Справа № 420/5957/19
Суддя: Радчук А.А.
Дата ухвалення: 2019-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/5957/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2019 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Радчука А.А.

розглянувши в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду справу за позовом Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області (65042, м. Одеса, вул. 7-а Пересипська, 6, ) до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення штрафів за порушення законодавства про рекламу,-

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду звернулось Головне управління Держпродспоживслужби в Одеській області з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , в якому просять стягнути з ФОП ОСОБА_1 Державного бюджету України на р/р 5005, МФО 899998 в Казначейство України (ЕАП), одержувач УК у м. Одесі/Київський р-н, , код бюджетної класифікації 21081100 суму штрафу в розмірі 6783,00 грн. (шість тисяч сімсот вісімдесят три грн., 00 коп.).

В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначив, що при здійсненні контролю за дотриманням законодавства України про рекламу, посадовими особами Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області було виявлено ознаки порушення ФОП ОСОБА_1 ч.1 ст. 16 Закону України «Про рекламу», а саме: розміщення зовнішньої реклами за адресою: АДРЕСА_2 без відповідного дозволу виконавчого органу Одеської міської ради, зокрема плівки на зовнішній поверхні вікон розмірами: 0.6x1x1ст. у кількості 4 од.

На Вимогу про надання до Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області належним чином завірені копії наступних документів: витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань; письмові пояснення; дозвільну документацію на розміщення зовнішньої реклами за вищевказаною адресою; документальне підтвердження вартості розповсюдженої реклами (договір, акти виконаних робіт, рахунки, платіжні документи, макети замовлень тощо), ФОП ОСОБА_1 у встановлені строки не надано жодного документа. У зв`язку з чим, було встановлено ознаки порушення ФОП ОСОБА_1 ч.2 ст.26 Закону України «Про рекламу», а саме: ненадання документів, які містять інформацію про вартість розповсюдженої реклами.

За результатами розгляду справ щодо зазначених порушень Головним управлінням Держпродспоживслужби в Одеській області були прийняті рішення та накладено штрафи у розмірах 5083,00 грн. та 1700,00 грн. У зв`язку з відсутністю відомостей у Головного управління Держпродспоживслужби Одеській області про виконання відповідачем зазначених рішень, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою судді від 30.10.2019 року відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Ухвалу про відкриття провадження суд направив на адресу відповідача засобами поштового зв`язку, яка значиться в адміністративному позові та відповідає даним ЄДР. Ухвалу суду від 30.10.2019 р. та пам`ятку про права та обов`язки відповідач отримала 02.11.2019 р., що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Відзив від відповідача не надходив.

Відповідно до ч. 4 статті 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, згідно приписів ч. 4 ст. 229 КАС України, не здійснювалося.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, судом встановлено наступне.

Листом від 01.10.2018 року за вхід.№8392/22 на адресу Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області надійшли відомості, що Управлінням реклами Одеської міської ради встановлено, що за адресою: м. Одеса, вул. Пушкінська, 54 ФО-П ОСОБА_1 було розміщено рекламні конструкції без дозвільних документів. Додатком до листа був Припис від 04.14.2017 року за вих.№01- 20/5843 та Акт фіксації недотримання вимог Правил розміщення зовнішньої реклами в м. Одесі, Порядку розміщення вивісок на території м. Одеси від 12.09.2018 року №007410/18.

23.10.2018 р. складено Протокол про порушення законодавства про рекламу №80 - про наявні ознаки порушення ч. 1 ст.16 Закону України «Про рекламу» щодо порядку розміщення зовнішньої реклами, а саме: розміщення зовнішньої реклами за адресою: м. Одеса, вул. Пушкінська. 54 без відповідного дозволу виконавчого органу Одеської міської ради, зокрема плівки на зовнішній поверхні вікон розмірами: 0.6x1x1ст. у кількості 4 од.

23.11.2018 р. було прийнято Рішенням про початок розгляду справи про порушення законодавства про рекламу №80 щодо ФО-П ОСОБА_1

Листом від 05.12.2018 року за вих. № 10738/05/25 ФО-П ОСОБА_1 було направлено на юридичну адресу Повідомлення про розгляд справи щодо порушення законодавства про рекламу, призначеного на 20.12.2018 року. Вказаний лист ФОП ОСОБА_1 не отримано, у зв`язку з чим спеціалістами було повторно направлено Повідомлення листом за вих.№290/05/25 від 11.01.2019 року про розгляд справи на 25.01.2019 р., який ФОП ОСОБА_1 також не було отримано. З метою дотримання прав та інтересів суб`єкта господарювання, листом за вих.№854/05/25 від 04.02.2019 року втретє направлено Повідомлення про призначення розгляду справи щодо порушення законодавства про рекламу на 22.02.2019 року та необхідністю надати копії реєстраційних документів, документальне підтвердження вартості розповсюдженої реклами.

