Справа № 524/4308/17
Суддя: Кривич Ж. О.
Дата ухвалення: 2019-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 524/4308/17
Провадження №2-а/524/2/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.12.2019 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі:

головуючого судді Кривич Ж.О.,

секретаря судового засідання Крижановської Я.О.,

з участю Данильченка І.В., Гончарова М.С., Ковтун Н.І.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 та неповнолітньої ОСОБА_2 , в інтересах якої діє законний представник ОСОБА_1 , до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Полтавській області, треті особи Товариство з обмеженою відповідальністю «Мало-Кохнівський кар`єр» та Управління Державної праці у Полтавській області, про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

У червні 2017 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Кременчуці Полтавської області.

21.02.20109 року позовні вимоги уточнила, просила суд визнати протиправною бездіяльність Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Полтавській області щодо: непризначення їй одноразової соціальної допомоги відповідно до ч. 6 ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» у сумі 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на день настання права на страхову виплату; непризначення ОСОБА_2 одноразової соціальної допомоги відповідно до ч. 6 ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» у сумі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на день настання права на страхову виплату; непризначення ОСОБА_2 щомісячних страхових виплат відповідно до вимог ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 41 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Також просила суд зобов`язати Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Полтавській області призначити їй одноразову соціальну допомогу відповідно до ч. 6 ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» у сумі 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на день настання права на страхову виплату, призначити неповнолітній ОСОБА_2 одноразову соціальну допомогу відповідно до ч. 6 ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» у сумі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на день настання права на страхову виплату та щомісячні страхові виплати відповідно до вимог ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 41 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Свої позовні вимоги обґрунтувала наступним:

28.06.2016 року внаслідок нещасного випадку її чоловік ОСОБА_3 помер на робочому місці. На момент нещасного випадку він працював дробильником у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Мало-Кохнівський кар`єр». За результатами розслідування обставин його смерті були складені акти про нещасний випадок, в яких визнано, що смерть пов`язана з виробництвом. Вона двічі зверталась із заявами до відповідача про виплату їй та неповнолітній дочці ОСОБА_2 страхових сум відповідно до положень ст.ст. 41, 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», проте відповідач не вважає смерть ОСОБА_3 на виробництві страховим випадком, оскільки ТОВ «Мало-Кохнівський кар`єр» допустило його до роботи до того, як повідомило територіальний орган ДФС про укладення трудового договору.

Представники позивачів Данильченко І.В. та Гончаров М.С. позовні вимоги підтримали. Вважали бездіяльність відповідача незаконною, оскільки працівник не має ні можливості, ні повноважень вплинути на своєчасність виконання роботодавцем такого обов`язку. Представник позивача Данильченко І.В. звертав увагу суду на те, що ТОВ «Мало-Кохнівський кар`єр» направило до Кременчуцької ОДПІ ДФС у Полтавській області повідомлення про прийняття ОСОБА_3 на роботу 29.06.2016 року; ТОВ «Мало-Кохнівський кар`єр» було притягнуто до відповідальності у вигляді штрафу за порушення вимог ст. ст. 24 та 115 КЗпП України та сплатило за працівника ОСОБА_3 єдиний внесок 08.07.2016 року.

Представник відповідача Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Полтавській області Ковтун Н.І. у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечувала, на адресу суду направила відзив на позов (том 2, а.с. 154-156) та заперечення проти відповіді на відзив (том 3, а.с. 1-3). Заперечення управління проти позовних вимог ОСОБА_1 ґрунтуються на таких аргументах: у відповідача не виникло обов`язку щодо сплати страхових сум дружині та неповнолітній дочці ОСОБА_3 , оскільки в розумінні п. 10 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» цей працівник не був застрахованою особою. Так, ТОВ «Мало-Кохнівський кар`єр», де працював і помер в результаті нещасного випадку на виробництві ОСОБА_3 , допустило його до роботи до того, як повідомило Кременчуцьку ОДПІ про прийняття працівника на роботу. Підприємство направило таке повідомлення та сплатило єдиний соціальний внесок за працівника вже після того, як стався нещасний випадок. На думку представника відповідача відшкодувати завдану шкоду зобов`язаний роботодавець.

