Справа № 398/4142/19
Суддя: Орловський В. В.
Дата ухвалення: 2019-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №: 398/4142/19
Провадження №: 2-а/398/124/19
РІШЕННЯ
Іменем України

"18" грудня 2019 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі судді Орловського В.В., розглянувши в порядку спрощеного письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в Кіровоградській області лейтенанта поліції Геремій Тетяни Ігорівни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

встановив:
Позивач звернувся з вищезазначеним адміністративним позовом, у якому просить визнати неправомірним рішення лейтенанта поліції Геремій Тетяни Ігорівни про накладення на нього штрафу у розмірі 255,00 грн. та скасувати постанову серії ЕАК №1734441 від 11.11.2019 року про притягнення його до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 25,00 грн. та закрити справу. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що вважає зазначену вище постанову незаконною та такою, що винесена з порушенням норм чинного законодавства.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 11 листопада 2019 року інспектор управління патрульної поліції в Кіровоградській області лейтенантом поліції Геремій Т.І. було винесено постанову серії ЕАК № 1734441 по справі про адміністративне правопорушення, якою позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАп та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 255,00 грн. Згідно постанови, суть порушення полягає у тому, що 11 листопада 2019 року о 13 год. 00 хв. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом SIAT IBIZA, державний номерний знак НОМЕР_1 , перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 39 км/год, чим порушив п. 12.4 ПДР та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. Позивач вважає, що вказана постанова не містить посилань на жодні належні та допустимі докази, зокрема, показання свідків, показання технічних приладів та засобів, посилання на офіційні документи, тощо, на підставі яких поліцейським зроблено висновок про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

18 грудня 2019 року Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області було винесено ухвалу, якою було відмовлено відповідачу інспектору управління патрульної поліції в Кіровоградській області лейтенанта поліції Геремій Т.І. у задоволенні клопотань про проведення судового розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін у режимі відеоконференції.

