Справа № 140/3620/19
Суддя: Волдінер Фелікс Арнольдович
Дата ухвалення: 2020-01-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 січня 2020 року ЛуцькСправа № 140/3620/19

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Волдінера Ф. А.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Оснастка» до Нововолинського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області про визнання дій неправомірними та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Оснастка» (далі - ПАТ «Оснастка», позивач) звернулося з позовом до Нововолинського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області (далі - відповідач) про визнання дій виконавчої служби в частині накладення арешту на кошти боржника неправомірними та скасування постанови від 26.11.2019 про арешт коштів боржника в частині накладення арешту на розрахунковий рахунок № НОМЕР_1 у Волинському ГРУ АТ КБ «ПриватБанк» м. Луцьк.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 21.12.2019 було відкрито провадження у справі та постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням сторін, з урахуванням § 2 глави 11 розділу ІІ Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 26.11.2019 головним державним виконавцем Нововолинського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області Політей Ю.А. при примусовому виконанні зведеного виконавчого провадження № 58015265 було винесено постанову про арешт коштів ПАТ «Оснастка». Вищезазначеною постановою було накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках НОМЕР_2, НОМЕР_4, НОМЕР_5, НОМЕР_6, НОМЕР_7, НОМЕР_8, НОМЕР_9, НОМЕР_10, НОМЕР_11 та всіх інших відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику.

Вказує, що 02.12.2019 позивачем було направлено лист № 01/234 до відповідача з вимогою про скасування арешту, накладеного на рахунок № НОМЕР_1, так як останній використовується підприємством для виплати заробітної плати та забезпечення життєдіяльності підприємства. Крім того, наказом ФДМ України від 27.03.2018 № 447 державну частку ВАТ «Оснастка» у розмірі 50,0055% включено до переліку об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації у 2018 році. Переможцем аукціону є ТОВ «Волиньпродторг», з яким було укладено договір купівлі-продажу, а згідно пункту 6.5 даного договору покупець повинен здійснювати погашення наявної кредиторської заборгованості власними коштами, а не за рахунок коштів ПАТ «Оснастка». Вважаючи у зв`язку із цим свої права та інтереси порушеними, позивач звернувся до суду з даним позовом з метою їх захисту. Просить позов задовольнити повністю.

28.12.2019 від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого останній вважає позов безпідставним та заперечує проти його задоволення з огляду на наступне. На виконанні у головного державного виконавця Нововолинського міського відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Волинській області Політей Ю.А. перебуває зведене виконавче провадження № 15067428, у складі якого станом на 13.12.2019 перебуває 84 відкритих виконавчих проваджень при примусовому виконанні рішень про стягнення з ПАТ «Оснастка» на користь юридичних осіб та держави на загальну суму 5 130 750,00 грн., що підлягає стягненню за виконавчими документами.

Згідно відповіді Державної фіскальної служби України від 26.11.2019 на сформований електронний запит встановлено номери рахунків, відкритих ПАТ «Оснастка» у ПАТ КБ «Приватбанк», а тому керуючись статтею 56 Закону України «Про виконавче провадження» 26.11.2019 головним державним виконавцем Політей Ю.А. винесено постанову про арешт коштів боржника, якою накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках:

НОМЕР_2 ,НОМЕР_4, НОМЕР_5, НОМЕР_6, НОМЕР_7, НОМЕР_8, НОМЕР_9, НОМЕР_10, НОМЕР_11 та всіх інших відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкритті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом. Копії постанови направлено на виконання у ПАТ КБ «Приватбанк», сторонам виконавчого провадження для відома та можливості оскарження. Тобто, оскаржувана постанова про арешт коштів боржника від 26.11.2019 містила виключення: «крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом». А частина третя статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає що банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову державного виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках. Прийняття банком оскаржуваної постанови державного виконавця про арешт коштів підтверджує правомірність дій виконавця.

Вказує, що рахунок НОМЕР_1 не має спеціального статусу, так як рахунки 2600 призначені для зберігання коштів і здійснення будь-яких розрахунково-касових операцій, в тому числі виплати заробітної плати, та навіть в разі виплати з цих рахунків заробітної плати, не мають спеціального статусу.

На підставі вищевикладеного відповідач просив відмовити у задоволенні позовної заяви.

В судовому засіданні 03.01.2020 оголошено перерву до 12:00 год. 04.01.2020 у зв`язку з витребуванням додаткових доказів.

04.01.2019 від позивача до суду надійшли додаткові пояснення, згідно яких останній просив задовольнити позов з підстав, викладених у позовній заяві.

04.01.2019 від позивача до суду надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності його представника.

В судове засідання 04.01.2019 учасники справи не прибули, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. Витребувані докази представником позивача не надано.

Відповідно до частини третьої статті 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій. Частиною дев`ятою статті 205 КАС України передбачено, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Відтак, оскільки неприбуття у судове засідання представників сторін не перешкоджає розгляду справи, судовий розгляд справи проведено в порядку письмового провадження.

Вивчивши матеріали справи суд дійшов висновку, що адміністративний позов не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні у Нововолинського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області знаходиться зведене виконавче провадження ВП № 15067428 про стягнення коштів з Публічного акціонерного товариства «Оснастка».

Постановою про арешт коштів від 26.11.2019 у ВП № 58015265 головним державним виконавцем Нововолинського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області накладено арешт на кошти Публічного акціонерного товариства «Оснастка», які перебувають на рахунках, відкритих у АТ КБ «ПриватБанк»:

НОМЕР_2, НОМЕР_4, НОМЕР_5, НОМЕР_6, НОМЕР_7, НОМЕР_8, НОМЕР_9, НОМЕР_10, НОМЕР_11 та всіх інших відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику (а. с. 8-20).

