Справа № 260/511/19
Суддя: Большакова Олена Олегівна
Дата ухвалення: 2019-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2019 рокуЛьвів№ 857/11924/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючого судді Большакової О.О.,

суддів Старунського Д.М., Качмара В.Я,

з участю секретаря судового засідання Ратушної М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління Держпраці у Закарпатській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу, за апеляційною скаргою фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2019 року про залишення позовної заяви без розгляду (суддя першої інстанції Плеханова З.Б., м. Ужгород, повний текст складено 15.10.2019),

В С Т А Н О В Л Е Н О:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Управління Держпраці у Закарпатській області про визнання протиправною та скасування постанови Управління Держпраці у Закарпатській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ЗК490/7/АВ/П/ПТ-ТД-ФС-212 від 09.10.2018.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2019 року позовну заяву залишено без розгляду у зв`язку з повторою неявкою позивача у судове засідання.

Із таким судовим рішенням не погодився ОСОБА_1 та подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, просив скасувати оскаржувану ухвалу і повернути справу для продовження розгляду. В обгрунтовання незгоди, позивач зазначив, що він не отримував повістки-повідомлення про час та місце судового засідання через незалежні від нього обставини, а повернення судових повісток про виклик не може бути підставою для залишення позовної заяви без розгляду, що у своїй сукупності призвело до порушень норм процесуального права при прийнятті рішення.

У судове засідання сторони не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про час та місце шляхом надіслання судових повісток.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги з таких мотивів.

Як видно з матеріалів справи, ухвалою суду від 23 квітня 2019 року у справі було відкрито загальне позовне провадження і призначено підготовче засідання на 23 травня 2019 року.

У підготовче судове засідання призначене на 23 травня 2019 року позивач не з`явився і розгляд справи було відкладено на 12 червня 2019 року.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 12 червня 2019 року було закрито підготовче провадження в адміністративній справі та призначено справу до судового розгляду на 15 липня 2019 року.

15 липня 2019 року позивач в судове засідання не з`явився, однак від представника позивача до суду надійшло клопотання про відкладення судового засідання.

06 серпня 2019 року сторони в судове засідання не з`явилися, однак від представника позивача до суду надійшло клопотання про проведення розгляду без його участі.

Суд відклав розгляд справи на 23 вересня 2019 року.

23 вересня 2019 року позивач у судове засідання не з`явився, до суду надійшло поштове повідомлення про невручення судової повістки, яка повернулася «за закінченням терміну зберігання».

Представник позивача повідомив суд про розірвання угоди на представництво Пребуша Б.В.

У зв`язку з цим розгляд справи було відкладено на 10 жовтня 2019 року.

10 жовтня 2019 року позивач у судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Тому Закарпатський окружний адміністративний суд виніс ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду.

Відповідно до частини п`ятої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду, якщо неявка перешкоджає розгляду справи. Якщо відповідач наполягає на розгляді справи по суті, справа розглядається на підставі наявних у ній доказів.

До позивача, який не є суб`єктом владних повноважень, положення цієї частини застосовуються лише у разі повторної неявки.

Згідно з вимогами пункту 4 частини першої статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо позивач не прибув (повторно не прибув, якщо він не є суб`єктом владних повноважень) у підготовче засідання чи у судове засідання без поважних причин або не повідомив про причини неявки, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності.

Порядок доставки поштових відправлень регламентований Правилами надання послуг поштового зв`язку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 №270 (далі - Правила), згідно з пунктом 2 якого адресатом є - фізична або юридична особа, якій адресується поштове відправлення, прізвище, ім`я та по батькові або найменування якої зазначені на поштовому відправленні в спеціально призначеному для цього місці; одержувачем - адресат або особа, уповноважена ним на одержання поштового відправлення, коштів за поштовим переказом; повідомлення про вручення поштового відправлення - повідомлення, яким оператор поштового зв`язку доводить до відома відправника чи уповноваженої ним особи інформацію про дату вручення реєстрованого поштового відправлення та прізвище одержувача.

Відповідно до пункту 91 Правил поштові відправлення, поштові перекази доставляються оператором поштового зв`язку адресатам на поштову адресу або видаються/виплачуються в об`єкті поштового зв`язку.

