Справа № 339/86/17
Суддя: Качмар Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2019-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2019 року № 857/12339/19
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

судді-доповідача Качмара В.Я.,

суддів Большакової О.О., Старунського Д.М.,

при секретарі судового засідання Пильо І.І.

розглянувши у відкритому судовому в м.Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на ухвалу Болехівського міського суду Івано-Франківської області від 27 серпня 2019 року у справі №339/86/17 (суддя Поляниця М.М., ухвалу постановлено о 09/46 год, м.Болехів, повний текст складено 30 серпня 2019 року) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (далі ГУПФ) в якій просила:

визнати протиправними дії Калуського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області (далі ОУПФ) правонаступник ГУПФ при виконанні чинного рішення Болехівського міського суду Івано-Франківської області від 04 квітня 2017 року у справі №339/86/17 (далі Судове рішення);

здійснити судовий контроль за виконанням даного рішення відповідно до вимог статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС) встановити дату про надання звіту на виконання Судового рішення, а в разі не подання такого звіту накласти штраф на керівника ОУПФ у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб.

Ухвалою Болехівського міського суду Івано-Франківської області від 27 серпня 2019 року заяву задоволено частково. Визнано дії ГУПФ на виконання Судового рішення протиправними та зобов`язано вчинити дії в частині проведення перерахунку та виплату пенсії ОСОБА_1 з її збільшенням на 1% заробітку за кожен рік роботи понад мінімальний стаж 15 років відповідно до частини другої статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі Закон №796-XII) з 01.10.2017. Встановлено ГУПФ місячний строк з часу отримання повного тексту ухвали для надання відповіді про виконання Судового рішення. В іншій частині вимог відмовлено.

Не погодившись із постановленою ухвалою її оскаржив відповідач, який із покликанням на неправильне застосування норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу та відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 .

В доводах апеляційної скарги вказує, що заявнику проведено перерахунок пенсії згідно Судового рішення у добровільному порядку, у повному обсязі згідно рішення суду, що підтверджується розпорядженням від 21.12.2018. У зв`язку з прийняттям змін у діюче законодавство з 11.10.2017 розрахунок стажу заявнику проводиться у відповідності до нової редакції статті 56 Закону №796-XII. Виплата пенсії позивачу приведена у відповідність до чинного законодавства про що її повідомлено листом.

Позивач відзиву на апеляційну скаргу не подала.

Учасники справи, в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, а тому, апеляційний суд, відповідно до частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС), вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності учасників справи, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції дійшов висновку, що посилання відповідача, на зміну законодавства є протиправним та необґрунтованим, оскільки ні нормами частини другої статті 56 Закону №796-XII, ні нормами частини другої статті 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» не відмінено право учасників ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС на збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений стаж. Відтак відповідачем протиправно не виконано повністю Судове рішення.

Такі висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим обставинам справи, зроблені з порушенням норм матеріального і процесуального права, з таких міркувань.

З матеріалів справи видно, що ОСОБА_1 є учасником ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС другої категорії (а.с.4).

04.04.2017 Судовим рішенням, яке набрало законної сили 06.06.2017 визнано протиправними дії Долинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (далі ОУПФ-1) щодо відмови в проведенні перерахунку пенсії у відповідності до вимог статті 46 Конституції України, статей 49, 51, 56, 57 Закону №796-XII. Зобов`язано ОУПФ-1, починаючи з 01.09.2016 провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 у відповідності до частини другої статті 56 Закону №796-XII. В решті позовних вимог відмовлено (а.с.77-85).

На виконання Судового рішення ОУПФ здійснено перерахунок пенсії, що підтверджується розпорядженням від 21.12.2018, згідно якого розмір пенсії з 01.09.2016 становить 1599,84 грн (доплата за понаднормовий стаж 3% - 32,28 грн, доплата до прожиткового мінімуму 867,70 грн) (а.с.126).

Разом з тим, із отриманих від ГУПФ відповідей на її численні заяви щодо належного виконання Судового рішення, позивач дізналася, що у зв`язку із змінами в законодавстві, а саме набрання чинності 10.10.2017 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» (далі Закон №2148-VIII) її пенсія розраховується без урахування частини другої статті 56 Закону №796-XII, в редакції, чинній на час постановлення Судового рішення, та її розмір суттєво зменшився (а.с.90-93).

