Справа № 520/7297/19
Суддя: Жигилій С.П.
Дата ухвалення: 2019-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2019 р. Справа № 520/7297/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Жигилія С.П.,

Суддів: Перцової Т.С. , Русанової В.Б. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30.09.2019 року (суддя Чудних С.О.; м. Харків) по справі № 520/7297/19

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі за текстом також позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (надалі за текстом також відповідач, ГУПФУ в Харківській області), в якому просив суд:

- визнати протиправними дії відповідача щодо зменшення з 01 січня 2016 року основного розміру призначеної пенсії за вислугу років під час її перерахунку з 79% на 70% від відповідних сум грошового забезпечення, вказаних у довідці від 24.03.2018 №100/00425-, наданою ліквідаційною комісією ГУМВС України в Харківській області, та обмеження її суми нарахування;

- визнати протиправними дії відповідача щодо не проведення виплати у повному обсязі нарахованих сум підвищення пенсії за період з 01.01.16 по 31.12.17 після проведеного перерахунку згідно із Законом України від 23.12.15 № 900-VIII "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їхніх сімей", ст.ст. 51. 63 Закону України від 09.04.92 №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", постановою КМУ від 11.11.2015 №988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" та на підставі довідки від 24.03.2018 №100/00425-, наданою ліквідаційною комісією ГУМВС України в Харківській області:

- визнати протиправними дії відповідача щодо не проведення нарахування та виплати компенсації по втраті частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати нарахованих сум підвищення пенсії за період з 01.01.16 по теперішній час, яка передбачена частиною другою ст. 55 Закону України від 09.04.92 №2262-ХП "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", Законом України від 19.10.00 № 2050-ІІІ "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" та постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.01 № 159 "Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку порушенням термінів їх виплати";

- зобов`язати відповідача з 01 січня 2016 року провести перерахунок та нарахування призначеної пенсії за вислугу років в основному розмірі 79% відповідних сум грошового забезпечення, вказаних у довідці від 24.03.2018 №100/00425-, наданою ліквідаційною комісією ГУМВС України в Харківській області, та не обмежувати суму нарахування: та виплатити одним платежем нараховані суми підвищення пенсії у повному обсязі (з урахуванням виплачених сум) без застосування положень п. 3 Постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.18 № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" в контексті строковості та відсотковості виплат;

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити одним платежем компенсацію по втраті частини доходів, у зв`язку з порушенням строків виплати нарахованих сум підвищення пенсії за період з 01.01.16 по теперішній час, яка передбачена частиною другою ст. 55 Закону України від 09.04.92 №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", Законом України від 19.10.00 №2050-ІІІ "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" та постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.01 № 159 "Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку порушенням термінів їх виплати".

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2019 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо зменшення з 01 січня 2016 року основного розміру призначеної пенсії за вислугу років під час її перерахунку з 79% на 70% від відповідних сум грошового забезпечення, вказаних у довідці від 24.03.2018 №100/00425-, наданою ліквідаційною комісією ГУМВС України в Харківській області, та обмеження її суми нарахування.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо не проведення виплати у повному обсязі нарахованих сум підвищення пенсії за період з 01.01.16 по 31.12.17 після проведеного перерахунку згідно із Законом України від 23.12.15 № 900-VIII "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їхніх сімей", ст.ст. 51, 63 Закону України від 09.04.92 №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", постановою КМУ від 11.11.2015 №988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" та на підставі довідки від 24.03.2018 №100/00425-, наданою ліквідаційною комісією ГУМВС України в Харківській області.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області з 01 січня 2016 року провести перерахунок та нарахування призначеної пенсії за вислугу років в основному розмірі 79% відповідних сум грошового забезпечення, вказаних у довідці від 24.03.2018 №100/00425-, наданою ліквідаційною комісією ГУМВС України в Харківській області.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) сплачений судовий збір у розмірі 384.20 (триста вісімдесят чотири гривні 20 коп.) грн за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м.Харків, 61022).

