Справа № 460/1333/19
Суддя: Старунський Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2019-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2019 рокуЛьвів№ 857/10435/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Старунського Д.М.,

суддів Багрія В.М., Большакової О.О.,

за участю секретаря судового засідання Волошин М.М.,

розглянувши у судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 07 серпня 2019 року у справі № 460/1333/19 (рішення ухвалено в м. Рівне, головуючий суддя Комшелюк Т.О.) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Костопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області (тепер Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 07.06.2019 звернулася в суд із адміністративним позовом до Костопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області, в якому просила визнати протиправними дії відповідача щодо відмови їй в зарахуванні до загального стажу роботи періоду роботи у Фермерському господарстві " Федаса Віктора Васильовича " з 2 червня 2018 року, де нею відпрацьовано 23, 26, 19 людино-днів; зобов`язати відповідача зарахувати до загального стажу роботи період роботи у Фермерському господарстві " Федаса Віктора Васильовича " з 2 червня 2018 року, де нею відпрацьовано 23, 26, 19 людино-днів.

В обґрунтування позову зазначає, що факт її зайнятості у сільськогосподарському виробництві у Фермерському господарстві " Федаса Віктора Васильовича " протягом червня-серпня 2018 року в повній мірі підтверджується записами в її трудовій книжці та довідках господарства від 22 серпня 2018 року №№ 225-227, які були надані відповідачу одночасно з заявою про призначення пенсії. Крім того, звертає увагу на те, що відповідні обставини також підтверджуються свідками ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , нотаріально посвідченні письмові покази яких долучені нею до матеріалів справи.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду адміністративний позов задоволено. Визнано протиправною відмову Костопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області в призначенні пенсії ОСОБА_1 на підставі поданої нею заяви від 22 серпня 2018 року. Зобов`язано Костопільське об`єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 22 серпня 2018 року.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області оскаржило його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким в задоволенні позову відмовити.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що судом не враховано те, що позивач пропустив строк звернення до суду, оскільки звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії 22.08.2018, тобто строк звернення до суду сплинув 23.01.2019. Також позивачем не подано заяви про поновлення строку звернення до суду з обґрунтуванням причин його пропуску. Крім того зазначає, що головним управлінням ПФУ у Рівненській області була проведена перевірка достовірності документів про факт роботи позивача та повну зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції у ФГ " Федаса В.В. ", за наслідками якої не були надані бухгалтерські та інші документи у зв`язку з їх відсутністю. Книга наказу містить проект наказу, який керівником не підписаний, а отже записи в трудовій книжці позивача про прийняття на роботу носять фіктивний характер. Також стверджує, що судом не належно досліджено акт перевірки достовірності документів про факт роботи на постійну зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції. Судом не взято до уваги й те, що 27.11.2018 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вчинення керівником ФГ " Федаса Віктора Васильовича " кримінального правопорушення. Отже, відповідач вказує на те, що в ході проведення перевірки у ФГ " Федаса В.В. " встановлено відсутність первинних документів, які підтверджують зайнятість позивача у сільськогосподарському виробництві, у зв`язку з чим було прийняте рішення про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах.

Позивач не скористався правом подання відзиву на апеляційну скаргу.

Скаржником подано клопотання про заміну у справі відповідача його правонаступником, а саме з Костопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області на правонаступника - Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, яке мотивоване тим, що згідно постанови Кабінету Міністрів України №628 від 22.08.2018 «Деякі питання функціонування органів Пенсійного фонду України» Костопільське об`єднаного управління ПФУ Рівненської області реорганізовано шляхом приєднання до Головного управління ПФУ в Рівненській області. До вказаного клопотання додано витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, згідно якого припинена державна реєстрація юридичної особи - Костопільського об`єднаного управління ПФУ Рівненської області в результаті реорганізації.

Відповідно до статті 52 Кодексу адміністративного судочинства України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про необхідність заміни Костопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області його правонаступником - Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, а тому колегія суддів, відповідно до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши підстави для апеляційного перегляду відповідно до доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що 22 серпня 2018 року позивач звернулася до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком як жінці яка працює у сільськогосподарському виробництві та виховала п`ятьох і більше дітей.