Зазначений лист-повідомлення було вручено ФО-П ОСОБА_1 08.02.2019 року за допомогою служби доставки «Спецкур`єр», що підтверджується накладною за № 24410.

22.02.2019 року за результатами засідання у справі про порушення законодавства про рекламу відносно ФОП ОСОБА_1 , яка не з`явилась на засідання, проте була повідомлена належним чином про дату та час розгляду справи (Протокол засідання № 80/1) було встановлено факт порушення ч.1 ст.16 Закону України «Про рекламу» щодо порядку розміщення реклами, а саме: розміщення зовнішньої реклами за адресою: АДРЕСА_2 без відповідного дозволу виконавчого органу Одеської міської ради, зокрема рекламного засобу, а саме плівки на зовнішній поверхні вікон розмірами: 0,6x1x1ст. у кількості 4 од., за що передбачена відповідальність ч,4 ст.27 Закону України «Про рекламу» - у розмірі п`ятикратної вартості розповсюдженої реклами.

Листом від 10.10.2018р. за вих.№8727/05/25 на юридичну адресу ФО-П ОСОБА_2 було направлено Вимогу про надання до Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області протягом трьох робочих днів, з дня отримання даного листа, належним чином завірені копії наступних документів: витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань; письмові пояснення; дозвільну документацію на розміщення зовнішньої реклами за вищевказаною адресою; документальне підтвердження вартості розповсюдженої реклами (договір, акти виконаних робіт, рахунки, платіжні документи, макети замовлень тощо).

Зазначений лист було отримано ФО-П ОСОБА_1 16.10.2018 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про отримання «Укрпошта» №65 2, наявним в матеріалах справи.

У зв`язку з ненаданням ФОП Есауленко І. ОСОБА_3 . документів, що вимагались відповідно до Вимоги за вих.№8727/05/25 від 10.10.2018 року, був складений Протокол №1 від 11.02.2019 року про наявні ознаки порушення ч. 2 ст. 26 Закону України «Про рекламу», а саме: ненадання документів, які містять інформацію про вартість розповсюдженої реклами та прийнято Рішення № 1 від 18.02.2019 р. про початок розгляду справи про порушення законодавства про рекламу.

22.02.2019 р. за результатами засідання у справі про порушення законодавства про рекламу відносно ФОП ОСОБА_1 , яка не з`явилась на засідання, проте була повідомлена належним чином про дату та час розгляду справи (Протокол засідання № 1/1) встановлено факт порушення ч.2 ст.26 Закону України «Про рекламу» а саме: неподання документів, необхідних для здійснення передбачених законодавством про рекламу повноважень щодо контролю, зокрема інформації про вартість розповсюдженої реклами на зовнішніх рекламних носіях за адресою: АДРЕСА_3 . Одеса, вул АДРЕСА_4 Пушкінська, 54, за що передбачена відповідальність ч.6 ст. 27 Закону України «Про рекламу» - у розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

За результатами розгляду справи Головне управління Держпродспоживслужби в Одеській області прийняло Рішення про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу №3 від 01.03.2019 року, яким до ФО-П ОСОБА_1 застосовано штраф у розмірі 5083,00 грн. (299 нмдг) у відповідності до розрахунку, що додано до позову, та Рішення про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу №4 від 01.03.2019 року, яким ФО-П ОСОБА_1 застосовано штраф у розмірі 1700, 00 грн (100 нмдг).

Вказані рішення були направлені на юридичну адресу ФО-П ОСОБА_1 із супровідним листом за вих.№1677/05/25 від 05.03.2019 року, які нею отримано 11.03.2019 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про отримання №820. Станом на момент звернення до суду накладені штрафи за порушення законодавства про рекламу в загальній сумі 6783,00 грн. відповідачем сплачено не було.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Засади рекламної діяльності в Україні визначає Закон України Про рекламу №270/96-ВР від 03.07.1996 року (далі Закон №270/96-ВР), який регулює відносини, що виникають у процесі виробництва, розповсюдження та споживання реклами.

За приписами ч. 1 ст. 26 Закону України №270/96-ВР від 03.07.1996 року, контроль за дотриманням законодавства України про рекламу здійснює у межах своїх повноважень, зокрема, спеціально уповноважений центральний орган виконавчої влади у сфері захисту прав споживачів - щодо захисту прав споживачів реклами.

Постановою Кабінету Міністрів України № 442 від 10.09.2014 р. Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади (далі - Постанова № 442) створено Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, реорганізувавши шляхом перетворення Державну ветеринарну та фіто санітарну службу і приєднавши до Служби, що утворюється, Державну інспекцію з питань захисту прав споживачів і Державну санітарно-епідеміологічну службу та поклавши на службу, що утворюється, функції з реалізації державної політики, які виконували органи, що припиняються (крім функцій з реалізації державної політики у сфері племінної справи у тваринництві, у сфері гігієни праці та функцій із здійснення дозиметричного контролю робочих місць і доз опромінення працівників), а також функції із здійснення державного контролю (нагляду) за дотриманням вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін, здійснення державного нагляду (контролю) у сфері туризму та курортів.

