Справа № 751/8256/19
Суддя: Глущенко Яна Борисівна
Дата ухвалення: 2019-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 751/8256/19 Суддя (судді) першої інстанції:Філатова Л.Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача Глущенко Я.Б.,

суддів Файдюка В.В., Черпіцької Л.Т.,

секретаря Суркової Д.О.,

за участю представників сторін:

від позивача - адвокат Максак Т.Л.,

від відповідача - не прибув,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Інспектора взводу №1 роти №4 батальйону Управління патрульної поліції в Чернігівській області Буренка Павла Геннадійовича, третя особа на стороні відповідача Управління патрульної поліції в Чернігівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Новозаводського районного суду міста Чернігова від 09 грудня 2019 року, -

В С Т А Н О В И В:

05 листопада 2019 року ОСОБА_1 (далі - позивач, апелянт, ОСОБА_1 ) звернувся у суд з позовом до Інспектора взводу №1 роти №4 батальйону Управління патрульної поліції в Чернігівській області Буренка Павла Геннадійовича (далі - відповідач, Інспектор Буренко П.Г.), третя особа на стороні відповідача - Управління патрульної поліції в Чернігівській області (далі - третя особа УПП в Чернігівській області), в якому просив скасувати постанову від 24 жовтня 2019 року, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, з накладенням штрафу в розмірі 425,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що вимога відповідача про надання документів є незаконною, оскільки Правила дорожнього руху він не порушував.

Рішенням Новозаводського районного суду міста Чернігова від 09 грудня 2019 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати, а позов задовольнити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що вина у вчинені правопорушення встановлена на підставі неналежного доказу - відеозапису, здійсненого на відеозаписуючий пристрій б/ 043, оскільки такий запис не є безперервним. Крім того, відповідачем не надано доказів на підтвердження здійснення позивачем керування транспортним засобом.

Відзиву на апеляційну скаргу не надано.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду - без змін, з таких підстав.

Судом установлено, що 24 жовтня 2019 року відповідачем винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення частини 1 статті 126 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.

Зазначеною постановою встановлено, що 24 жовтня 2019 року о 21 год. 05 хв. в м. Чернігові по вул. Пирогова, 3, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Audi A6», д.н.з. НОМЕР_1 , не маючи при собі посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документу на т/з.

Також 24 жовтня 2019 року працівниками патрульної поліції о 21:52 год. та о 22:20 год. відносно позивача складено протоколи про адміністративні правопорушення, в яких зафіксовано, що ОСОБА_1 також вчинив адміністративні правопорушення, передбачені частиною 3 статті 126 КУпАП та частиною 1 статті 130 КУпАП.

Не погоджуючись з таким рішенням відповідача про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 126 КУпАП та уважаючи свої права порушеними, позивач звернувся з позовом до суду.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що факт порушення позивачем частини 1 статті 126 КУпАП, а саме не пред`явлення на вимогу поліцейського документів для перевірки встановлено відеозаписом, а тому оскаржувана в межах даної справи постанова про адміністративне правопорушення винесена правомірно, за формою та змістом відповідає вимогам статті 283 КУпАП, відтак підстави для її скасування відсутні.

Колегія суддів з наведеним висновком суду першої інстанції погоджується з огляду на таке.

За приписами частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно пунктів 8 та 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року №580-VIII з наступними змінами та доповненнями (далі - Закон України №580-VIII) поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання, а також регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України 10 жовтня 2001 року №1306.

Пунктом 1.3 Правил закріплено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Як убачається із матеріалів справи, 24 жовтня 2019 року працівниками патрульної поліції о 21:52 год. та о 22:20 год. відносно позивача складено протоколи про адміністративні правопорушення, в яких зафіксовано, що ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення, передбачені частиною 3 статті 126 КУпАП та частиною 1 статті 130 КУпАП.

Положеннями статті 222 КУпАП закріплено, що органи Національної поліції розглядають, в тому числі, справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, тощо (зокрема, частини перша, друга і четверта статті 126 КУпАП). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення врегульовано розділом IV КУпАП.