Листом від 07.11.2018 відповідач повідомив позивачу про відмову в призначенні пенсії. Вказану відмову відповідач мотивував тим, що за даними акту перевірки достовірності документів про факт роботи та постійну зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції для призначення пенсії згідно з Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 24 жовтня 2018 року № 64, у фермерському господарстві " Федаса Віктора Васильовича " відсутні первинні чи будь-які інші документи, що підтверджують ручне прополювання, просапування та збирання технічних культур. Відсутні склади для їх зберігання, Також документально не підтверджено нарахування заробітної плати та відрахування з фонду заробітної плати податків та зборів. Таким чином, оскільки факт постійної зайнятості позивача у виробництві сільськогосподарської продукції у Фермерському господарстві " Федаса Віктора Васильович не підтверджується первинними документами", тому підстави призначення їй пенсії відповідно пункту 7 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" відсутні.

Не погоджуючись з такою відмовою та вважаючи її протиправною, позивач звернулася до суду з даним позовом.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що запис в трудовій книжці позивача в повній мірі підтверджує зайнятість останньої на постійній роботі у сільськогосподарському виробництві. Вказаний запис не був у встановленому законом порядку визнаний недійсним, нечинним або таким, що внесений помилково.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Пунктом 7 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року № 1058-ІV (далі - Закон № 1058-ІV) передбачено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається жінкам, які працюють у сільськогосподарському виробництві та виховали п`ятьох і більше дітей, - незалежно від віку і трудового стажу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

На виконання пункту 7 частини другої статті 114 Закону № 1058-ІV пунктами 1, 2, постанови Кабінету Міністрів від 16 травня 1992 року № 244 (в редакції постанов Кабінету Міністрів України від 14 квітня 2004 року № 478, від 24 квітня 2019 року № 362) установлено, що жінкам, які працюють в сільськогосподарському виробництві та виховали п`ятеро або більше дітей до 14-річного віку, в тому числі усиновлених, пенсії на пільгових умовах призначаються незалежно від віку та наявного трудового стажу. Право на пенсію на вказаних у пункті І цієї постанови пільгових умовах мають жінки, які зайняті на постійній роботі у сільськогосподарському виробництві у колгоспах, державних господарствах, міжгосподарських підприємствах, кооперативах, орендних колективах, а також в фермерських та інших господарствах незалежно від форм власності та господарювання. Обчислення заробітку, призначення та виплата таких пенсій провадяться відповідно до чинного законодавства.

Отже, основними умовами для призначення жінці пенсії, передбаченої пунктом 7 частини другої статті 114 Закону № 1058, є виховання нею не менше п`яти дітей (в тому числі усиновлених), причому остання дитина має досягти 14-річного віку та зайнятість на постійній роботі у сільськогосподарському виробництві на час звернення за призначенням пенсії.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року №1788-XII встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 затверджений Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок № 637).

Згідно з пунктом 1 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Пункт 20 Порядку № 637 визначає, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

Таким чином, основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Досліджуючи трудову книжку позивача серії НОМЕР_1 , судом встановлено, що в ній міститься запис № 10 і датою «02.06.2018» про прийняття на роботу до ФГ " Федаса В.В. " підсобним робітником по вирощуванню та переробці сільськогосподарської продукції на повний робочий день на основі наказу № 89-к від 01.06.2018р. (т.1 а.с.196-197).

Перевіряючи вид діяльності Фермерського господарства "Федаса Віктора Васильовича", , яка міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, основним видом діяльності ФГ "ФедасаВ.В." є вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур (КВЕД 01.11). Окрім того, господарство також здійснює розведення інших тварин (КВЕД 01.49), допоміжну діяльність у рослинництві (КВЕД 01.61), інші види перероблення та консервування фруктів і овочів (КВЕД 10.39), оптову торгівлю зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин (КВЕД 46.21) та оптову торгівлю м`ясом і м`ясними продуктами (КВЕД 46.32).

Додатковими доказами про прийняття на роботу до ФГ " Федаса В.В. " підсобним робітником та зайняття діяльністю по вирощуванню та переробці сільськогосподарської продукції на повний робочий день служать, зокрема: відомості нарахування заробітної плати по ФГ « Федас В.В. » в червні - серпні 2018 року і табелі обліку використання робочого часу за це же період, де серед інших значиться ОСОБА_1 ; звітності за червень-серпень 2018 року ФГ « Федаса В.В. » до органу ДФС про суми нарахованої заробітної плати та інших виплат застрахованих осіб та суми нарахованого ЄСВ; довідки ФГ « Федаса В.В. » від 22.08.2018 за №№ 225-227 про прийняття ОСОБА_1 на роботу підсобним робітником по вирощуванню та переробці сільськогосподарської продукції на повний робочий день: червень 2018 року - 23 л/днів; липень 2018 року - 26 л/днів; серпень 2018 року - 19 л/днів та про її заробітну плату в червні - липні 2018 року.

