазначає наступне.

Згідно даним єдиного кабінету платника податків на несвоєчасно сплачені суми податку на додану вартість, відображених в додатку до податкових повідомлень рішень від 17.04.2019 року № була нарахована пеня у розмірі 251 629,89 грн.

Підпунктом 14.1.162 п. 14.1 ст. 14 ПК України визначено, що пенею є сума коштів у вигляді відсотків, нарахована на суми грошових зобов`язань у встановлених цим Кодексом випадках та не сплачена у встановлені законодавством строки.

Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 ст. 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 20 лютого 2018 року по справі №810/700/17 зазначено, що на платника податків покладено обов`язок здійснити у встановлені строки сплату узгодженого грошового зобов`язання. Не сплачене у встановлений законом строк грошове зобов`язання визначається сумою податкового боргу платника податків.

За пунктом 129.3.1 статті 129 ПК України передбачено, що нарахування пені закінчується у день зарахування коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, та/або в інших випадках погашення податкового боргу та/або грошових зобов`язань.

На суми грошового зобов`язання, визначеного підпунктами 129.1.1 та 129.1.2 пункту 129.1 цієї статті (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені), та в інших випадках визначення пені відповідно до вимог цього Кодексу, коли її розмір не встановлений, нараховується пеня за кожний календарний день прострочення сплати грошового зобов`язання, включаючи день погашення, з розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на кожний такий день. На суми грошового зобов`язання, визначеного підпунктом 129.1.3 пункту 129.1 цієї статті (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені), нараховується пеня за кожний календарний день прострочення у його сплаті, включаючи день погашення, із розрахунку 100 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на кожний такий день. (п. 129.4 ст. 129 ПК України)

Пункт 131.2. ст. 131 ПК України визначає, що при погашенні суми податкового боргу (його частини) кошти, що сплачує такий платник податків, у першу чергу зараховуються в рахунок податкового зобов`язання. У разі повного погашення суми податкового боргу кошти, що сплачує такий платник податків, в наступну чергу зараховуються у рахунок погашення штрафів, в останню чергу зараховуються в рахунок пені.

Якщо платник податків не виконує встановленої цим пунктом черговості платежів або не визначає її у платіжному документі (чи визначає з порушенням зазначеного порядку), контролюючий орган самостійно здійснює такий розподіл такої суми у порядку, визначеному цим пунктом.

Алгоритм визначення сум грошових зобов`язань міститься в статті 54 ПК України та передбачає самостійне обчислення платником податку суми податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, шляхом зазначення у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу або визначення грошового зобов`язання контролюючим органом. При цьому, контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган (пп. 54.3.3 статті 54 ПК України).

Приписи ПК України надають право податковому органу нараховувати пеню та у встановлених випадках перерозподіляти грошові кошти сплачені позивачем в порядку черговості виникнення податкового боргу. Проте, обов`язку виносити окреме податкове повідомлення-рішення на суму нарахованої пені за ст. 129 ПК України не встановлено.

Відповідно до наказу Міністерства фінансів України «Про затвердження Порядку ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 07.04.2016 року № 422 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 20.05.2016 року за № 751/28881 передбачено, що інтегрована картка платника (далі ІКП) форма оперативного обліку податків, зборів, митних платежів до бюджетів та єдиного внеску, що ведеться за кожним видом платежу та включає перелік показників підсистем інформаційної системи органів ДФС, які характеризують стан розрахунків платника з бюджетами та цільовими фондами; (п.1 Розділ І. Загальні положення).

ІКП відкриваються автоматично кожному платнику у разі: нарахування сум грошових зобов`язань і пені з податків, зборів та сум єдиного внеску, самостійно визначених платником (за фактом надходження податкових декларацій, розрахунків, уточнюючих розрахунків) (п. 2 ч. 1 «Порядок ведення інтегрованої картки платника», розділ ІI. «Інтегрована картка платника»).

Абзаци 4, 7 п. 1 глави 1 Розділу VI Порядку № 422, визначають, що при нарахуванні чергової частки розстрочення (відстрочення) сум податкового боргу в ІКП відбувається нарахування пені за несвоєчасну сплату на суму нарахованої частки податкового боргу за період з 91-го дня після останнього дня граничного строку сплати грошового зобов`язання, визначеного Податковим кодексом України, і по дату надання розстрочення (відстрочення) податкового боргу (у випадку, коли податковий борг виник в результаті несплати платником податків грошового зобов`язання, визначеного у поданій ним звітності), а з наступного дня після початку дії розстрочення (відстрочення) грошових зобов`язань (податкового боргу) та/або наступного дня після граничного строку сплати чергової частки розстроченого (відстроченого) грошового зобов`язання (податкового боргу) розпочинається нарахування процентів, які нараховуються по день фактичного погашення чергової частки розстроченого (відстроченого) грошового зобов`язання (податкового боргу) включно.

