Справа № 200/11189/19-а
Суддя: Голуб В.А.
Дата ухвалення: 2019-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2019 р. Справа№200/11189/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Голуб В.А., при секретарі - Смаль О. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправним та скасування рішення № 37 від 8 серпня 2019 року, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправним та скасування рішення № 37 від 8 серпня 2019 року, зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначила, що у зв`язку зі смертю ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , з яким остання проживала однією сім`єю та знаходилась на повному його утриманні вона, 7 серпня 2019 року, звернулась до відповідача із заявою № 8373 про перехід з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника. До вказаної заяви позивачка додала всі необхідні документи, в тому числі і рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 1 липня 2019 року, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено, встановлено факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу позивача та ОСОБА_2 у період з 26 січня 2015 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 включно, а також встановлено факт перебування позивачки на утриманні ОСОБА_2 з 26 січня 2015 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 включно.

Своїм рішенням від 8 серпня 2019 року № 37 відповідач відмовив їй у задоволенні вказаної заяви з тих підстав, що позивачка не була дружиною померлого ОСОБА_2 .

З огляду на наведене, ОСОБА_1 просить суд визнати протиправним та скасувати рішення відповідача № 37 від 8 серпня 2019 року про відмову їй в переведенні з пенсії за віком на пенсію у зв`язку із втратою годувальника; зобов`язати відповідача призначити їй пенсію у зв`язку з втратою годувальника з 7 серпня 2019 року довічно.

Відповідач у своєму відзиві вказав про відсутність підстав для задоволення позову, зазначивши наступне. Позивачка перебуває на обліку у Слов`янському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області з 5 листопада 2014 року та отримує пенсію за віком. 7 серпня 2019 року ОСОБА_1 звернулась до Управління із заявою про переведення з пенсії за віком на пенсію в разі втрати годувальника. 8 серпня 2019 року відповідачем було прийнято рішення № 37, яким в задоволенні заяви позивачки відмовлено у зв`язку із не перебуванням останньої в офіційному шлюбі з ОСОБА_2 .

Також відповідач зазначає, що проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.

23 вересня 2019 року ухвалою Донецького окружного адміністративного суду відкрито провадження у справі, задоволено клопотання позивача про проведення розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання по справі на 23 жовтня 2019 року.

Розгляд справи призначений на 23 жовтня 2019 року відкладено на 6 листопада 2019 року.

Ухвалою суду від 6 листопада 2019 року судом витребувано у відповідача матеріали пенсійної справи позивачки. Вирішено проводити подальший розгляд справи за правилами загального позовного провадження, замінено засідання для розгляду справи по суті підготовчим судовим засіданням, яке призначено на 15-00 год. 4 грудня 2019 року. Цією ж ухвалою суду продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів.

Підготовче провадження по справі закрито ухвалою суду від 4 грудня 2019 року, справу призначено до судового розгляду по суті на 9-20 год. 18 грудня 2019 року.

18 грудня 2019 року до судового засідання позивачка не з`явилась, про місце, дату та час судового розгляду повідомлялась судом належним чином.

Через канцелярію суду надала 16 грудня 2019 року клопотання про розгляд справи без її участі в письмовому провадженні.

Представник відповідача 18 грудня 2019 року до судового засідання не з`явився, про місце, дату та час проведення судового засідання повідомлявся судом належним чином, про причини неявки представника у судове засідання суд не повідомив.

Згідно з частиною четвертою статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Позивачка, ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання позивачки як внутрішньо переміщеної особи: АДРЕСА_1 , місце постійної реєстрації: АДРЕСА_2 (а.с. 16, 23-24, 53).

Згідно матеріалів справи вбачається, що позивачка перебуває на обліку в Слов`янському об`єднаному управління Пенсійного фонду України Донецької області, як отримувач пенсії за віком з 5 листопада 2014 року (а.с. 10).

Зазначене також підтверджується копією пенсійного посвідчення ОСОБА_1 серія НОМЕР_2 від 18.12.2014 року (а.с. 12).

Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 1 липня 2019 року, яке набуло законної сили 1 серпня 2019 року, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. Встановлено факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу позивачки та ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 26 січня 2015 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 включно, а також встановлено факт перебування позивачки на утриманні ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 26 січня 2015 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 включно (а.с. 7-8).

Зі свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що 18 лютого 2019 року Слов`янським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області складено актовий запис № 367 (а.с.9).

ОСОБА_2 перебував на обліку в Слов`янському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області з 18 грудня 2014 року як отримувач пенсії за віком (а.с. 11), що також підтверджується копією пенсійного посвідчення серія НОМЕР_4 від 19 березня 2015 року (а.с. 12).