Із встановленого слід погодитись з висновком суду першої інстанції, що запис № 10 в трудовій книжці позивача підтверджує зайнятість останньої на постійній роботі у сільськогосподарському виробництві, що також підтверджується дослідженими додаковими доказами.

За приписами частини 1 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі відповідач покликається на акт перевірки достовірності документів про факт роботи та постійну зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції у фермерському господарстві для призначення пенсії згідно з Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 24 жовтня 2018 року за № 68, в ході якої встановлено відсутність первинних документів, які підтверджують зайнятість позивача у сільськогосподарському виробництві, що ставить під сумнів період роботи позивача у ФГ " Федаса В.В. " . Однак, такі доводи скаржника колегія суддів відхиляє, так як доказів на підтвердження того, що запис № 10 в трудовій книжці ОСОБА_1 не був у встановленому законом порядку визнаний недійсним, нечинним або таким, що внесений помилково, відповідачем суду не надано і таких судом під час розгляду справи не встановлено.

Крім того, скаржник зазначає, що головним управлінням ПФУ у Рівненській області була проведена перевірка достовірності документів про факт роботи позивача та повну зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції у ФГ " Федаса В.В. ", за наслідками якої не були надані бухгалтерські та інші документи у зв`язку з їх відсутністю. Книга наказу містить проект наказу, який керівником не підписаний. Проте суд не надає їм оцінки, позаяк такі обставини не входять до предмета доказування у даній справі.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що судом не взято до уваги, що 27.11.2018 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вчинення керівником ФГ " Федаса В.В. " кримінального правопорушення з правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 358 КК України (номер кримінального провадження 0000569), то такі судом вірно не взяті до уваги, оскільки не були покладені в основу оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, як цього вимагає абзац 2 частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України. Відповідач також не довів, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Як встановлено судом, рішення Костопільського об`єднаного управління ПФУ Рівненської області, оформлене листом за № 1985/04, за змістом якого ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії на пільгових умовах (т.1 а.с.202-203), було прийняте відповідачем станом на 7 листопада 2018 року. Разом з тим, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_2 з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 358 КК України було внесене до ЄРДР лише 27 листопада 2018 року, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією витягу з реєстру (т.2 а.с.27). Тобто, таке повідомлення було зареєстроване через 20 днів після прийняття відповідачем оскарженого рішення, а тому не могло лягти в його основу та бути додатковим аргументом.

Досліджуючи доводи скаржника про те, що позивачем пропущено строк звернення до суду, оскільки позивач звернулася до відповідача із заявою про призначення пенсії 22.08.2018, тобто строк звернення до суду сплинув 23.01.2019, то колегія суддів вважає такі безпідставними з огляду на таке.

У відповідності до вимог частин першої, другої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Встановлено, що 22 серпня 2018 року позивач звернулася до відповідача із заявою про призначення пенсії. Листом від 7 листопада 2018 року за № 1985/04 відповідач повідомив позивачу про відмову в призначенні пенсії. Копію вказаного вище листа відповідач направив позивачу лише 3 січня 2019 року, що стверджується наявною в матеріалах справи копію поштового конверту (т.1 а.с.201). В той же час, з адміністративним позов ОСОБА_1 звернулася до суду 07 червня 2019 року, тобто в межах строку звернення до суду, визначеного ч. 2 ст. 122 КАС України з часу, коли дізналася про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах за віком як жінці, яка працює у сільськогосподарському виробництві та виховала п`ятьох і більше дітей, - незалежно від віку і трудового стажу, вважаючи, що має таке право.

Згідно статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи встановлене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, ухваленим з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись статтями 229, 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 07 серпня 2019 року у справі № 460/1333/19 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий суддя Д. М. Старунський
судді В. М. Багрій
О. О. Большакова
Повний текст постанови складено 26.12.2019