Представник третьої особи Товариства з обмеженою відповідальністю «Мало-Кохнівський кар`єр» у судове засідання не з`явився, про дату розгляду повідомлявся належним чином письмово про причини неявки суд не повідомляв. Заперечення на позовну заяву суду не направив.

Представник третьої особи Управління Державної праці у Полтавській області просив справу розглядати без його участі (том 3, а.с. 71), заперечення на позовну заяву суду не направив.

В судовому засіданні за клопотанням представника позивача було допитано свідка ОСОБА_6 , яка очолювала комісію із спеціального розслідування нещасного випадку, що стався з ОСОБА_3 Свідок повідомила, що до складу комісії входила ОСОБА_11 , працівник відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Кременчуці Полтавської області. Проте, у подальшому ОСОБА_9 припинила участь у роботі комісії, не підписала акти, а відділ Фонду у м. Кременчуці вимагало виключення свого представника зі складу комісії. У зв`язку з цим акти форми Н-1 та Н-5 були затверджені начальником Управління Держпраці у Полтавській області без підпису ОСОБА_9 .

Ухвалою судді від 15.06.2017 року відкрито провадження у справі.

Ухвалою судді від 05.10.2017 року у справі зупинено провадження до моменту виявлення правонаступника відповідача та залучення його до справи.

Ухвалою суду від 28.03.2018 року поновлено провадження у справі, замінено сторону у справі відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Кременчуці Полтавської області на Фонд соціального страхування України.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 18.06.2018 року ухвалу Автозаводського районного суду м. Кременчука від 28.03.2018 року скасовано.

Ухвалою суду від 13.12.2018 року замінено відповідача по справі Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Кременчуці Полтавської області на належного - Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Полтавській області.

Ухвалою суду від 29.03.2019 року у справі витребувано докази за клопотанням представника позивача.

Ухвалою суду від 04.06.2019 року задоволено клопотання представників позивачів Данильченка І.В. та Гончарова М.С. та зменшено позивачам судовий збір до розміру сплаченого при зверненні до суду судового збору в сумі 640,00 грн. та задоволено клопотання представників позивачів Данильченка І.В. та Гончарова М.С. про виклик у судове засідання свідка ОСОБА_6 - головного державного інспектора відділу гірничого нагляду Управління Державної праці у Полтавській області. Підготовче провадження по справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті.

Розгляд справи проводився в режимі відеоконференції (ухвали суду від 23.01.2019 року, 12.02.2019 року, 18.02.2019 року, 29.03.2019 року, 11.09.2019 року)

Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши докази, надані сторонами, суд встановив такі фактичні обставини справи:

ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с. 45).

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є рідною донькою ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про її народження. (а.с. 47).

28.06.2016 року в результаті нещасного випадку на робочому місці помер ОСОБА_3 .

На момент нещасного випадку ОСОБА_3 працював дробильником у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Мало-Кохнівський кар`єр», яке з 29.10.2013 року зареєстроване як платник єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у відділенні виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Кременчуці Полтавської області.

В акті № 1 про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом, форми Н-1, затвердженому 25.10.2016 року та акті проведення спеціального розслідування нещасного випадку форми Н-5, затвердженому 31.10.2016 року, зафіксовано, що нещасний випадок, який стався з ОСОБА_3 , пов`язаний з виробництвом (том 3, а.с. 80-89).

Як пояснила в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 , членами комісії були вичерпно досліджені первинні документи - особова картка працівника, журнали реєстрації інструктажів, книги нарядів-завдань та інші, які підтверджували, що ОСОБА_3 працював у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Мало-Кохнівський кар`єр» на підставі укладеного з ним 15.06.2016 року трудового договору.

12.07.2016 року Управлінням Держпраці у Полтавській області видано припис № 16-03-214/556-494 відносно ТОВ «Мало-Кохнівський кар`єр» щодо недотримання законодавства про працю, а саме: в частині допуску працівника до роботи без повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому КМУ.

25.07.2016 року постановою Управління Держпраці у Полтавській області на ТОВ «Мало-Кохнівський кар`єр» накладено штраф у розмірі 1 450,00 грн.

10.12.2016 року позивачка ОСОБА_1 звернулась до відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Гайворонському районі Кіровоградської області із заявою про розгляд та призначення одноразової соціальної допомоги та страхових виплат у зв`язку зі смертю годувальника ОСОБА_3 відповідно до ч. 6 ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (том 1, а.с. 112).