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Частково не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права в частині відмови у задоволенні позовних вимог, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову Харківського окружного адміністративного суду від 30.09.2019 та ухвалити нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги повністю.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги позивач зазначає, що виплата різниці в пенсії за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 з урахуванням особливостей, встановлених Кабінетом Міністрів України в постанові від 21.02.2018 № 103, - починаючи з 01.01.2019, не узгоджується із вимогами Закону України від 19.04.1992 № 2262-ХІІ. Вказує, що ч. 4 ст. 63 Закону України від 19.04.1992 № 2262 встановлено повноваження Кабінету міністрів України визначати умови, порядок та розміри виключно перерахунку всіх призначених за цим Законом пенсій, а не виплати перерахованих пенсій, тому позивач вважає, що постанова КМУ від 21.02.2018 № 103 не підлягає застосуванню у спірних правовідносинах в частині здійснення виплати перерахованої пенсії. Також позивач вважає помилковим висновок суду першої інстанції щодо відсутності у нього права на отримання компенсації втрати частини доходів, у зв`язку з порушенням строків виплати нарахованих сум підвищення пенсії за період з 01.01.16, оскільки право на таку компенсацію особа набуває незалежно від того, чи були такі суми їй попередньо нараховані, але не виплачені.

Заперечуючи проти доводів та вимог апеляційної скарги позивача, відповідачем подано відзив в якому, посилаючись на безпідставність та необґрунтованість апеляційної скарги, просить суд апеляційної інстанції залишити її без задоволення.

Враховуючи подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження, справа розглядається в порядку письмового провадження, відповідно до приписів п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, за наявними в справі матеріалами.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Враховуючи, що позивач оскаржує рішення суду першої інстанції лише в частині відмови у задоволенні позовних вимог, тому оскаржене судове рішення переглядається судом апеляційної інстанції лише в цій частині в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши, в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачу з 02.03.05 призначено пенсію за вислугу років відповідно до п. "а" ч. 1 ст.13 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

ОСОБА_1 , підполковник МВС України, з 23 грудня 2014 року перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області.

У квітні 2018 року згідно із Законом України від 12.12.15 № 900-VIII, ст.ст. 51, 63 Закону України від 09.04.92 №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", постановами Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988, від 21.02.18 №103 Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснило перерахунок позивачу пенсії за період з 01.01.16 по 31.12.17.

На особистому прийомі в управлінні Пенсійного фонду позивач дізнався, що при перерахунку пенсії, відповідач з 01.01.16 по 31.12.17 зменшив основний розмір його пенсії за вислугу років з 79% на 70%, та після проведення перерахунку обмежив її сумою нарахування у розмірі 10740 грн не виплатив у повному обсязі.

24 квітня 2019 року позивач звернувся із заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про надання відомостей щодо перерахунку пенсії.

Листом від 31.05.2019 №1874/0-14 Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області надало позивачу відповідь щодо його питань поставлених у заяві від 24.04.2019.

19 червня 2019 року позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив згідно із ст.ст. 51. 63 Закону України від 09.04.92 №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", Законом України віл 23.12.15 № 900-VIII "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їхніх сімей", постановою КМУ від 11.11.2015 №988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції", постановою КМУ від 21.02.18 №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб": провести з 01 січня 2016 року перерахунок пенсії за вислугу років з застосуванням 79% від відповідних сум грошового забезпечення поліцейських, вказаних у довідці від 24.03.2018 №100/00425-, наданою ліквідаційною комісією ГУМВС України в Харківській області; виплатити одним платежем донараховану суму (заборгованість) по пенсії у повному обсязі, яка виникла за період з 01.01.2016 і по теперішній час за наслідками проведеного перерахунку; нарахувати та виплатити одним платежем компенсацію втрати частини доходів, у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії з 01 січня 2016 року по день фактичної виплати заборгованості по пенсії у повному обсязі, яка визначається відповідно до Закону України від 19.10.00 №2050-III "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" та постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.01 №159 "Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати".