Згідно довідці до акту обстеження медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААБ № 071660 від 27 вересня 2018 року мав першу «Б» групу інвалідності, яка була встановлена безстроково (а.с. 13).

7 серпня 2019 року позивачка звернулась до відповідача із письмовою заявою № 8373 про перехід з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника, до якої додала всі необхідні документи (а.с.35), а саме:

- копію паспорту та довідки про присвоєння ідендифікаційного номеру (а.с.23-24);

- копію довідки від 26 січня 2015 року № про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_1 (а.с. 16);

- копію довідки від 13 листопада 2014 року № про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_2 (а.с. 15, 39);

- копію довідки від 1 березня 2019 року № 142 про проживання і ведення спільного господарства ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с. 14-15, зв. бік. а.с. 44);

- рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 1 липня 2019 року (а.с. 7-8, 43-44);

- копію свідоцтва про смерть ОСОБА_2 (а.с. 9, зв. бік. а.с. 37);

- копію трудової книжки померлого ОСОБА_2 (а.с. 40-42).

У свою чергу Слов`янським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області 8 серпня 2019 року прийнято рішення № 37 «Про відмову в переведенні з одного виду пенсії на інший», яким відмовлено позивачці в переведенні з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника ОСОБА_2 з тих підстав, що ОСОБА_1 не є дружиною померлого ОСОБА_2 (а.с. 21, 34).

Будучи не згодною із зазначеним рішенням відповідача про відмову в переведенні з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника, позивачка звернулась до Донецького окружного адміністративного суду із цим позовом.

Проаналізувавши встановлені обставини справи та норми законодавства України, яке регулює спірні правовідносини, суд вважає позовну заяву такою, що не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсійні правовідносини є одним із видів суспільних відносин і особливою формою здійснення права на пенсію. Пенсійні правовідносини розглядаються як особлива форма соціальної взаємодії, що об`єктивно виникає в суспільстві відповідно до закону, учасники якої мають взаємні кореспондуючі права та обов`язки і реалізують їх з метою задоволення своїх потреб та інтересів в особливому порядку, який не заборонений державою чи гарантований і охороняється нею в особі певних органів.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 85 у поєднанні із пунктом 6 частини першої статті 92 Конституції України виключно законами визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення, заходи регулювання праці і зайнятості, шлюбу, сім`ї, охорони дитинства, материнства, батьківства.

Базовим (рамковим) нормативно-правовим актом, який визначає принципи, засади й механізм функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку та виплати пенсії, є Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року № 1058-IV в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, (далі - Закон № 1058-IV). Відповідно до статті 5 вказаного Закону № 1058-IV він регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим законом, або в частині, що не суперечить йому.

Згідно з частиною другою статті 5 Закону № 1058-IV виключно цим законом визначаються, зокрема, коло осіб, які підлягають загальнообов`язковому страхуванню; види пенсійних виплат; умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат; порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням.

Відповідно до частини третьої статті 4 Закону № 1058-IV види пенсійного забезпечення, пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат, умови, норми та порядок пенсійного забезпечення визначаються виключно законами про пенсійне забезпечення.

За пунктом 16 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Згідно із положеннями абзацу двадцять другого статті першої Закону № 1058-IV як пенсії розуміють щомісячні регулярні пенсійні грошові виплати, які отримують фізичні особи (або члени сім`ї) від держави та спеціальних фондів після досягнення пенсійного віку, в разі інвалідності чи втрати годувальника.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 9 Закону № 1058-IV одним із видів пенсійних виплат є пенсія у зв`язку із втратою годувальника.

Статтею 36 цього Закону встановлено, що пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті особи, яка виконала функцію донора анатомічних матеріалів людини, пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, а також у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Згідно з частиною другою статті 36 Закону № 1058-IV непрацездатними членами сім`ї вважаються:

1) чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону;

2) діти (у тому числі діти, які народилися до спливу 10 місяців з дня смерті годувальника) померлого годувальника, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали особами з інвалідністю до досягнення 18 років <…>.

3) чоловік (дружина), а в разі їх відсутності - один з батьків або брат чи сестра, дідусь чи бабуся померлого годувальника незалежно від віку і працездатності, якщо він (вона) не працюють і зайняті доглядом за дитиною (дітьми) померлого годувальника до досягнення нею (ними) 8 років.

У цій статті визначені умови, за яких членам сім`ї, зазначеним у її другій частині, призначається пенсія у зв`язку із втратою годувальника, а також закріплено право та умови отримання цієї виплати усиновленими дітьми, пасинками та падчерками, неповнолітніми дітьми, які мають право на пенсію у зв`язку із втратою годувальника, в разі їх усиновлення.