Листом № 01-26/26 від 16.01.2017 року відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Гайворонському районі Кіровоградської області повідомило позивачку про те, що оскільки у відділенні даний нещасний випадок не зареєстрований, їй слід звернутись до відділення виконавчої дирекції Фонду у м. Кременчуці Полтавської області. (том 1, а.с. 116).

02.03.2017 року позивачка ОСОБА_1 звернулась до відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Кременчуці Полтавської області із заявою про розгляд та призначення одноразової соціальної допомоги та страхових виплат у зв`язку зі смертю годувальника ОСОБА_3 відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 41, ч. 6 ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (том 1, а.с. 142).

Листом № 235 від 17.03.2017 року відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Кременчуці Полтавської області повідомило позивачку про відсутність правових підстав для призначення їй одноразової страхової виплати у разі смерті потерпілого, оскільки на момент нещасного випадку трудовий договір з ОСОБА_3 не був укладений згідно ст. 24 КЗпП України (том 1, а.с. 146).

21.04.2017 року позивачка ОСОБА_1 повторно звернулась до відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Кременчуці Полтавської області із заявою про розгляд та призначення одноразової соціальної допомоги та страхових виплат у зв`язку зі смертю годувальника ОСОБА_3 відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 41, ч. 6 ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (том 1, а.с. 147-148).

Листом № 405 від 28.04.2017 року відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Кременчуці Полтавської області повторно повідомило позивачку про відсутність правових підстав для призначення їй вказаних виплат (том 1, а.с. 149-150).

Вирішуючи спір, суд виходить з наступного:

Відповідно до пункту 10 частини 1 статті 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» страховий випадок за соціальним страхуванням від нещасних випадків - це нещасний випадок на виробництві або професійне захворювання (у тому числі встановлене чи виявлене в період, коли потерпілий не перебував у трудових відносинах з підприємством, на якому він захворів), що спричинили застрахованому професійно зумовлену фізичну чи психічну травму; нещасний випадок або професійне захворювання, яке сталося внаслідок порушення застрахованим нормативних актів про охорону праці.

Пунктом 1 частини 1 статті 35 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» передбачено, що страхуванню від нещасного випадку підлягають особи, які працюють на умовах трудового договору (контракту), цивільно-правового договору, на інших підставах, передбачених законом, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності та господарювання, у тому числі в іноземних дипломатичних та консульських установах, інших представництвах нерезидентів, або у фізичних осіб, а також обрані на виборні посади в органах державної влади, органах місцевого самоврядування та в інших органах, фізичні особи - підприємці, особи, які провадять незалежну професійну діяльність, члени фермерського господарства, якщо вони не належать до осіб, які підлягають страхуванню від нещасного випадку на інших підставах.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» застрахованою особо є фізична особа, яка відповідно до законодавства підлягає загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачується чи сплачувався у встановленому законом порядку єдиний внесок.

Положеннями ч. 3 ст. 24 КЗпП України працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно з частиною 1 статті 4 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» Фонд соціального страхування України є органом, який здійснює керівництво та управління загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та медичним страхуванням, провадить акумуляцію страхових внесків, контроль за використанням коштів, забезпечує фінансування виплат за цими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування та здійснює інші функції згідно із затвердженим статутом.

Відповідно до частин 1, 3, 7 статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» страховими виплатами є грошові суми, які Фонд виплачує застрахованому чи особам, які мають на це право, у разі настання страхового випадку.

У статті 41 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» визначені особи, які мають право на страхові виплати в разі смерті потерпілого.

Відповідно до частин 1, 2 цієї статті у разі смерті потерпілого право на одержання щомісячних страхових виплат мають непрацездатні особи, які перебували на утриманні померлого або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина померлого, яка народилася протягом не більш як десятимісячного строку після його смерті.

Такими непрацездатними особами є: 1) діти, які не досягли 16 років; діти з 16 до 18 років, які не працюють, або старші за цей вік, але через вади фізичного або розумового розвитку самі не спроможні заробляти; діти, які є учнями, студентами (курсантами, слухачами, стажистами) денної форми навчання, - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ними 23 років; 2) особи, які досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», якщо вони не працюють; 3) особи з інвалідністю - члени сім`ї потерпілого на час інвалідності; 4) неповнолітні діти, на утримання яких померлий виплачував або був зобов`язаний виплачувати аліменти; 5) непрацездатні особи, які не перебували на утриманні померлого, але мають на це право.