17 грудня 2019 року від відповідача інспектора управління патрульної поліції в Кіровоградській області лейтенанта поліції Геремій Т.І. надійшов відзив, у якому вона просила у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі. Свій відзив обґрунтовує тим, що 11 листопада 2019 року о 13 год. 25 хв. під час несення ОСОБА_2 служби нею спільно з напарником було зафіксовано факт адміністративного правопорушення, а саме ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом SIAT IBIZA, державний номерний знак НОМЕР_1 по А/Д М-04 Знам`янка-Луганськ-Ізварине 37 км + 200 м перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті м. Олександрія, позначеному дорожнім знаком 5.45 Початок населеного пункту на 39 км/год, рухаючись зі швидкістю 89 км/год. Швидкість вимірювалась TRUCAM TC000429, чим порушив вимоги п. 12.9 б, 12.4 Правил дорожнього руху України. За вчинення даного правопрушення, передбачено адміністративну відповідальність за ч. 1 ст. 122 КУпАП - перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більше як на двадцять кілометрів на годину. Дане правопорушення було зафіксоване лазерним вимірювачем швидкості транспортних засобів TruCAM LTI 20/20 №TC000429 та підтверджується роздруківкою файлу з пристрою, на якому, зокрема, вказана система географічних координат з кутовими величинами: географічна широта 48°3930.1N і географічна довгота 33°0522.3Е місця події. Географічні координати є загальнодоступною інформацією та не потребують доказування на загальних підставах. В подальшому, даний транспортний засіб був на законну вимогу інспектора зупинений. Позивачу було роз`яснено суть скоєного ним правопорушення та запропановано ознайомитися з доказами, які було зафіксовано на лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCAM LTI 20/20 №TC000429, з Сертифікатом затвердження типу засобів вимірювальної техніки № UA-MI/1-2903-2012 від 29.08.2012 року та Свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №22-01/13804 від 13.11.2018 року, що й було зроблено. Інспектором під час розгляду справи було роз`яснено позивачу його права передбачені ст. 63 Конституції України та положення ст. 268,307,308 КУпАП. Також відповідач у своєму відзиві зазначив, що позивач скористався своїми правами на власний розсуд, заявив усне клопотання щодо права скористатися правовою домогою, в чому було задоволено, інших заяв/клопотань не надходило, як під час подготовки, так і під час розгляду справи про адміністративне правопорушення в порядку п. 5 ст. 278 КУпАП. У порядку ч. 1 ст. 283 та п.п. ст. 284 КУпАП відповідач виніс постанову по справі про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн., копію якої отримав позивач на місці. Так, позивач вказує, що поліцейський без складання протоколу виніс на місці постанову про адміністративне правопорушення за перевищення встановленого обмеження швидкості руху в населеному пункті. Однак винесення потанови у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху на місці без складання протоколу жодним чином не вказує на незаконність та протиправність прийняття рішення. Проте, згідно з п. 2 розділу ІІІ Інструкції, постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачені ст. 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення. Отже, відповідач вважає, що посилання позивача на те, що працівниками поліції протиправно не складався протоколом про адміністивне правопорушення, що не дає підстав для складення постанови, а тим більше на місці вчинення правопорушення - не відповідають нормам чинного законодавства, тому є необгрунтованими. Окрім цього, позивач зазначає, що до постанови серії ЕАК № 1606988 від 10.10.2019 року не долучено належних та допустимих доказів, передбачених ст. 251 КУпАП, що повністю не відповідає дійсності. Оскаржувана постанова містить відомості про технічний прилад, за допомогою якого зафіксовано перевищення обмежень швидкісного режиму позивачем TruCAM 000429, відповідно до показань якого транспортний засіб SIAT IBIZA, номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням позивача, по А/Д М-04 Знам`янка-Луганськ-Ізварине 37 км+200 м перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті м. Олександрія, позначеному дорожнім знаком 5.45 Початок населеного пункту, який позначає найменування і початок забудови населеного пункту, в якому діють вимоги ПДР України, що визначають порядок руху в населених пунктах - рух транспортних засобів із швидкістю не більше 50 км/год, - на 39 км/год, рухаючись зі швидкістю 89 км/год. Вимірювач швидкості автотранспортних засіб лазерний LTI 20/20 TRUCAM, що використовувався під час фіксації дій позивача, зареєстрований в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером УЗ197-12, затверджений сертифікатом № UA-MI/1-2903-2012, виданим Міністерством економічного розвитку і торгівлі України 29.08.2012 року. Також у відзиві відповідач зазначає, що позивач вказов, що вимірювання швидкості руху відповідачем було здійснено приладом із функцією фото- та відео-фіксації, але не в автоматичному режимі, а у ручну. З приводу даних доводів відповідач зазначає, що лазерний вимірювач TruCam відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, тобто конструктивно створений для утримання в руках під вимірювань. Крім основного, ручного режиму роботи, вимірювач TruCam також може бути встановлений на триногу для проведення вимірювань швидкості руху ТЗ в автоматичному режимі. Окрім цього, на місці події безперервно велася відеофіксація на нагрудний відеореєстратор (бодікам) ВА-00130, ВА-00117, про що відображено в змісті оскаржуваної постанови та про що попереджено позивача. Відеофіксація велася від моменту зупинки транспортного засобу під керуванням позивача до винесення оскаржувальної постанови та отримання копії ОСОБА_1 без будь-яких перерв у відеозаписі. Відповідач вважає, що будь-яких порушень з боку інспекторів патрульної поліції при здійсненні вимірювання швидкості руху автомобіля позивача та фіксації правопорушення. Долучені до справи в повній мірі відповідають вимогам ч. 1 ст. 72 КАС України, у зв`язку з чим є належними доказами.

Разом із відзивом відповідач подав до суду клопотання про проведення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін та проведення судового засідання у режимі відеоконференції.

Відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 262 КАС України суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Суд, дослідивши вказані вище клопотання відмовляє у їх задоволенні, оскільки клопотання відповідача не імсить будь-якого обґрунтування необхідності проведення судового розгляду з викликом сторін, а також враховуючи те, що характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін, зазначене клопотання у частині проведення судового засідання з викликом сторін у у режимі відеоконференції відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 262 КАС України.