Зі змісту цих норм вбачається, що перелік непрацездатних членів сім`ї, яким може бути призначена пенсія у зв`язку із втратою годувальника, є поосібним і вичерпним. Вони не містять правил, згідно з якими до непрацездатних членів сім`ї померлого годувальника можна відносити осіб за іншими критеріями (ознаками) визначення поняття сім`ї, як-от спільне проживання і ведення господарства, спільний побут, набуття характерних взаємних прав та обов`язків.

Ужиті в Законі № 1058-IV поняття «чоловік» та «дружина» позначають одного з подружжя. За частиною першою статті 21 Сімейного кодексу України (далі - СК України) подружжя утворюється тільки на підставі шлюбу - добровільного сімейного союзу жінки та чоловіка, зареєстрованого в державному органі реєстрації актів цивільного стану.

Згідно зі статтею 36 СК України саме шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.

Відповідно до частини другої статті 21 СК проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.

У повсякденному житті може скластися правова ситуація, коли жінка та чоловік проживають разом, ведуть спільне господарство, разом виховують дітей, ведуть спільний побут, набувають певних взаємних прав та обов`язків, притаманних сім`ї. Але при цьому вони не перебувають у шлюбі. В окремих сферах правовідносин (житлових, цивільно-майнових, сімейних, трудових та інших) такі відносини можуть підпадати під поняття сім`ї, а її учасники визнаватися членами сім`ї, яким з огляду на об`єктивну відмінність їх змісту у відповідних галузях законодавства надаються або не надаються (обмежуються) відповідні права та обов`язки.

Ззовні такі відносини подібні до шлюбних. Однак попри цю схожість, вони не уподібнюються (не ототожнюються) з ними, і жінка та чоловік, які утворили неодружену сімейну пару та за певних унормованих правовідносин можуть вважатися членами сім`ї, що не є рівнозначним поняттям «чоловік» та «дружина», позаяк саме цими термінами закон персоніфікує кожного з подружжя як суб`єкта правовідносин між собою.

У законодавстві про пенсійне забезпечення ясно й однозначно визначено, що право на призначення пенсії у зв`язку із втратою годувальника, з-поміж інших категорій осіб, мають одне з подружжя - чоловік чи дружина, до яких жінка чи чоловік, які разом проживають однією сім`єю без шлюбу, не належать.

Як встановлено судом, позивачем дійсно подано до заяви від 7 серпня 2019 року № 8373 копію свідоцтва про смерть ОСОБА_2 серії НОМЕР_3 від 18 лютого 2018 року, копію рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 1 липня 2019 року у справі № 243/536/19 (провадження № 2-о/243/837/2019), що не спростовується сторонами, яким встановлено факт проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_2 однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 26 січня 2015 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 включно; встановлено факт перебування ОСОБА_1 на утриманні ОСОБА_2 з 26 січня 2015 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 включно.

У рішенні від 10 березня 2015 року у справі № 21-615а14 (№ рішення 43506228) Верховний Суд України зазначив, що нормативний підхід до розуміння зазначених положень закону в контексті зазначених обставин справи дає підстави дійти такого правового висновку.

У розумінні пункту 1 частини другої статті 36 Закону № 1058-IV право на призначення пенсії у зв`язку із втратою годувальника мають чоловік або дружина, які перебували в зареєстрованому шлюбі. Жінка та чоловік, які на час смерті померлого годувальника проживали однією сім`єю без шлюбу та/або утримували один одного, не є подружжям, і після смерті того з них, хто за життя утримував другого, той, хто залишився жити, не набуває права на призначення йому пенсійних виплат у зв`язку із втратою годувальника.

Встановлення в судовому порядку факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без шлюбу і визнання за її учасниками статусу члена сім`ї не легітимізує і не може легітимізувати (узаконити) правове становище неодруженої сімейної пари як подружньої, оскільки за законом подружжя утворюється не від тривалості чи стійкості взаємин, а після реєстрації шлюбу в державному органі реєстрації актів цивільного стану.

З наведених обставин, враховуючи, що спеціальним Законом № 1058-IV у статті 36 наведений обмежений та вичерпний перелік осіб, які вважаються непрацездатними членами сім`ї померлого годувальника, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позову розподіл судових витрат не здійснюється.

Згідно з ч. 3 ст. 243 КАС України у виняткових випадках залежно від складності справи складення рішення, постанови у повному обсязі може бути відкладено на строк не більш як десять, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 2, 241-246, 255, 295, 297 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ; місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) до Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, буд. 3, код ЄДРПОУ - 37803258) про визнання протиправним та скасування рішення № 37 від 8 серпня 2019 року, зобов`язання вчинити певні дії, - відмовити.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 26 грудня 2019 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.А. Голуб