Частиною 3 статті 41 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» передбачено, що право на одержання страхових виплат у разі смерті потерпілого мають також дружина (чоловік) або один з батьків померлого чи інший член сім`ї, якщо він не працює та доглядає дітей, братів, сестер або онуків потерпілого, які не досягли восьмирічного віку.

Згідно з частиною 6 статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» у разі смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві виплачується одноразова допомога його сім`ї у сумі, що дорівнює 100 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на день настання права на страхову виплату, та одноразова допомога кожній особі, яка перебувала на його утриманні, а також на його дитину, яка народилася протягом не більш як десятимісячного строку після смерті потерпілого, у сумі, що дорівнює 20 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на день настання права на страхову виплату.

Відповідно до частини 1 статті 43 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» для розгляду справ про страхові виплати до Фонду подаються: 1) акт розслідування нещасного випадку або акт розслідування професійного захворювання за встановленими формами та/або висновок МСЕК про ступінь втрати професійної працездатності застрахованого чи копія свідоцтва про його смерть; 2) документи про необхідність подання додаткових видів допомоги.

Частинами 2, 3, 4 статті 43 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» передбачено, що Фонд приймає рішення про виплати у разі втрати годувальника за умови подання таких документів, які видаються відповідними організаціями у триденний строк з моменту звернення заявника: 1) копії свідоцтва органу реєстрації актів цивільного стану про смерть потерпілого; 2) довідки житлово-експлуатаційної організації, а за її відсутності - довідки виконавчого органу ради чи інших документів про склад сім`ї померлого, у тому числі про тих, хто перебував на його утриманні, або копії відповідного рішення суду; 3) довідки житлово-експлуатаційної організації, а за її відсутності - виконавчого органу ради про батьків або іншого члена сім`ї померлого, який не працює та доглядає дітей, братів, сестер чи онуків померлого, які не досягли восьмирічного віку; 4) довідки навчального закладу про те, що член сім`ї потерпілого віком від 18 до 23 років, який має право на відшкодування шкоди, навчається за денною формою навчання; 5) довідки навчального закладу інтернатного типу про те, що член сім`ї потерпілого, який має право на відшкодування шкоди, перебуває на утриманні цього закладу.

Статтею 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» передбачено, що Фонд розглядає справу про страхові виплати на підставі заяви потерпілого або заінтересованої особи за наявності усіх необхідних документів і приймає відповідні рішення у десятиденний строк, не враховуючи дня надходження зазначених документів.

Рішення оформляється постановою, в якій зазначаються дані про осіб, які мають право на страхові виплати, розміри виплат на кожного члена сім`ї та їх строки або обґрунтування відмови у виплатах; до постанови додаються копії необхідних документів.

Фонд може затримати страхові виплати до з`ясування підстав для виплат, якщо документи про нещасний випадок оформлені з порушенням установлених вимог.

Постановою правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 27.04.2007 року № 24, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 22.06.2007 року за № 715/13982, затверджено Порядок призначення, перерахування та проведення страхових виплат, який був чинним на час виникнення спірних правовідносин.

Згідно з пунктами 1.4, 1.5, 1.6, 1.18 цього Порядку робочі органи виконавчої дирекції Фонду розглядають справу про страхові виплати на підставі заяви потерпілого або осіб, які мають право на страхові виплати, за наявності усіх необхідних документів, перелік яких визначений у пунктах 2.7, 2.8, 3.1, 5.3, 6.1.1 цього Порядку, і приймають відповідні рішення у десятиденний строк, не враховуючи дня надходження останнього документа.

Справа про страхові виплати потерпілого формується за його бажанням в робочих органах виконавчої дирекції Фонду за місцезнаходженням роботодавця або за місцем проживання потерпілого.

Копію постанови про призначення (відмову у призначенні), перерахування, компенсацію, припинення та продовження страхових виплат і соціальних послуг потерпілим (членам їх сімей), відшкодування витрат на поховання у разі смерті потерпілого або про повернення зайво виплачених коштів тощо робочі органи виконавчої дирекції Фонду надсилають потерпілому або особам, які мають на це право.