Відповідно до п. 2 Положення про Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №667 від 02.09.2015 року Держпродспоживслужба у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства.

Держпродспоживслужба відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, здійснює контроль за дотриманням законодавства про рекламу в частині захисту прав споживачів реклами, приймає рішення про визнання реклами недобросовісною, прихованою, про визнання порівняння в рекламі неправомірним з одночасним зупиненням її розповсюдження (пп. 9 п. 4 Положення).

При цьому, Законом, який регулює відносини, які пов`язані з виробництвом, розповсюдженням та споживанням реклами на території України є Закон №270/96-ВР, а нормативним документом, що регулює питання накладення уповноваженими особами Держпродспоживслужби та її територіальними органами в Автономній Республіці Крим, областях, м. Києві та Севастополі (далі - територіальні органи) штрафів на рекламодавців, виробників і розповсюджувачів реклами за порушення законодавства про рекламу (крім штрафів, накладення яких належить виключно до компетенції Антимонопольного комітету і регулюється законодавством з питань авторського права та суміжних прав), є Постанова Кабінету Міністрів України №693 від 26.05.2004 року, якою затверджений Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про рекламу.

Так, на підставі ч. 1 ст. 16 Закону №270/96-ВР, розміщення зовнішньої реклами у населених пунктах проводиться на підставі дозволів, що надаються виконавчими органами сільських, селищних, міських рад, а поза межами населених пунктів - на підставі дозволів, що надаються обласними державними адміністраціями, а на території Автономної Республіки Крим - Радою міністрів Автономної Республіки Крим, в порядку, встановленому цими органами на підставі типових правил (2067-2003-п), що затверджуються Кабінетом Міністрів України. Під час видачі дозволів на розміщення зовнішньої реклами втручання у форму та зміст зовнішньої реклами забороняється.

Відповідно до Правил розміщення зовнішньої реклами в місті Одеса, затверджених рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради від 22.04.2008 року, зовнішня реклама - реклама, що розміщується на спеціальних тимчасових і стаціонарних конструкціях, розташованих на відкритій місцевості, а також на зовнішніх поверхнях будинків, споруд, на елементах вуличного обладнання, над проїжджою частиною вулиць і доріг.

Пунктом 6.1. вказаних Правил визначено, що розміщення зовнішньої реклами в межа' міста провадиться на підставі дозволів, які видаються робочим органом на підстав відповідного рішення виконавчого комітету Одеської міської ради.

Частиною 2 ст. 26 Закону №270/96-ВР визначено, що на вимогу органів державної влади, на які згідно із законом покладено контроль за дотриманням вимог законодавства про рекламу, рекламодавці, виробники та розповсюджувачі реклами зобов`язані надавати документи, усні та/або письмові пояснення, відео - та звукозаписи, а також іншу інформацію, необхідну для здійснення ними повноважень щодо контролю.

Відповідно до ч.1 ст. 27 Закону №270/96-ВР особи, винні у порушенні законодавства про рекламу, несуть дисциплінарну, цивільно-правову, адміністративну та кримінальну відповідальність відповідно до закону.

Частиною 4 ст. 27 Закону №270/96-ВР передбачено, що центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, за поданням державних органів, зазначених у статті 26 цього Закону, або самостійно у випадках, передбачених цією статтею, крім тих, які віднесено виключно до компетенції Антимонопольного комітету України та які регулюються законодавством з питань авторського права та суміжних прав, накладає штрафи у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, зокрема, на рекламодавців за вчинення дій, передбачених пунктом 1 частини другої цієї статті, - у розмірі п`ятикратної вартості розповсюдженої реклами;

На підставі п. 1 ч. 2 ст. 27 Закону №270/96-ВР відповідальність за порушення законодавства про рекламу несуть рекламодавці, винні: у замовленні реклами продукції, виробництво та/або обіг якої заборонено законом; у наданні недостовірної інформації виробнику реклами, необхідної для виробництва реклами; у замовленні розповсюдження реклами, забороненої законом; у недотриманні встановлених законом вимог щодо змісту реклами; у порушенні порядку розповсюдження реклами, якщо реклама розповсюджується ними самостійно;