Встановлено, що ПАТ «Оснастка» 02.12.2019 звернулось до Начальника Нововолинського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області листом № 01/234, у якому просило скасувати арешт, накладений на рахунок № НОМЕР_1, у зв`язку з тим, що вказаний рахунок є спеціальним (а. с. 24).

Судом було досліджено надані позивачем заключні виписки по рахунку № НОМЕР_3 за періоди з 02.01.2018 по 29.12.2018 та з 02.01.2019 по 29.11.2019, з яких вбачається, що вказаний рахунок використовується позивачем для виплати заробітної плати працівникам.

Зміст спірних правовідносин полягає в тому, що постанова відповідача про арешт коштів боржника ВП № 58015265 від 26.11.2019 в частині накладення арешту на грошові кошти, що містяться на рахунку № НОМЕР_1 , відкритий у Волинському ГРУ АТ КБ «ПриватБанк» м. Луцьк, є неправомірною, адже з цього рахунку, як зазначив позивач, здійснюється виплата заробітної плати та вказаний рахунок забезпечує життєдіяльність підприємства (оплата за електроенергію, здійснення боржником господарської діяльності, сплата поточних пільгових пенсій). Накладення арешту на грошові кошти, що знаходяться на цьому рахунку, унеможливлює виплату працівникам підприємства заробітної плати та порушує їх конституційне право на оплату праці. Наведене і зумовило позивача звернутись до суду за судовим захистом.

Спірні правовідносини врегульовано Законом України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-VIII (далі - Закон №1404)

Відповідно до статті 1 Закону №1404 виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно пункту 7 частини третьої статті 18 Закону №1404 виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Статтею 56 Закону №1404 передбачено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем, в т.ч., шляхом винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Відповідно до частини третьої статті 52 Закону №1404 не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Пунктом 2 частини другої статті 48 Закону №1404 закріплено заборону звернення стягнення та накладення арешту на кошти на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання відкритих відповідно до статей 19-1 та 26-1 Закону України «Про теплопостачання», статті 15-1 Закону України «Про електроенергетику», та на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України «Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки», на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 59 Закону №1404 підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є, зокрема, отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду (частина 5 статті 59 Закону).

Суд враховує, що частиною сьомою статті 43 Конституції України гарантовано право на своєчасне одержання винагороди за працю.

Згідно абзацом 5 статті 97 Кодексу законів про працю України, яка кореспондується з положеннями частини третьої статті 15 Закону України «Про оплату праці», оплата праці працівників підприємства здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються підприємством після виконання зобов`язань щодо оплати праці.

Відповідно до частини першої статті 24 вказаного закону, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Згідно частини шостої цієї ж статті, своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості.

Крім того, суд враховує, що відповідно до абзаців першого та четвертого частини другої статті 34 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», страхувальник-роботодавець відкриває окремий поточний рахунок для зарахування страхових коштів у банках у порядку, встановленому Національним банком України.

Страхові кошти, зараховані на окремий рахунок, не можуть бути спрямовані на задоволення вимог кредиторів, на стягнення на підставі виконавчих та інших документів, за якими здійснюється стягнення відповідно до закону.

Зазначені норми в сукупності свідчать про те, що держава гарантує та захищає законом право громадянина на своєчасне одержання винагороди за працю.

Отже, виплата підприємством працівникам заробітної плати має пріоритет перед погашенням заборгованості іншим кредиторам підприємства. Накладення ж арешту на рахунок боржника, який призначений також і для виплати заробітної плати та інших виплат працівникам боржника, унеможливлює своєчасне здійснення таких виплат, що невідворотно призводить до порушення конституційних прав громадян, які працюють на підприємстві відповідача, на оплату праці.

Тобто рахунки, які передбачені для виплати заробітної плати та сплати податків, зборів і обов`язкових платежів до Державного бюджету України, є рахунками із спеціальним режимом, на які виконавчою службою відповідно до вимог законодавства арешт не накладається, а виокремлення таких рахунків належить до повноважень виконавчої служби.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 27.06.2019 у справі №916/73/19 та від 10.10.2019 року у справі №916/1572/19.

Водночас суд зазначає, що оскаржуваною постановою накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках позивача відмінних від рахунку № НОМЕР_3 , а також на всіх інших відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику.

Таким чином, оскаржувана постанова містить застереження щодо поширення арешту на кошти позивача, звернення стягнення на які заборонено законом, а отже арешт накладений оскаржуваною постановою не поширюється на кошти позивача із спеціальним призначенням «заробітна плата» та супутні виплати.

Також, суд критично ставиться до доводів позивача про те, що обов`язок погашення наявної кредиторської заборгованості позивача лежить на ТОВ «Волиньпродторг», яке згідно договору купівлі-продажу об`єкту малої приватизації - пакету акцій ПАТ «Оснастка» взяло на себе відповідні зобов`язання.

Судом встановлено, що боржником у виконавчому провадженні ВП № 15067428 про стягнення коштів, в межах якого було винесено оскаржувану постанову, є саме з ПАТ «Оснастка», а відтак вчинення відповідачем заходів примусового стягнення, в тому числі арешт коштів боржника, належить вчиняти саме по відношенню до позивача (боржника у виконавчому провадженні).

Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідач виносячи оскаржувану постанову діяв у повній відповідності до вимог чинного законодавства України, а відтак у задоволенні адміністративного позову належить відмовити повністю.

Керуючись Кодексом адміністративного судочинства України та на підставі Закону України «Про виконавче провадження», суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Оснастка» (45400, Волинська область, місто Нововолинськ, вулиця Луцька, 25) до Нововолинського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області (45400, Волинська область, місто Нововолинськ, вулиця Винниченка, 14) про визнання дій неправомірними та скасування постанови відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Ф.А. Волдінер