Від третьої особи пояснень, заяв і клопотань не надходило.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 262 КАС розгляд справи проводиться без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Перевіривши доводи сторін і дослідивши надані ними докази суд дійшов висновку про відмову у задоволення позову з таких підстав.

Суд встановив, 11 листопада 2019 року о 15 год. 04 хв. інспектором 1 батальону 2 роти УПП в Кіровоградській області лейтенантом поліції Геремій Т.І. було зафіксовано факт адміністративного правопорушення а саме те, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом SEAT IBIZA номерний знак НОМЕР_1 11 листопада 2019 року о 13 год. 25 хв. у м. Олександрія по А/Д М-04 водій, керуючи транспортним засобом в населеному пункті рухався зі швидкістю 89 км/год, таким чином перевищив встановлення обмеження швидкості руху транспортного засобу на 39 км/год, чим порушив п. 12.9 б ПДР України. Швидкість вимірювалась TRUCAM TC000429, чим порушив вимоги п. 12.4 ПДР. За вчинення даного правопорушення, передбачено адміністративну відповідальність за ч. 1 ст. 122 КУпАП. Відповідно до п. 12.4 ПДР України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Відповідач надав суду достатні докази вчинення ОСОБА_1 вказаного вище адміністративного правопорушення. Зокрема суду надано оптичний диск, на якому містяться такі докази вчинення правопорушення:

1) у файлах Сіленко Є.А.avi та Сіленко Є.А.jpg - зображення та выдеозапис з пристрою TRUCAM та метаінформацією, яка підтверджує викладені у постанові інспектора фактичні обставини справи,

2) у файлі .QuickTime Video File (.mov) - відеозапис з відеореєстратора, на якому зафіксовано процедуру розгляду справи поліцейським;;

3) у файлі .QuickTime Video File (.mov) - відеозапис з відеореєстратора, на якому зафіксовано процедуру розгляду справи поліцейським;

4) у файлі 500700094.QuickTime Video File (.mov) - відеозапис з відеореєстратора, на якому зафіксовано процедуру розгляду справи поліцейським;

5) у файлі .QuickTime Video File (.mov) - відеозапис з відеореєстратора, на якому зафіксовано процедуру розгляду справи поліцейським;

6) у файлі .QuickTime Video File (.mov) - відеозапис з відеореєстратора, на якому зафіксовано процедуру розгляду справи поліцейським;

7) у файлі .QuickTime Video File (.mov) - відеозапис з відеореєстратора, на якому зафіксовано процедуру розгляду справи поліцейським;

8) у файлі .QuickTime Video File (.mov) - відеозапис з відеореєстратора, на якому зафіксовано процедуру розгляду справи поліцейським;

9) у файлі 550600101.QuickTime Video File (.mov) - відеозапис з відеореєстратора, на якому зафіксовано процедуру розгляду справи поліцейським;

10) у файлі .QuickTime Video File (.mov) - відеозапис з відеореєстратора, на якому зафіксовано процедуру розгляду справи поліцейським;

11) у файлі TruCAM_Rus.pdf - інструкція з експлуатації пристрою TRUCAM,

12) у файлі Методичні рекомендації.pdf - методичні рекомендації щодо використання лазерних вимірювачів швидкості TRUCAM для фіксації порушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

13) у файлах Карта 1, Карта 2, Карта 2 - інформація щодо географічних координат місця вчинення правопорушення,

Дане правопорушення було зафіксоване лазерним вимірювачем швидкості транспортних засобів TruCAM LTI 20/20 №TC000429. Результати відповідних вимірів та відомості про географічні координат. з кутовими величинами: географічна широта 48°3930.1N і географічна довгота 33°0522.3Е місця події - вказані у зазначених вище файлах.

Також дані щодо місця вчинення правопорушення, а саме А/Д М-04 Знам`янка-Луганськ-Ізварине 37 км+200 зазначені у постанові і підтвердужються зазначеними вище доказами.