Листом від 18.07.2019 №2812/0-14 Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ та деяких інших осіб врегульовано Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-ХІІ. Згідно зі статтею 13 даного Закону максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення. Згідно з вимогами постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб", головним управлінням з 01.01.2016 позивачу здійснено перерахунок пенсії з урахуванням довідки про розмір грошового забезпечення, наданою Ліквідаційною комісією ГУМВС України в Харківській області. На час перерахунку пенсій, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб", діяла саме така норма Закону. Отже, перерахунок пенсії позивача, відповідно до постанови № 103, здійснено у відповідності до норм та вимог чинного законодавства. Основною умовою для виплати громадянину передбаченої статтею 46 Закону України № 1058-ІV, статтею 2 Закону України № 2050-III та Порядком № 159 компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). Таким чином, нараховані ОСОБА_1 пенсійні виплати здійснюються своєчасно, відповідно до вимог чинного законодавства.

Відповідно наявного в матеріалах справи протоколу за пенсійною справою 10- від 01.12.2014, пенсійні виплати позивача розраховані з 79% грошового забезпечення всього у сумі 4236,04 грн.

Перерахунок пенсії позивача здійснено на підставі довідки про грошове забезпечення для перерахунку пенсії №100/00425- від 24.03.2018, яка видана Ліквідаційною комісією ГУМВС України в Харківській області, згідно ст. 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб", постанов Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 та від 11.11.2015 №988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції", з якої слідує, що розмір грошового забезпечення за нормами, чинними на 01.01.2016 за посадою помічника ректора з питання будівництва ЛАВС МВС - помічника начальника департаменту становить: посадовий оклад - 2900,00 грн, оклад за спеціальним званням підполковник поліції - 2200,00 грн, надбавка за вислугу років (50%) 2550,00 грн, премія 8185,50 грн, всього - 15835,50 грн.

Разом з тим, з перерахунку пенсії (додаток №3), що наявний в матеріалах справи встановлено, що відповідачем з 01 січня 2016 року перераховано пенсію, з якого вбачається, що основний розмір пенсії позивача складає 70 % грошового забезпечення (вислуга років 28) у розмірі 11084,85 грн, з урахуванням максимального розміру пенсії 10740,00 грн.

Не погоджуючись з діями відповідача щодо зменшення розміру пенсії з 79% на 70% у період з 01.01.2016 по 31.12.2017 та вважаючи, що відповідачем протиправно здійснено виплату пенсії з урахуванням встановленого постановою КМУ від 21.02.2018 №103 обмеження підвищення, а також обмеження пенсії максимальним розміром 10740,00 грн., позивач звернувся до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач, виплачуючи позивачу перераховану пенсію з обмеженням, встановленим пунктом 3 постанови №103, не порушив вимог ч.4 ст.63 Закону №2262-ХІІ, а отже, відсутні підстави для задоволення позовних вимог в частині не обмеження суми нарахування: та виплати одним платежем нарахованих сум підвищення пенсії у повному обсязі (з урахуванням виплачених сум) без застосування положень п. 3 Постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.18 № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" в контексті строковості та відсотковості виплат.

Також суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог позивача, що стосуються виплати компенсації втрати частини доходів, оскільки компенсація нараховується та проводиться при виплаті доходу, тобто право на компенсацію позивач набуває в момент отримання доходу. В даному випадку позивач просить нарахувати компенсацію на ще не виплачені суми пенсії, що, за висновком суду, не підпадає під визначення доходів, передбачених Законом України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати", за порушення строків виплати яких сплачується компенсація.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з такого.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, є Закон України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон № 2262-ХІІ).

Цим Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Відповідно до частини третьої (четвертої) статті 63 Закону № 2262-ХІІ (в редакції на момент призначення пенсії) усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у строки, встановлені частиною другою статті 51 цього Закону.

Водночас, Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 06.12.2016 № 1774-VIII частину 4 статті 63 Закону № 2262-ХІІ викладено у такій редакції: "усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України (набрання чинності з 01.01.2017).

