Справа № 593/1204/19
Суддя: Обрізко Ігор Михайлович
Дата ухвалення: 2020-01-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 січня 2020 рокуЛьвів№ 857/13472/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Обрізко І.М.,

суддів Іщук Л.П., Сеника Р.П.

за участю секретаря судового засідання Лутчин А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Бережанського районного суду Тернопільської області від 18 листопада 2019 року, прийняте суддею Крамар В.М. о 17 годині 40 хвилині у місті Бережани у справі за позовом ОСОБА_1 до адміністративної комісії виконавчого комітету Бережанської міської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до адміністративної комісії виконавчого комітету Бережанської міської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення від 23.08.2019 року №109/2019.

Рішенням Бережанського районного суду Тернопільської області від 18 листопада 2019 року відмовлено в задоволенні позову.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд критично оцінив твердження про те, що позивач не продавав неповнолітньому цигарки, оскільки подібне спростовано поясненнями неповнолітнього ОСОБА_2 в присутності батька, протоколом про адміністративне правопорушення, даними про неповнолітнього та витягом Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, з якого вбачається, що позивач є фізичною особою і здійснює роздрібну торгівлю напоями та тютюновими виробами. Крім того, звернута увага, що постанова винесена належним суб`єктом.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. Вважає, що судом першої інстанції ухвалено рішення із неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що судом не звернута увага, що порушення, яке ставиться у вину позивача не конкретизоване, не вказано чітко пункт ч.2 ст.56 Кодексу України про адміністративні правопорушення, чим порушено право на захист.

Судом не встановлено цілий ряд обставин, а саме, відсутня копія фіскального чеку, вилучення тютюнових виробів, які ніби - то продані позивачем неповнолітньому. Складання протоколу стосовно позивача ґрунтувалось лише на письмовому поясненні неповнолітнього ОСОБА_2 , проте, в матеріалах справи відсутні докази, які б відповідали вимогам ст.251 КУпАП та об`єктивно фіксували вчинення апелянтом порушення.

Щодо оспореної постанови, то така не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, зокрема, не зазначено органу, який приймав рішення.

Маються покликання на постанову Верховного Суду від 23.10.2018 року у справі №803/1912/15.

Просить скасувати рішення суду та ухвалити постанову, якою задовольнити позов.

Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що місцевий суд не в повній мірі дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази.

Судом встановлено, що із постанови про накладення адміністративного стягнення № 109/2019 від 23.08.2019 року, випливає, що ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 1700 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 156 КУпАП, оскільки останній 09.07.2019 року близько 11 год. 07 хв., перебуваючи на своєму робочому місці в магазині - кафетерії «ІНФОРМАЦІЯ_2», за адресою АДРЕСА_1 здійснив продаж тютюнових виробів марки «Winston XStyle Blue» за ціною 37 грн. 49 коп. неповнолітньому ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , чим порушив вимоги ч.2 ст. 156 КУпАП.

Відповідно до ч.2 ст. 156 Кодексу про адміністративні правопорушення (надалі - КУпАП) відповідальність за порушення працівником підприємства (організації) торгівлі або громадського харчування правил торгівлі пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями і тютюновими виробами, а саме: торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями або тютюновими виробами в приміщеннях або на територіях, заборонених законом, або в інших місцях, визначених рішенням відповідного органу місцевого самоврядування, як таких, де роздрібна торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями або тютюновими виробами заборонена, а так само торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями або тютюновими виробами через торгові автомати чи неповнолітніми особами, а також продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв або тютюнових виробів особі, яка не досягла 18 років, або продаж тютюнових виробів в упаковках, що містять менш як 20 сигарет або цигарок, чи поштучно (крім сигар), або торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, винами столовими у заборонений рішенням відповідного органу місцевого самоврядування час доби. Санкцією вказаної норми, станом на 09.07.2019 року, передбачено стягнення у виді штрафу в розмірі від ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (що становить 1700 гривень) до чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (що становить 6800 гривень).

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Порядок складання протоколу про адміністративні правопорушення затверджено КУпАП. Згідно частини другої статті 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч.1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Із протоколу про адміністративне правопорушення від 12.07.2019 року (а.с.7) вбачається, що 09.07.2019 року об 11 год. 07 хв. ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч.2 ст. 156 КУпАП, відтак, враховуючи вимоги ч.2 ст. 254 КУпАП, колегія суддів приходить до висновку про те, що відповідачем порушено процедуру складання протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки такий складений із пропуском строку.

Крім того, як вбачається із згаданого вище протоколу про адміністративне правопорушення, такий ґрунтується лише на письмовому поясненні неповнолітнього ОСОБА_2 , інших доказів, які б підтвердили факт продажу тютюнових виробів неповнолітньому у протоколі не зазначено.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що до протоколу не додано ні тютюнових виробів, які були продані неповнолітньому ОСОБА_2 , ні чеку, який би засвідчив факт оплати цигарок, не додано також і документа, який би засвідчив вік особи, яка купувала тютюнові вироби, а також документа, який би засвідчив те, що позивач є працівником підприємства торгівлі, хоча суб`єктом правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 КУпАП є саме працівник торгівлі, а не будь - яка інша особа.

Наявна у матеріалах справи копія чеку (а.с.33) є нечитабельним документом та не дозволяє ідентифікувати товар, який бу придбаний. Інших документів матеріали справи не містять.

Відтак, факт виявлення у неповнолітньої особи тютюнових виробів ніяким чином не підтверджується, не надано відомостей про їх вилучення чи огляд, немає даних про те, де вони перебували на час прийняття рішення у справі. Відповідачем не перевірено чи мав місце факт вчинення адміністративного правопорушення, чи витребувано необхідні додаткові матеріали.

Таким чином, під час розгляду справи судом першої інстанції не вірно встановлено про достатність доказів, які підтверджують факт продажу тютюнових виробів особі, яка не досягла 18 років, не вказано про невідповідність дати складення протоколу та дати вчинення неправомірної дії.

Частиною першою-другою статті 77 КАС України унормовано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене, колегія суддів прийшла до висновку про те, що судом першої інстанції безпідставно підтримано доводи відповідача про правомірність прийняття оскаржуваного рішення.

Зазначена вище позиція апеляційного суду відповідає висновку Верховного Суду, викладеному у постанові від 23.10.2018 року у справі №803/1912/15.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку про те, що заявлений позов підлягає до задоволення, при цьому належить визнати протиправною і скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення від 23.08.2019 року №109/2019 про визнання винним ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 КУпАП і закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП (за відсутності події і складу адміністративного правопорушення).

Апеляційний суд не здійснює новий розподіл судових витрат відповідно до ст.139 КАС України, оскільки згідно ст. 288 КУпАП особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

Доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, а також наявна невідповідність висновків суду обставинам справи.

Керуючись ст.ст. 272, 286, 310, 315, 317, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати рішення Бережанського районного суду Тернопільської області від 18 листопада 2019 року у справі №593/1204/19 та прийняти постанову, якою позов ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення від 23 серпня 2019 року №109/2019 і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і не може бути оскаржена.

Головуючий суддя І. М. Обрізко
судді Л. П. Іщук
Р. П. Сеник
Повний текст судового рішення складено 03.01.2020 року.