Справа № 752/20809/19
Суддя: Чередніченко Н. П.
Дата ухвалення: 2019-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/752/509/19
РІШЕННЯ

Іменем України

26.12.2019 року Голосіївський районний суд м. Києва

в складі головуючого судді Чередніченко Н.П.

з участю секретаря Шевчук М.Ю.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в приміщенні суду в м. Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до рядового поліції роти № 7 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в м. Києві Кулинич Тетяни Володимирівни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2019 року позвиач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача рядового поліції роти № 7 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в м. Києві Кулинич Тетяни Володимирівни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення. В обґрунтування позову зазначено, що 28.09.2019 року відносно позивача відповідачем було винесено постанову серії ЕАК № 1567969 про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу, оскільки, позивач 28.09.2019 року о 22-58 год. керував автомобілем без поліса обов`язкового страхування. Позивач із зазначеною постановою не згоден, та вказує, що ним було пред`явлено відповідачу поліс № ЕР-145112376 обов`язкового страхування цивільної відповідальності, який діяв до 17.10.2019 року, та був оформлений минулим власником автомобіля. З огляду на відсутність в його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, а також неправомірними діями відповідача щодо складення відносно нього постанови, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та просить суд скасувати зазначену постанову.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 1110.2019 року, у справі було відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 15.11.2019 року, розгляд справи у спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін було продовжено, та відкладено на 26.12.2019 року.

Позивач після відкриття провадження у справі з будь-якими клопотаннями до суду не звертався. Відповідач відзив на позов до суду не надіслав. З будь-якими клопотаннями до суду не звертався, в зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного провадження на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що 28.09.2019 року рядовим поліції роти № 7 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в м. Києві Кулинич Т.В. було складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАК № 1567969, відповідно до якої ОСОБА_1 28.09.2019 року о 22-53 год. в м. Києві по вул.. Набережно-Лугова, 7, керував транспортним засобом «Кіа» д.н.з. НОМЕР_1 , не маючи при собі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та посвідчення водія, чим порушив п. 2.1 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.126 КУпАП. На ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425, 00 грн.

Будь-яких доказів фото або відео фіксації правопорушення, зазначеного в постанові, матеріали справи не містять та стороною відповідача суду надано не було.

Вирішуючи спір, суд вважає за необхідне зазначити про те, що за за змістом п. 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП, постанову органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено у районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими КУпАП. Відповідно суд розглядає дану категорію справ у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими КУпАП.

Відповідно до ст.ст. 287, 289 КУпАП, постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим; скаргу може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова про адміністративне правопорушення, винесена відносно поивача 28.09.2019 року, а адміністративний позов поданий до суду 07.10.2019 року, тобто в межах встановлених законом строків.

Перевіряючи обґрунтованість доводів позивача про незаконність дій позивача, пов`язаних з притягненням його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП, що вчинені 28.09.2019 року відповідачем, та винесення, останнім, відповідної постанови, суд приймає до уваги те, що відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано,тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема, з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно із ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ст.ст. 1, 7 КУпАП, притягнення до адміністративної відповідальності і застосування заходів адміністративного впливу проводиться установленою посадовою особою у точній відповідності із законом.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна (умисна чи необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, іншими документами.

Відповідно до ч. 5 ст. 258 КУпАП, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185-3 цього Кодексу, правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі, або порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису). Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Пунктом 4 Наказу № 1395 «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» від 07.11.2015 передбачено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі передбачених ч. 1 ст. 126 КУпАП, за якою притягнуто позивача до адміністративної відповідальності.

В пункті 1.3 Правил дорожнього руху зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до п. 2.1 Правил дорожнього руху, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, зокрема, поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Підпункт 2.4 Правил дорожнього руху встановлює, що на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в п. 2.1.

Положеннями ст. 16 Закону України "Про дорожній рух" передбачено, що водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно з абз. 2 ч. 2 ст. 16 Закону України «Про дорожній рух», водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до п. п. 21.2, 21.3 ст. 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов`язана мати при собі страховий поліс (сертифікат). Страховий поліс пред`являється посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті, на їх вимогу.

У той же час, п. 21.2 ст. 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що контроль за наявністю договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, відповідним підрозділом Національної поліції, лише при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод.

Судом встановлено, та не заперечувалось стороною позивача в позові те, що ОСОБА_1 28.09.2019 року о 22-53 год. в м. Києві по вул. Набережно-Лугова, 7, керував транспортним засобом «Кіа» д.н.з. НОМЕР_1 , та був зупинений працівниками УПП в м. Києві, протее, доказів порушення позивачем Правил дорожнього руху, окрім п. 2.1, - не надано, протокол або постанову про вказане порушення не складено.

Позивач стверджує, що Правил дорожнього руху не порушував та на вимогу працівників поліції ним було надано всі необхідні документи, та доказів зворотному з боку сторони відповідача суду надано не було.

28.09.2019 року відповідачем винесено постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП.

Згідно з цією постановою позивач порушив вимоги п. 2.1 ПДР, зокрема, керував транспортним засобом не маючи при собі діючого поліса загальнообов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Спірні правовідносини регулюються ч. 1 ст. 126 КУпАП, якою передбачена адміністративна відповідальність водіїв, зокрема, за керування транспортними засобами без посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Таким чином, оскаржувана постанова складена відповідачем щодо порушення позивачем лише п. 2.1 Правил дорожнього руху, тобто лише у зв`язку з непред`явленням працівнику поліції полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідачем не надано суду доказів про складання ним відносно позивача інших протоколів щодо порушення правил дорожнього руху або оформлення матеріалів дорожньо-транспортної пригоди, що давало б йому (поліцейському) підстави для перевірки наявності у позивача полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Таким чином, відповідачем не враховані всі обставини при складанні постанови про накладення адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 126 КУпАП (відсутність інших порушень з боку водія).

Крім того, суду не надано жодного доказу на підтвердження вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 126 КУпАП, зазначеного в оскаржуваній постанові, відповідачем взагалі не надано заперечень у справі, хоча таке право та наслідки неподання заперечень йому були роз`яснені.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Виходячи зі ст. 7 КпАП України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення субєкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення субєкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що відповідачем не надано доказів, які б вказували на вчинення позивачем 28.09.2019 року адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, та останні не здобуті судом, а тому суд вважає, що в діях позивача відсутній складад міністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, в зв`язку з чим постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає скасуванню, справа закриттю, а позов задоволенню.

Керуючись ст.ст. 1, 7, 9, ст. 126, ст. 247, ст.ст. 251, 258, 286-289 КУпАП, Законами України «Про дорожній рух», «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 2, 5-11, 72, 77, 90, 241-246, 255, 257, 262, 293, 295КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до рядового поліції роти № 7 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в м. Києві Кулинич Тетяни Володимирівни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, задовольнити.

Скасувати постанову серії ЕАК № 1567969 від 28.09.2019 року, винесену рядовим поліції роти № 7 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в м. Києві Кулинич Тетяною Володимирівною, - про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, а провадження у справі закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Шостого апеляційного адміністративного суду через Голосіївський районний суд м. Києва.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н.П. Чередніченко