28.03.2019 листом Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС Головного управління юстиції в Івано-Франківській області на адресу представника позивача надіслано постанову про закінчення виконавчого провадження від 29.12.2018 ВП №56157336, якою на підставі пункту 9 частини першої статті 39 Закону України "Про виконавче провадження" (далі Закон №1404-VIII) закінчено виконавче провадження з виконання виконавчого листа від 06.04.2018 №339/86/17, що стосувався виконання Судового рішення (а.с.86-88).

Вказані обставини і стали підставою для звернення позивача із відповідною заявою у порядку визначеному статтями 382-383 КАС.

Згідно зі статтею 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Частинами другою, третьою статті 14 КАС передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Аналогічні положення закріплені і у статті 370 КАС.

Відповідно до частин першої, шостої статті 383 КАС особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

За відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

З системного аналізу вказаних норм вбачається, що правовий інститут контролю за виконанням рішення суду, механізм якого унормований в тому числі і приписами статті 383 КАС, підлягає застосуванню виключно у разі наявності протиправності дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо виконання рішення суду, що порушує законні права та інтереси позивача.

Застосування судом до суб`єкта владних повноважень приписів статей 383, 249 КАС можливе лише у разі встановлення факту протиправного невиконання таким суб`єктом владних повноважень дій зобов`язального характеру, визначених рішенням суду на користь особи-позивача, що має бути підтверджено відповідними доказами.

Як уже вище зазначено, на виконання Судового рішення судом першої інстанції було видано виконавчий лист від 06.04.2018, виконавче провадження за яким 29.12.2018 закінчено з підстав фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Доказів того, що позивачем оскаржена відповідна постанова про закінчення виконавчого провадження матеріали справи та розглядувана заява позивача не містять.

Отже в даному випадку, заявник звернулася до суду із заявою щодо неналежного виконання відповідачем рішення суду вже після завершення його виконання у примусовому порядку.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне звернути увагу на те, що посилання заявника на протиправність дій відповідача щодо перерахунку пенсії з жовтня 2017 року з урахуванням положень Закону №2148-VIII є недоречними, оскільки ці обставини не досліджувалась при винесенні Судового рішення. У разі проведення перерахунку з урахуванням інших показників через зміни у законодавстві незгода з таким перерахунком є предметом іншого позову.

При цьому, також потрібно звернути увагу і на те, що суд в оскаржуваній ухвалі встановив ГУПФ місячний строк з часу отримання повного тексту ухвали для надання відповіді про виконання Судового рішення, де вказав, що відповідач має вчинити відповідні дії, пов`язані з перерахунком пенсії починаючи з 01.10.2017, разом з тим Судовим рішенням визначено, що вказаний перерахунок ОУПФ зобов`язане провести з 01.09.2016.

Такі дії суду є неприйнятними, так як в межах розгляду поданої ОСОБА_1 заяви цей суд не може встановлювати нову дату з якої потрібно проводити перерахунок чи продовжувати таким чином дію Судового рішення на всі інші подібні правовідносини, оскільки вказане Судове рішення поширюється лише на ті відносини щодо яких виник спір, якому надана оцінка цим рішенням.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що факт протиправності рішення суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача відсутній.

З огляду на викладене, апеляційний суд не вбачає правових підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про визнання у порядку статті 383 КАС протиправними дій ГУПФ на виконання Судового рішення та встановлення судового контролю відповідно до вимог статті 382 КАС щодо виконання такого Судового рішення, з підстав, що наведені вище.

Керуючись статтями 308, 310, 312, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області задовольнити.

Ухвалу Болехівського міського суду Івано-Франківської області від 27 серпня 2019 року скасувати та прийняти постанову, якою у задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання протиправними дій суб`єкта владних повноважень на виконання судового рішення відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Суддя-доповідач В. Я. Качмар
судді О. О. Большакова
Д. М. Старунський
Повне судове рішення складено 26 грудня 2019 року.