Справа № 572/3509/19
Суддя: Рижий О. А.
Дата ухвалення: 2019-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Сарненський районний суд
________________________________________________________________________
Справа № 572/3509/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2019 року м. Сарни

Сарненський районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді - Рижого О.А.,

з участю секретаря - Мороз Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сарни за правилами спрощеного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 (жителя АДРЕСА_1 ) до ст. інспектора УПП у Вилинській області (м. Луцьк вул. Залізнична,15.), Управління патрульної поліції у Волинській області (м. Луцьк вул. Залізнична,15) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Сарненського районного суду Рівненської області з позовом до ст. інспектора УПП у Вилинській області (м. Луцьк вул. Залізнична,15.), Управління патрульної поліції у Волинській області (м. Луцьк вул. Залізнична,15) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що постановою старшого інспектора Управління патрульної поліції у Волинській області, старшим лейтенантом поліції Павловичем Б.С., від 30 жовтня 2019 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДП 18 № 248637, його притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 КУпАП, у вигляді штрафу, у розмірі 255 грн. Вважає зазначену постанову незаконною, винесеною з порушенням норм чинного законодавства. Вказує, що 30 жовтня 2019 року близько 14 год., він, на власному автомобілі марки "Opel Astra", державний номерний знак НОМЕР_1 , рухався по вул. Набережній, що в м. Луцьк Волинської області. Під час руху, побачив, що позаду нього рухається автомобіль патрульної поліції з увімкненими синіми проблисковими маячками, водій якого шляхом вмикання-вимикання світлом фар сигналізував про зупинку. При цьому вмикалась та вимикалась лише ліва фара, а права фара імовірніше всього була несправна, бо не горіла. Побачивши це та зрозумівши, що у такий спосіб йому сигналізують про зупинку, він прийняв вправо ближче до правого краю проїжджої частини дороги та знизивши швидкість руху керованого мною автомобіля, зупинився. На запитання позивача про причину зупинки, йому було повідомлено про те, що він вчинив правопорушення, а саме те, що під час руху рухаючись по смузі руху, яка передбачає рух ліворуч, прослідував прямо, чим на думку поліцейських, порушив вимоги Правил дорожнього руху України. Позивач пояснює, що пояснив поліцейським, що ніяких порушень він не вчиняв, однак його слухати ніхто не став. Відповідач склав щодо нього постанову, не надавши підтвердження допущеного ним порушення, але жодних доказів на підтвердження зазначеного правопорушення, йому надано не було.

Позивач вважає винесену інспектором постанову незаконною, не обґрунтованою та такою, що порушує його права і не відповідає фактичним обставинам справи, так як відповідачем було порушено норми чинного законодавства України при її винесенні.

Враховуючи вище викладене, позивач просить визнати протиправною та скасувати постанову серії ДП 18 № 248637 від 30.10.2019 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за правопорушення передбачене ч.1 ст.122 КУпАП і накладення стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн.

Позивач подав до суду заяву в якому позовні вимоги підтримав, просив його задоволити.

Відповідач та представник відповідача 2 до суду не з`явились, проте від них через канцелярію суду надійшов відзив на позовну заяву позивача з якого вбачається, що відповідач вважає свої дії при винесенні вищевказаної постанови правомірними, а постанову такою, що відповідає чинному законодавству.

11.12.2019 р. від позивача надійшла відповідь на відзив відповідача, з якого вбачається, що він вважає даним відзив таким, що не заслуговує на увагу суду з підстав, зазначених в позовній заяві.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги слід задоволити з наступних підстав.

Постановою старшого інспектора Управління патрульної поліції у Волинській області, старшим лейтенантом поліції Павловичем Б.С., від 30 жовтня 2019 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДП 18 № 248637, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 КУпАП, у вигляді штрафу, у розмірі 255 грн.

Відповідно до ч.5 ст.258 КУпАП, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 256 КУпАП.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 з твердженнями інспектора УПП у Волинській області ДПП Павловича Б.Є. не погодився та оспорював порушення. При цьому, вимоги КУпАП передбачені ст.258 КУпАП, не були виконані.

В порушення норм КУпАП інспектором УПП в Рівненській області ДПП Павловичем Б.Є. на місці зупинки транспортного засобу винесена оскаржувана постанова.

Статтею 222 КУпАП визначено підвідомчість справ про адміністративні правопорушення органам внутрішніх справ (поліції).

Зокрема, в частині першій цієї статті за адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою, другою і третьою статті 122 цього Кодексу, розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники відповідних підрозділів Міністерства внутрішніх справ України, що забезпечують безпеку дорожнього руху, які мають спеціальні звання.

Таким чином, справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 122 КУпАП, розглядаються у судовому порядку та працівниками відповідних підрозділів Міністерства внутрішніх справ України, що забезпечують безпеку дорожнього руху, які мають спеціальні звання. Випадки розгляду справ про адміністративні правопорушення уповноваженими на те особами на місці вчинення правопорушення визначені статтею 258 КУпАП, в інших випадках справи про адміністративні правопорушення розглядаються за місцем вчинення правопорушення, відповідно до статті 276 КУпАП.

У пункті 2.4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 26.05.2015 N 5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення зазначено, що підстав для ототожнення місця вчинення адміністративного правопорушення з місцем розгляду справи про таке правопорушення немає, а словосполучення "на місці вчинення правопорушення" і "за місцем його вчинення", які містяться у статтях 258, 276 Кодексу, мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст. Зокрема, словосполучення "за місцем його вчинення", застосоване у положенні частини першої статті 276 Кодексу, за якою "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", вказує на місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення у межах його територіальної юрисдикції згідно з адміністративно-територіальним устроєм України. Таким чином, Конституційний Суд України дійшов висновку, що словосполучення "за місцем його вчинення", яке міститься в положенні частини першої статті 276 Кодексу, визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Отже, на справи про адміністративні правопорушення за вчинення правопорушень, передбачених статтею 122 КУпАП, в даному випадку дія положень статті 258 КУпАП не поширюється.

Тому, винесення постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 122 КУпАП, уповноваженими на те особами одразу без складення протоколу про адміністративне правопорушення на місці вчинення правопорушення є неправомірним і призводить до порушення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статті 268 КУпАП, зокрема право користуватися юридичною допомогою адвоката, заявляти клопотання, подавати докази по справі тощо.

Згідно із ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Відповідач не надав вагомих доказів в підтвердження правомірності вказаної постанови та в ній не зазначено доказів на основі яких винесена постанова, а пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилається порушник, чи встановлених останнім доводів.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що дії інспектора УПП в Рівненській області ДПП Павловича Б.Є. щодо складання оскаржуваної постанови та притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності є протиправними, а постанова в справі про адміністративне правопорушення серії ДП 18 № 248637 від 30.10.2019 року підлягає скасуванню.

Керуючись ст. 122 ч.2, 247 ч.1 п.1, 258, 268, 276, 280, 293 ч.1 п.3 КУпАП, ст.77, 241-246, 271, 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задоволити.

Визнати протиправною та скасувати постанову старшого інспектора Управління патрульної поліції у Волинській області Павловича Богдана Євгенійовича серії ДП 18 № 248637 від 30 жовтня 2019 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Сарненський районний суд Рівненської області протягом десяти днів з дня його складення.

Суддя Рижий О.А.