Справа № 540/2837/19
Суддя: Пекний А.С.
Дата ухвалення: 2019-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
УХВАЛА

28 грудня 2019 р. м. ХерсонСправа № 540/2837/19

Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді: Пекного А.С., розглянувши без виклику учасників справи в порядку письмового провадження заяву позивача про забезпечення позову у адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки),

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду із позовом до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (далі відповідач, ГУ ДПС у Херсонській області), в якому просить визнати протиправною та скасувати прийняту Головним управлінням ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (далі ГУ ДФС у Херсонській області) вимогу від 06.11.2018р. №Ф-34359-17 про сплату недоїмки з єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в розмірі 32545,99 грн.

Разом із позовною заявою ОСОБА_1 також подано заяву про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення за виконавчим провадженням №60542801, відкритим на підставі вимоги ГУ ДФС у Херсонській області від 06.11.2018р. №Ф-34359-17.

Цю заяву він мотивує тим, що постановою головного державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Херсон Головного територіального управління юстиції у Херсонській області від 18.11.2019р. ВП №60542801 відкрито виконавче провадження з примусового виконання вимоги ГУ ДФС у Херсонській області від 06.11.2018р. №Ф-34359-17-У про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави 13545,99 грн. У зв`язку з цим позивач вважає, що наразі існує загроза того, що до моменту ухвалення рішення у справі державним виконавцем буде в примусовому порядку виконана вимога за рахунок коштів та майна позивача. Тому на його думку існує реальна загроза утруднення виконання можливого рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч.1 ст.154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Вирішуючи заяву представника позивача, суд виходить з наступного.

Частинами 1, 2 ст.150 КАС України передбачено, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Статтею 151 КАС України визначений вичерпний перелік видів забезпечення позову, до якого відноситься: 1) зупинення дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) заборона відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановлення обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) заборона іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупинення стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

За змістом ч.1 ст. 152 КАС України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі і повинна, зокрема, містити: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Отже, інститут забезпечення адміністративного позову регламентовано статтями 150, 151 КАС України, які закріплюють підстави для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а також способи забезпечення позову в адміністративному процесі.

Забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті визначених законом заходів з метою створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

Підставою для вжиття заходів забезпечення позову можуть стати такі обставини:

- невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивачем за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

- очевидність ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Ці підстави є оціночними, тому містять небезпеку для застосування заходів забезпечення позову всупереч цілям цієї статті при формальному дотриманні її вимог. Необґрунтоване вжиття таких заходів може привести до правових ускладнень, значно більших, ніж ті, яким вдалося б запобігти, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

У своїй заяві позивач не наводить жодного обґрунтування того, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивачем за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Позивач обмежився однією загальною фразою, що існує загроза того, що до моменту ухвалення рішення у справі державним виконавцем буде в примусовому порядку виконана вимога за рахунок коштів та майна позивача.

При цьому, враховуючи суму недоїмки за виконавчим документом - 32545,99 грн., позивачем ніяк не доведено, що її сплата чи то примусове стягнення становить надмірний тягар, який ускладнить виконання рішення чи зробить неефективним захист прав позивача, з приводу яких подано позов.

Також слід звернути увагу на те, що чинним законодавством визначено можливість повернення надмірно, помилково або безпідставно сплачених коштів єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Отже, навіть факт примусового стягнення недоїмки на підставі вимоги, яка згодом визнана судом незаконною і скасована, не призводить до унеможливлення виконання рішення суду або ефективного захисту чи відновлення прав або інтересів позивача.

Крім того, до заяви про забезпечення позову додано копію постанови головного державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Херсон Головного територіального управління юстиції у Херсонській області від 18.11.2019р. ВП №60542801 про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання вимоги ГУ ДФС у Херсонській області від 06.11.2018р. №Ф-34359-17-У про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави 13545,99 грн., яка підписана заступником начальника Носенко С.

У позовній заяві ОСОБА_1 оскаржує прийняту ГУ ДФС у Херсонській області вимогу від 06.11.2018р. №Ф-34359-17 про сплату недоїмки з єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в розмірі 32545,99 грн., яка підписана начальником Олефіренком С.

Таким чином, зазначені вимоги різняться сумою коштів, яка підлягає сплаті, номером та посадовою особою, яка їх видала.

Враховуючи викладене, залишається недоведеним, що саме за оскаржуваною вимогою відкрито виконавче провадження та вживаються заходи примусового виконання рішення.

Відповідно до частини 2 статті 151 КАС України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття забезпечення позову для заінтересованих осіб.

В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову та підстави його обрання (частина 6 статті 154 КАС України).

Тобто, в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування: або обставин, що свідчать про істотне ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидних ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю до ухвалення рішення у справі. А також вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав, будуть значними.

При розгляді заяви про забезпечення позову суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх доводів, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути співмірними з позовними вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Проте, зазначені представником позивача у заяві про забезпечення позову доводи не свідчать про наявність законних та переконливих підстав для вжиття заходів забезпечення позову, передбачених статтею 151 КАС України.

При цьому до суду не надано жодного доказу на підтвердження наявності і необхідності вжиття заходів забезпечення позову.

За таких обставин у задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 150-157, 243, 248 КАС України,

ухвалив:

Відмовити у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову у адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки).

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду в 15-денний строк з дня її підписання суддею, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її підписання.

Суддя Пекний А.С.