Крім того, відповідно до ч. 6 ст. 27 Закону №270/96-ВР за неподання або подання завідомо недостовірної інформації щодо вартості розповсюдженої реклами та/або виготовлення реклами та/або вартості розповсюдження реклами центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, необхідної для здійснення ними передбачених цим Законом повноважень, на рекламодавців, виробників реклами та розповсюджувачів реклами накладається штраф у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з ч. 7 ст. 27 Закону №270/96-ВР у разі неможливості встановлення вартості реклами, розповсюдженої з порушенням вимог Закону України Про рекламу, на рекламодавців та розповсюджувачів реклами рішенням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, накладається штраф у розмірі до 300 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. п. 8-12, 14, 16, 18 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про рекламу накладати штрафи на рекламодавців, виробників та розповсюджувачів реклами мають право Голова Держспоживінспекції, його заступники, начальники територіальних органів Держспоживінспекції та їх заступники. Рішення про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу в розмірі 300 і більше неоподатковуваних мінімумів доходів громадян приймається виключно уповноваженою посадовою особою Держспоживінспекції. Підставою для розгляду справи про порушення законодавства про рекламу (далі справа) є відповідний протокол, складений уповноваженою посадовою особою Антимонопольного комітету, Національної ради з питань телебачення і радіомовлення, Мінфіну, НКЦПФР або Держспоживінспекції та її територіальних органів. Протокол про порушення законодавства про рекламу подається Держспоживінспекції або її територіальним органам за місцем вчинення порушення. Протокол розглядається у місячний строк. За наявності ознак порушення законодавства про рекламу приймається рішення про початок розгляду справи. Справа розглядається у місячний строк з дня прийняття рішення про початок її розгляду. Держспоживінспекція та її територіальні органи повідомляють рекламодавців, виробників та розповсюджувачів реклами про розгляд справи не пізніш як за три дні до дати розгляду, а у невідкладних випадках не пізніш як за один день.

За приписами п. 16, 18 згаданого Порядку №693 справа розглядається за участю представника особи, щодо якої порушено справу. В разі його відсутності справу може бути розглянуто, якщо незважаючи на своєчасне повідомлення про місце і час розгляду справи не надійшло обґрунтоване клопотання про відкладення розгляду справи. За результатами розгляду справи приймається рішення, що оформляється у двох примірниках, один з яких залишається у Держспоживінспекції або її територіальному органі, другий у 10-денний строк надсилається особі, стосовно якої було прийнято рішення, або видається її представникові під розписку.

Як вбачається із матеріалів справи, у відповідача відсутній дозвіл на розміщення зовнішньої реклами, який видається робочим органом на підстав відповідного рішення виконавчого комітету Одеської міської ради.

Суд погоджується з позицією позивача, що порушення відповідачем ч.1 ст.16 та ч.2 ст.26 Закону України Про рекламу, оскільки дозвіл на розміщення реклами не надавався, а вимога органу державної влади стосовно надання документів залишилася не виконаною.

Суд звертає увагу, що під час розгляду справи про порушення законодавства про рекламу та під час розгляду даної судової справи ФОП ОСОБА_1 не вчинила жодних процесуальний дій та не надала жодних доказів на спростування позиції позивача. Про розгляд справи щодо вчиненого порушення, а також щодо розгляду адміністративної справи повідомлялась належним чином та своєчасно.

Суд погоджується, що Головним управлінням Держпродспоживслужби в Одеській області обґрунтовано встановлено порушення ФОП ОСОБА_1 законодавства про рекламу, повністю дотримано порядку розгляду такої справи, завчасно та за зареєстрованою адресою відповідача направлено повідомлення та вимогу про необхідність надання підтверджуючих документів, а за їх відсутності розглянуто справу та прийнято відповідні рішення.

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення до Державного бюджету суми штрафу в розмірі 6783,00 грн. підлягають задоволенню.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно з ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

Відповідно до п.58 рішення Європейського суду з прав людини у справі Серявін та інші проти України від 10.02.2010 року, заява 4909/04, Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 09.12.1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

В пункті 42 рішення Європейського суду з прав людини у справі Бендерський проти України від 15 листопада 2007 року, заява № 22750/02, зазначено, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають у достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися в світлі обставин кожної справи.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Згідно статті 139 КАС України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень, з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

У даній справі відсутні витрати пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз, а тому, жодні витрати не підлягають стягненню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 6, 7, 9, 72, 77, 90, 139, 205, 229, 242-246, 255, 263, 293, 295, 371 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області (65042, м. Одеса, вул. 7-а Пересипська, 6, ) до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення штрафів за порушення законодавства про рекламу задовольнити.

Стягнути з ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , ю/а: АДРЕСА_1 ) до Державного бюджету України на р/р 5005, МФО 899998 в Казначейство України (ЕАП), одержувач УК у м. Одесі/Київський р-н, , код бюджетної класифікації 21081100 суму штрафу в розмірі 6783,00 грн. (шість тисяч сімсот вісімдесят три грн., 00 коп).

Рішення набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Рішення може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст. ст. 293, 295 КАС України.

Суддя А.А. Радчук.

.