Отже, нарахування пені здійснюється в автоматичному режимі та пов`язано з фактом несплати у встановлений строк суми самостійно узгодженого зобов`язання.

Відповідно до п. 42-1.2. ст. 42-1 ПК України, електронний кабінет забезпечує можливість реалізації платниками податків прав та обов`язків, визначених цим Кодексом та нормативно-правовими актами, що прийняті на підставі та на виконання цього Кодексу, законами з питань митної справи, в тому числі, шляхом перегляду в режимі реального часу інформації про платника податків, що збирається, використовується та формується контролюючими органами у зв`язку з обліком платників податків та адмініструванням податків, зборів, митних платежів, здійсненням податкового контролю, в тому числі дані оперативного обліку податків та зборів (у тому числі дані інтегрованих карток платників податків), дані системи електронного адміністрування податку на додану вартість, дані системи електронного адміністрування реалізації пального, а також одержання такої інформації у вигляді документа, який формується автоматизовано шляхом вивантаження відповідної інформації з електронного кабінету із накладенням електронного підпису посадової особи контролюючого органу та печатки контролюючого органу.

З наведеного вбачається, що пеня на суму узгодженого податкового зобов`язання нараховується в силу вимог закону, процес нарахування здійснюється в автоматичному режимі, про стан, розмір нарахування пені платник може дізнатись, зокрема, скориставшись електронним кабінетом. Як вже зазначалося судом раніше, за нормами п.129.1.1 ст. 129 ПК України, нараховується пеня за кожний календарний день прострочення сплати грошового зобов`язання, включаючи день погашення, з розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на кожний такий день.

Разом з чим, нарахування пені закінчується у день зарахування коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, та/або в інших випадках погашення податкового боргу та/або грошових зобов`язань (п.129.3.1 ст. 129 ПК України).

Отже, пеня нараховується з першого календарного дня прострочення сплати грошового зобов`язання і закінчується у день зарахування коштів на відповідний рахунок органу.

Приймаючи до уваги, що пеня у розмірі 251 629,89 грн. нарахована податковим органом у період з 01.10.2015 року і по дні здійснення платежів позивачем (протягом березня 2019 року), податковим органом не порушено строки нарахування пені, як на тому наполягає позивач.

При цьому, судом не приймаються посилання позивача на те, що пеня нарахована на підставі проведеної камеральної перевірки, оскільки така перевірка проведена 28.03.2019 року, а пеня нарахована на підставі здійснених позивачем платежів протягом березня 2019 року, в тому числі до 28.03.2019 року (01.03.2019, 04.03.2019, 05.03.2019, 06.03.2019 і т.ін.) (а.с. 24-50).

Таким чином, пеня нарахована відповідачем правомірно, а отже в цій частині позов задоволенню не підлягає.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Доказів, які б доводили необґрунтованість заявленого позову, відповідач суду не надав, а отже позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що позивачем при поданні до суду адміністративного позову було сплачено судовий збір у розмірі 19 210,00 грн., з відповідача підлягає стягненню 9 605,00 грн.

Керуючись ст. ст. 32, 139, 243 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов Державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» до Головного управління ДФС у Донецькій області про скасування податкового повідомлення-рішення від 17.04.2019 року № та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

2. Скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Донецькій області від 17.04.2019 року № про нарахування Державному підприємству «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» штрафу у розмірі 97 336,91 грн. у зв`язку з порушенням строку сплати суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість.

3. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Донецькій області (місцезнаходження: 87526, Донецька область, м. Маріуполь, вул. 130-ї Таганрозької дивізії, 114, ) на користь Державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» (місцезнаходження: 85670, Донецька область, м. Вугледар, вул. Магістральна, 4, ) понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 9 605 (дев`ять тисяч шістсот п`ять) гривень 00 копійок.

Вступну та резолютивну частини рішення прийнято, складено та підписано в нарадчій кімнаті 19 грудня 2019 року. Повне судове рішення складене 28 грудня 2019 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або справа розглянута в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя В.М. Чучко