Таким чином, починаючи з 01.01.2017 законодавцем змінено правові підстави перерахунку пенсії військовослужбовцям та віднесено до повноважень Кабінету Міністрів України визначати умови, порядок проведення перерахунку пенсії та встановлювати розміри проведених виплат.

Учасниками справи не оспорюється, що позивач має право на перерахунок його пенсії починаючи з 01.01.2016 на підставі поданої довідки від 24.03.2018 №100/00425-, наданою ліквідаційною комісією ГУМВС України в Харківській області, з урахуванням вимог ч.3 ст.51, ст. 63 Закону № 2262, постанови Кабінету Міністрів України № 988 та постанови від 18 листопада 2015 року № 947 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 9 березня 2006 року № 268" . Як зазначає відповідач у відзиві на позов та апеляційну скаргу такий перерахунок пенсії позивача був проведений, але поетапну виплату заборгованості розпочато з 01 січня 2019 року, як це передбачено Постановою № 103.

Колегія суддів зазначає, що одним із спірних питань в межах розгляду цієї справи є незгода позивача із такою поетапно-перерахованою виплатою йому розміру пенсії.

З цього приводу колегія суддів зазначає, що на виконання частини четвертої статті 63 Закону № 2262-ХІІ Кабінетом Міністрів України прийнята Постанова від 21 лютого 2018 року «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» (надалі - Постанова № 103).

Зазначена Постанова 103 є нормативно-правовим актом, який з огляду на положення ч.4 ст.63 Закону №2262 є обов`язковим у застосуванні органами пенсійного фонду при здійсненні обчислення перерахунку та виплати пенсії відповідній категорії осіб, на яких спрямована дія цієї постанови.

Пунктом 3 вказаної Постанови встановлено обов`язок органів Пенсійного фонду перерахувати з 1 січня 2016 р. пенсії, призначені згідно із Законом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) за прирівняною посадою з розміру грошового забезпечення поліцейського, враховуючи відповідні оклади за посадою, спеціальним званням, відсоткову надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за січень 2016 р. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 р. № 988 Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції . Розмір премії визначається у середніх розмірах, що фактично виплачені за відповідною посадою (посадами) поліцейського за січень 2016 року.

Виплату перерахованих відповідно до абзацу першого цього пункту пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) проводити з 1 січня 2018 року. Сума перерахованих пенсій для виплати за період з 1 січня 2016 р. по 31 грудня 2017 р. обчислюється органами Пенсійного фонду України станом на 1 січня 2018 р. та виплачується після виділення коштів на їх фінансування з державного бюджету в такому порядку:

з 1 січня 2019 р. по 31 грудня 2019 р. - щомісяця окремою сумою у розмірі 50 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої відповідно до абзацу першого цього пункту, та місячним розміром отриманої особою пенсії за період з 1 січня 2016 р. по 31 грудня 2017 року;

з 1 січня 2020 р. - щомісяця окремою сумою у розмірі 100 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої відповідно до абзацу першого цього пункту, та місячним розміром отриманої особою пенсії за період з 1 січня 2016 р. по 31 грудня 2017 р. та до забезпечення повної виплати розрахованої суми.

Отже, урядовим рішенням визначено порядок виплати перерахованої пенсії за період з 01.01.2016 по 31.12.2017, а саме: для колишніх працівників міліції перерахунок пенсій здійснюватиметься із урахуванням грошового забезпечення поліцейського за січень 2016, визначеного відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103. Виплата коштів здійснюється поетапно.

З урахуванням положень постанови № 103 на підставі нової довідки ліквідаційної комісії ГУ МВС у Харківській області відповідачем проведено перерахунок пенсії позивача з 01.01.2016 по 31.12.2017, з 01.01.2019 розпочато поетапну виплату перерахованої пенсії.