Статтею 246 КУпАП закріплено, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

З метою встановлення нормативно-правового регулювання здійснення проваджень уповноваженими особами Національної поліції України у справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року №1395, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853 затверджено Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (далі - Інструкція).

Пунктом 1 цієї Інструкції передбачено, що ця Інструкція визначає процедуру оформлення поліцейськими підрозділів поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі - поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Згідно пункта 4 Інструкції у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених, зокрема, частинами першою, другою і четвертою статті 126 КУпАП.

Відповідно до пункта 1 розділу ІІІ Інструкції справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Пунктом 9 вказаного розділу передбачено, що розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки.

Крім того, положеннями статті 221 КУпАП закріплено, що судді районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, статтею 130 КУпАП.

Статтею 255 КУпАП передбачено, що у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218 - 221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати, зокрема, уповноважені на те посадові особи органів внутрішніх справ (Національної поліції), зокрема, за частиною 3 статті 126 КУпАП та статтею 130 КУпАП.

Відповідно до положень статті 256 КУпАП У протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Отже, з метою виконання покладених законодавством обов`язків щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, так само як щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення, поліцейський має встановити особу, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Відповідно до пункта 2.1 Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, зокрема, посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; б) реєстраційний документ на транспортний засіб; чинний страховий поліс (страховий сертифікат "Зелена картка") про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України.

Пунктом 2.4 Правил дорожнього руху також закріплено, що на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

За результатами аналізу наведених положень, колегія суддів приходить до висновку, що у випадку зупинення поліцейським транспортного засобу у порядку виконання обов`язку по здійсненню контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками, повідомлення водію інформації про себе та про причину зупинки, водій зобов`язаний пред`явити документи, зазначені у пункті 2.1 Правил дорожнього руху.

Після пред`явлення відповідних документів, поліцейський зможе приступити до розгляду справи про адміністративне правопорушення, під час якого з`ясовується питання вчинення водієм правопорушення.

З огляду на викладене, не згода водія з підставою зупинки, а також позиція останнього про відсутність факту вчинення порушення Правил дорожнього руху, якщо саме таке порушення стало підставою для зупинки, не звільняє від обов`язку пред`явити документи, зазначені в пункті 2.1 Правил дорожнього руху.

Таким чином, твердження позивача про те, що зупинка його транспортного засобу здійснена відповідачем безпідставно, оскільки йому не було надано доказів підстав такої зупинки, колегія суддів до уваги не приймає, адже на момент зупинки відповідач не зобов`язаний надавати докази на підтвердження вчинення водієм порушень Правил дорожнього руху.

Твердження позивача про порушення відповідачем вимог статей 278, 279 та 280 КУпАП, а також неврахування пояснень про те, що посвідчення водія вилучено з наданням талона на тимчасовий дозвіл на право керування транспортними засобами, спростовуються наявними у справі доказами, а саме відео з нагрудної камери відповідача, в якому зафіксовано дотримання відповідачем вимог законодавства під час зупинення транспортного засобу та розгляду матеріала про адміністративне правопорушення.

Той факт, що відео з нагрудної камери відповідача переривається, на переконання суду не впливає на правильність рішення про наявність підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Враховуючи те, що обставини, наведені в постанові про адміністративне правопорушення мали місце, колегія суддів погоджується з висновками місцевого суду щодо відсутності підстав для скасування постанови серії від 24 жовтня 2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності позивача за частиною 1 статті 126 КУпАП.

Відповідно до пункта 1 частини 1 статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Приписи статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції судове рішення ухвалено з дотриманням норм чинного матеріального та процесуального права і підстави для його скасування відсутні.

Керуючись статтями 33, 34, 243, 272, 286, 310, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Новозаводського районного суду міста Чернігова від 09 грудня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Я.Б. Глущенко

Судді В.В. Файдюк

Л.Т. Черпіцька

(Повний текст постанови складений 28 грудня 2019 року.)