Відповідно до наданої відповідачем довідки Служби у справах доріг у Кіровоградській області від 7 червня 2019 року на автодорозі М-04 Знам`янка-Луганськ-Ізварине у місцях 34 км + 014 м та 40 км + 850 м встановлено дорожні знаки 5.45 «Початок населеного пункту», 5.46 «Кінець населеного пункту».

Отже, відповідач надав достатні докази того, що водій ОСОБА_1 допустив перевищення швидкості руху саме у межах міста Олександрії.

Відповідно до Сертифікату затвердження типу засобів вимірювальної техніки UA-MI/-2903-2012 від 29.08.2012 року та свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/13804 від 13.11.2018 року, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCAM LTI 20/20 №TC000429 є придатним до застосування та підлягає наступній повірці 13.11.2019 року.

Відповідач також надав суду копію письмових пояснень ОСОБА_1 від 11 листопада 2019 року, у яких він зазначає про те, що він ознайомився із пред`явленом йому відеозаписом, оскільки його автомобіль рухався у потоці інших автомобілів і порушення швидкісного режиму допустив інший автомобіль.

Враховуючи надані суду докази вчинення ОСОБА_1 правопорушення, зокрема відеозапис з пристрою TRUCAM, у якому зафіксовано що поруч з автомобілем ОСОБА_1 не було інших автомобілів, файл з цього пристрою з даними щодо факту перевищення швидкості та інші зазначені вище докази, суд оцінює такі пояснення ОСОБА_1 як недостовірні і спрямовані на уникнення від відповідальності.

В даному випадку оскаржуваною постановою позивача притягнуто до відповідальності на підставі ч.1 ст. 122 КУпАП за перевищення швидкості в населеному пункті на 31 км.

Відповідно до наведеної вище правової норми перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно 12.4 ПДР, на який посилається відповідач, у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини в справі "O'Halloran and Francis v. the United Kingdom" будь-хто, хто вирішив володіти чи керувати автомобілем, знав, що таким чином він піддає себе режиму регулювання, котрий застосовується, оскільки визнавалося, що володіння і користування автомобілем може потенційно завдати серйозної шкоди. Можна вважати, що ті, хто вирішив володіти та керувати автомобілями, погодилися на певну відповідальність та обов`язки.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Згідно ст. 251 КпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом поряду орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається адмінвідповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерт, речовими доказам, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Оскільки дані про порушення позивачем п. 12.4 Правил дорожнього руху встановлені постановою про накладення адміністративного стягнення, винесеної у відповідності до вимог чинного законодавства та уповноваженою посадовою особою на підставі показника приладу вимірювання швидкості руху, твердження позивача про безпідставність притягнення його до адміністративної відповідальності є необґрунтованим.

Таким чином, суд вважає, що постанова про накладення адміністративного стягнення від 11.11.2019 р. складена інспектором Геремій Т.І. винесена з дотриманням вимог чинного законодавства.

Відповідно до ст. 245 КпАП України завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законів.

Частиною 1 ст. 72 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що підтвердився факт наявності в діях позивача вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КпАП України за обставин, викладених у постанові по справі про адміністративне правопорушення, а тому вимоги позову ОСОБА_1 не знайшли своє обґрунтування та підтвердження, а тому у їх задоволенні слід відмовити.

З огляду на викладене, суд вважає, що відповідачем доведено правомірність винесення постанови, про що надано відповідні докази.

Керуючись ст.ст. 5, 8, 9, 77, 241-243, 246 КАС України, ст.ст. 222, 247, 251, 258, 268, 276, 283, 287, 288 КУпАП, суд

вирішив:

Відмовити у задоволені позову ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , до інспектор управління патрульної поліції в Кіровоградській області лейтенанта поліції Геремій Тетяна Ігорівна, місцезнаходження: вул. Ю. Бутусова, 22 б, м. Кропивницький, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції, місцезнаходження: Ю. Бутусова, 22 б, м. Кропивницький, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення у порядку, передбаченому ст. 272, 286, 297 і п.15.5 Перехідних положень КАС України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений у нарадчій кімнаті та підписаний суддею 18 грудня 2019 року.

Суддя Орловський В.В.