Колегія суддів вважає, що відповідач при проведенні перерахунку та виплати пенсії позивачу не мав правових підстав для не врахування та не застосування до спірних правовідносин положення пункту 3 Постанови № 103, та у інший спосіб здійснювати таку виплату перерахованої пенсії. Приписи пункту 3 Постанови №103 як на момент розгляду цієї справи в суді першої інстанції, так і в суді апеляційної інстанції є чинними, отже такими, що підлягають обов`язковому застосуванню в межах спірних правовідносин.

Таким чином, колегія суддів вважає, що відповідачем порядок проведення перерахунку пенсії у відповідності до статті 63 Закону № 2262-ХІІ та на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 988 від 11.11.2015, пункту 3 Постанови № 103 на момент судового розгляду цієї справи дотримано.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для визнання протиправними дій Головного управління в контексті спірних правовідносин щодо поетапної виплати перерахованої пенсії.

Відносно позовних вимог позивача про перерахунок пенсії без обмеження граничного розміру, колегія суддів вважає за необхідне зазначити таке.

Згідно з ч. 7 ст. 43 Закону № 2262-ХІІ в редакції Закону № 911-VIII від 24.12.2015 чинній з 01.01.2016 по 20.12.2016, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

Рішенням Конституційного Суду України № 7-рп/2016 від 20.12.2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-XII зі змінами, а саме: ч. 7 ст. 43, згідно з якою максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

Відповідно до п. 2 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України № 7-рп/2016 від 20.12.2016 положення ч. 7 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Таким чином, з 20.12.2016 частина 7 статті 43 Закону № 2262-ХІІ втратила чинність.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 №1774-VIII, який відповідно до Прикінцевих положень цього Закону, набрав чинності з 1 січня 2017 року, у частині сьомій статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" слова і цифри "у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року" замінено словами і цифрами "по 31 грудня 2017 року".

Буквальне розуміння змін внесених Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 06.12.2016 №1774-VIII з урахуванням рішення Конституційного Суду України № 7-рп/2016 від 20.12.2016 дозволяє стверджувати, що у Законі України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" відсутня ч. 7 ст. 43, а внесені до неї зміни, що полягають у зміні слів і цифр є нереалізованими.

Це означає, що протягом 2017 року ст. 43 Закону № 2262-ХІІ не передбачала положення про те, що максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів.

Отже, внесені Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 6 грудня 2016 року №1774 до частини сьомої зазначеної статті, яка визнана неконституційною і втратила чинність, зміни (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії), самі по собі не створюють підстав для такого обмеження.

Даний висновок узгоджується з позицією, викладеною в постановах Верховного Суду від 16 жовтня 2018 року у справі № 522/16882/17, від 31 січня 2019 року у справі №638/6363/17 та від 12 березня 2019 року у справі №522/3049/17.

Таким чином, з 20.12.2016 та протягом 2017 року обмеження максимальним розміром пенсії позивача є протиправним.

Водночас, як вбачається з розрахунку пенсії позивача за період з січня 2016 року по грудень 2017 року, пенсія ОСОБА_1 нарахована з обмеженням її максимального розміру в сумі 10740,00 грн. (а.с. 25),

Суд першої інстанції вказаним обставинам правової оцінки не надав, та, визнавши протиправними дії ГУПФУ в Харківській області в частині обмеження суми нарахування пенсії, не обґрунтував підстав для відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в частині зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії та не обмежувати суму нарахування.

За таких обставин, колегія суддів не погоджується з рішенням суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні зазначеної частини позовних вимог ОСОБА_1 та вважає, що наявні підстави для їх часткового задоволення та зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії з 20.12.2016 по 31.12.2017 без обмеження пенсії максимальним розміром.

Щодо висновку суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в частині зобов`язання здійснити нарахування компенсації втрати частини доходів, колегія суддів зазначає таке.

Згідно із ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", нараховані суми пенсії, не отримані пенсіонером з вини органу Пенсійного фонду України, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Згідно із статтями 1, 2 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" (надалі - Закон № 2050-ІІІ) підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), така компенсація провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Пунктом 2 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, який затверджено постановою Кабінету Міністрів №159 від 21.02.2001 року (надалі - Порядок № 159) визначено, що компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру: пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, щомісячної державної грошової допомоги та компенсаційних виплат).