Пунктом 116 Правил встановлено, що у разі неможливості вручення одержувачам поштові відправлення, внутрішні поштові перекази зберігаються об`єктом поштового зв`язку місця призначення протягом одного місяця з дня їх надходження, після чого повертаються відправнику.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 127 Кодексу адміністративного судочинства України часом вручення повістки вважається день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Частиною одинадцятою статті 126 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається що така повістка вручена належним чином.

Як видно з матеріалів справи, станом на 10 жовтня 2019 року поштове відправлення з повісткою про виклик позивача до суду не повернулося.

У відстеженні Укрпошти станом на 9 жовтня 2019 року (а.с. 135) зафіксовано операцію «повернення за зворотною адресою». Разом з тим, не зазначено причин повернення.

Поштове відправлення із зазначенням причин повернення за терміном зберігання надійшло до суду лише 11 жовтня 2019 року.

Отже, у суду на момент винесення рішення 10 жовтня 2019 року були відсутні правові підстави вважати позивача належним чином повідомленим про час і місце судового розгляду.

Апеляційний суд зауважує, що частиною першою статті 131 КАС покладено обов`язок на учасників судового процесу під час провадження у справі повідомляти суд про зміну місця проживання (перебування, знаходження), роботи, служби. У разі неповідомлення про зміну адреси повістка надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку в порядку, визначеному статтею 129 цього Кодексу, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Як видно з матеріалів справи, позивач вказав номер телефона, за яким його можна сповістити про час та місце судового розгляду.

Отже, оскільки до суду неодноразово поверталися судові повістки, які не були вручені адресату «за терміном зберігання», доцільно було вжити заходів для повідомлення позивача про час та місце судового розгляду справи на 23 вересня 2019 року і на 10 жовтня 2019 року шляхом надіслання телефонограми за вказаним ним (і у позовній заяві і у подальших заявах, адресованих суду) номером телефону.

Як видно з ухвали Закарпатського окружного адміністративного суду від 6 серпня 2019 року, суд постановив повідомити позивача про відкладення судового розгляду справи на 23 вересня 2019 року шляхом надіслання телефонограми.

Разом з тим, доказів виконання судового рішення в цій частині і повідомлення позивача телефоном або неможливості здійснення такого заходу з певних причин, матеріали справи не містять.

Отже, апеляційний суд вважає, що судом не було вжито всіх передбачених законом заходів для здійснення належного повідомлення позивача про час і місце судового розгляду справи.

Згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини вказує, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

У Рішенні Європейського суду з прав людини від 08.04.2010 справа «Меньшакова проти України» (Заява №377/02) пункт 52 «Суд повторює, що пункт 1 статті 6 гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Таким чином, він втілює в собі «право на суд», яке, згідно з практикою Суду, включає в себе не тільки право ініціювати провадження, але й право розраховувати на «розгляд» спору судом (див., наприклад, рішення у справі «Кутіч проти Хорватії» (Kutic v. Croatia), заява № 48778/99, п. 25, ЕСПЛ 2002-ІІ)».

У справі «Мушта проти України» (Заява № 8863/06) від 18.11.2010 в пункті 32 Європейський суд з прав людини нагадує, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету, та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями.

Отже, відповідно до позиції Європейського Суду з прав людини основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Отже, апеляційний суд зауважує, що право особи на доступ до суду має бути забезпечено, в тому числі і належним повідомленням про час та місце судового розгляду.

У матеріалах справи відсутні належні докази вжиття судом всіх передбачених законом заходів для реалізації такого права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що у суду першої інстанції були відсутні обґрунтовані підстави для залишення адміністративного позову без розгляду на підставі положень п. 4 ч. 1 ст. 240 КАС України, враховуючи вищенаведені підстави.

Таким чином, аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, залишаючи позовну заяву без розгляду, допустив порушення норм процесуального права, що призвело до постановлення передчасного судового рішення.

З врахуванням усіх вищенаведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувану ухвалу суду першої інстанції необхідно скасувати як таку, що постановлена з порушенням норм процесуального права, оскільки доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції, а тому апеляційна скарга підлягає до задоволення, оскаржувана ухвала, як така, що перешкоджає подальшому провадженню у справі скасуванню, і направленню справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ч. 3 ст. 243, 250, 310, 315, 317, 320, 321, 322, 325 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2019 року про залишення позовної заяви без розгляду скасувати та справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.

Головуючий суддя О. О. Большакова
судді Д. М. Старунський
В. Я. Качмар
Повний текст постанови складено 27 грудня 2019 року.