Відповідно до пункту 3.1.20 Типового положення про відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління Фонду соціального страхування України від 24.01.2017 року № 6, відділення відповідно до покладених на нього завдань забезпечує своєчасне та в повному обсязі відшкодування шкоди, заподіяної працівникові ушкодженням його здоров`я, а в разі його смерті - здійснення передбачених Законом страхових виплат особам, які перебували на його утриманні або мали на день смерті право на одержання від нього такого утримання.

Судом установлено, що позивачка звернулася до відповідача із заявою про призначення їй одноразової допомоги як члену сім`ї потерпілого, яким помер внаслідок нещасного випадку на виробництві. До заяви надала документи, передбачені частиною 2 статті 43 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

З наданих документів вбачається, що позивачі у період з 19.03.2002 року по 28.06.2016 року були зареєстровані та проживали за адресою: АДРЕСА_1 (том 1, а.с. 36). За цією ж адресою проживав їх чоловік та батько ОСОБА_3 . Відповідно до довідки від 16.05.2017 року, виданої Заваллівською селищною радою Гайворонського району Кіровоградської області, ОСОБА_3 до дня його смерті постійно проживав разом з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , та вели сумісне господарство. (том 1, а.с. 36).

Сторони у справі не заперечують той факт, що нещасний випадок, в результаті якого загинув ОСОБА_3 , пов`язаний із виробництвом. Товариство з обмеженою відповідальністю «Мало-Кохнівський кар`єр» порушило вимоги ст. 24 КЗпП України щодо допущення його до роботи без повідомлення Кременчуцької ОДПІ про укладення трудового договору, а єдиний внесок за цього працівника сплатило 08.07.2016 року. Проте, ці обставини не дають суду підстав дійти висновку про те, що нещасний випадок не є страховим, а потерпілий ОСОБА_3 не був застрахованою особою.

Працівник виконував обов`язки, покладені на нього трудовим договором, і не мав ні обов`язку, ні фактичної можливості вплинути на виконання роботодавцем обов`язку повідомити органи ДФС про укладення трудового договору.

Суд також враховує, що положення ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» не передбачають такої підстави для відмови у страховій виплаті як повідомлення роботодавцем органу ДФС про укладений трудовий договір після фактичного допущення працівника до роботи або порушення строків сплати підприємством єдиного внеску.

Керуючись викладеним, відповідно до ст.ст. 244-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправною бездіяльність Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Полтавській області:

-щодо непризначення ОСОБА_1 одноразової соціальної допомоги відповідно до ч. 6 ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» у сумі 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на день настання права на страхову виплату;

-щодо непризначення ОСОБА_2 одноразової соціальної допомоги відповідно до ч. 6 ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» у сумі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на день настання права на страхову виплату;

-щодо непризначення ОСОБА_2 щомісячних страхових виплат відповідно до вимог ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 41 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування»;

Зобов`язати Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Полтавській області призначити ОСОБА_1 одноразову соціальну допомогу відповідно до ч. 6 ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» у сумі 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на день настання права на страхову виплату.

Зобов`язати Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Полтавській області призначити неповнолітній ОСОБА_2 , в інтересах якої діє законний представник ОСОБА_1 , одноразову соціальну допомогу відповідно до ч. 6 ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» у сумі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на день настання права на страхову виплату.

Зобов`язати Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Полтавській області призначити неповнолітній ОСОБА_2 щомісячні страхові виплати відповідно до вимог ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 41 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Стягнути з Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Полтавській області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 640 грн. 00 коп.

Стягнути з Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Полтавській області на користь держави судовий збір в сумі 1 600 грн. 00 коп.

Платіжні реквізити для сплати судового збору

Отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106

Код отримувача (код ЄДРПОУ) 37993783

Банк отримувача Казначейство України (ЕАП)

Рахунок отримувача UA6026001

Код класифікації доходів бюджету 22030106

Дані сторін:

-Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Полтавській області (, адреса: 36011, м. Полтава, вул. Гоголя, 34);

- ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 );

- ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Другого апеляційного адміністративного суду через Автозаводський районний суд м. Кременчука. Перебіг строку апеляційного оскарження починається з дня складення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного тексту рішення - 05.01.2020 року.

Суддя