Наведене свідчить, що основною умовою для виплати громадянину передбаченої статтею 2 Закону №2050-ІІІ та Порядком 159, компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). Кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації громадянину частини доходу, в тому числі пенсії, у зв`язку з порушенням строків її виплати, мають компенсаторний характер.

Також, дія зазначених нормативних актів поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (зокрема, пенсії).

Виплата компенсації втрати частини доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його (доходу) нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.

Аналогічний правовий підхід до застосування вказаних норм права викладено Верховним Судом у постановах від 20 лютого 2018 року (справа №336/4675/17), від 21 червня 2018 року (№523/1124/17) та від 03 липня 2018 року (справа № 521/940/17).

У зв`язку з тим, що в межах розгляду цієї справи встановлено, що позивачу, під час здійснення перерахунку пенсії на підставі постанови КМУ № 103 від 21.02.2018 у квітні 2019 року, не в повній мірі проведено перерахунок пенсії внаслідок заниження основного розміру виходячи із 70% грошового забезпечення, замість 79 %, а з 20.12.2016 року - внаслідок неправомірного обмеження її максимальним розміром по 31.12.2017, тобто відповідачем було порушено строки виплати позивачу пенсії у належному розмірі, позивач має право на отримання компенсації втрати частини грошових доходів (суми пенсії).

Разом з тим, беручи до уваги вищенаведені норми права, компенсація нараховується та проводиться при виплаті доходу, тобто право на компенсацію позивач набуває в момент отримання доходу.

В даному випадку, позивач просить нарахувати компенсацію на ще не виплачені суми пенсії, що не підпадає під визначення доходів, передбачених Законом України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати", за порушення строків виплати яких сплачується компенсація.

Слід також зазначити, що у постановах Верховного Суду від 10.07.2018 по справі № 404/6317/16-а, від 18.09.2018 по справі № 522/535/17, від 25.10.2018 по справі № 420/1410/17 зазначено про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в частині виплати позивачу компенсації втрати частини доходів, враховуючи їх передчасність, оскільки відповідно до ст. 4 Закону № 2050-ІІІ виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць. Враховуючи відсутність підстав вважати, що право на отримання компенсації при відновленні виплати пенсії буде порушено відповідачем, задоволення позову в цій частині буде свідчити про вирішення спору, який ще відсутній, тобто на майбутнє, що суперечить засадам адміністративного судочинства та його принципам.

Отже, позовні вимоги позивача в частині зобов`язання відповідача здійснити нарахування та виплати компенсації спрямовані на майбутнє та є передчасними, а тому не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 317 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції повність або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення, є, зокрема, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Отже, враховуючи те, що судом першої інстанції неповно з`ясовано всі обставини, що мають значення для справи, та порушено норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи в частині відмови у задоволенні позовних вимог про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії з 20.12.2016 по 31.12.2017 без обмеження пенсії максимальним розміром, колегія суддів дійшла висновку про скасування рішення суду першої інстанції в цій частині з прийняттям нового судового рішення про задоволення позову ОСОБА_1 .

В іншій частині доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 229, 241, 243, 250, 308, 310, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 327-329 Кодексу адміністративного судочинства України колегія суддів, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30.09.2019 по справі № 520/7297/19 - скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити перерахунок пенсії з 20.12.2016 по 31.12.2017 без обмеження пенсії максимальним розміром.

Прийняти в цій частині постанову, якою зазначені позовні вимоги - задовольнити.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (пл. Свободи, 5, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх, м. Харків, 61022, ) провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код: НОМЕР_1 ) за період з 20.12.2016 по 31.12.2017 без обмеження пенсії максимальним розміром.

В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2019 року по справі № 520/7297/19 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)С.П. Жигилій
Судді(підпис) (підпис) Т.С. Перцова В.Б. Русанова