Справа № 814/1920/17
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2019-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

27 грудня 2019 року

м. Київ

справа №814/1920/17

адміністративне провадження №К/9901/53509/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючий - Стародуб О.П.,

судді - Берназюк Я.О., Кравчук В.М.

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 27.12.2017р. (суддя - Гордієнко Т.О.) та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 16.05.2018р. (судді - Вербицька Н.В., Джабурія О.В., Кравченко К.В.) у справі за позовом ОСОБА_1 до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" про визнання протиправними дій, скасування рішення та зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

У вересні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив:

-визнати протиправними дії та скасувати рішення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» про визнання нікчемним переказу коштів (транзакції) на загальну суму 70 206,55 грн., що здійснено ТОВ "Кредитно-Інвестиційний Центр" () 19.05.2016р. на рахунок № НОМЕР_1 в ПАТ "Банк Михайлівський", що належить ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2 );

-зобов`язати подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо включення ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2 ) до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за рахунком № НОМЕР_1 в ПАТ "Банк Михайлівський" на суму 70 206,55 грн. (сімдесят тисяч двісті шість гривень 55 коп.).

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що він є вкладником в розумінні Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», відповідач протиправно не включив його до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, оскільки таке невключення суперечить вимогам закону та порушує його право, як вкладника, на отримання гарантованої суми вкладу.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 27.12.2017р., залишеним без змін постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 16.05.2018р., позов задоволено частково.

Зобов`язано Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Михайлівський" подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо включення ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2 ) до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за рахунком № НОМЕР_1 в ПАТ «Банк Михайлівський» на суму 70206,55 грн. (сімдесят тисяч двісті шість гривень 55 коп.).

В частині позовних вимог про визнання протиправними дій та скасування рішення про визнання переказу коштів (транзакції) на загальну суму 70206,55 грн, що здійснено ТОВ «Кредитно-Інвестиційний Центр» () 19.05.2016р. на рахунок № НОМЕР_1 в ПАТ «Банк Михайлівський», що належить ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2 ) нікчемним - відмовлено.

З рішеннями судів попередніх інстанцій не погодився відповідач - уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський", звернувся з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просив їх скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

В обґрунтування касаційної скарги посилається на те, що судами не встановлено правову природу походження коштів на поточному рахунку позивача, які були ним залучені за договором позики.

Зокрема посилався на те, що договір позики укладений між позивачем та ТОВ "Кредитно-інвестиційний центр" без участі банку, як повіреного, а кошти, що вносились/отримувались за таким договором, по своїй природі не є вкладом згідно із Законом №4452-VI та Законом України від 07.12.2000 №2121-III "Про банки та банківську діяльність".

Крім того, Уповноважена особа Фонду вказує на те, що правочини, які укладені під час дії заборони на укладення таких правочинів проблемним банком, встановленої постановою НБУ, яка була обов`язковою до виконання, є нікчемними відповідно до пунктів 7-9 частини третьої статті 38 Закону №4452-VІ.

Відзиву на касаційну скаргу до суду не надходило.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права суд приходить до висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 16.10.2015р. між ОСОБА_1 та ПАТ "Банк Михайлівський" укладено договір банківського рахунку "Поточний рахунок для обслуговування строкового вкладу (депозиту)" №980-052-000001045, відповідно до якого Банк відкриває Клієнту на його ім`я поточний рахунок № НОМЕР_1 в гривні та здійснює його розрахунково-касове обслуговування.

16.10.2015р. між позивачем та ПАТ "Банк Михайлівський" (далі - банк) укладено договір №980-052-000138997, відповідно до якого позивач передав банку у власність грошові кошти, в розмірі, порядку та на строк, передбачені цим Договором, а банк зобов`язується повернути кошти позивачу та виплатити проценти, в порядку та на умовах, встановлених цим договором.

Умовами п.1.2. договору визначено, що банк приймає від позивача у власність кошти на наступних умовах: сума коштів - 65000 гривень (шістдесят п`ять тисяч гривень); строк користування коштами - 182 дні; банк повертає позивачу кошти у безготівковій формі на рахунок № НОМЕР_1 в ПАТ "Банк Михайлівський", код банку 380935.

16.10.2015р. позивачем внесено через касу банку на поточний рахунок № НОМЕР_1 65000,00 гривень.

Цього ж дня між позивачем та ПАТ "Банк Михайлівський" укладено договір поруки №980-052-000138997, відповідно до якого Поручитель (ПАТ "Банк Михайлівський") поручається перед Кредитором ( ОСОБА_1 ) за виконання Боржником (ТОВ "Інвестиційно-Розрахунковий Центр") зобов`язань, що виникли/можуть виникнути в майбутньому на підставі Договору про залучення коштів, протягом дії цього договору.

Постановою Правління Національного банку України від 22.12.2015р. №917/БТ «Про віднесення ПАТ «Банк Михайлівський» до категорії проблемних та запровадження особливого режиму контролю за діяльністю банку» віднесено ПАТ «Банк Михайлівський» до категорії проблемних строком до 180 днів.

05.02.2016р. позивач та ПАТ "Банк Михайлівський" підписали додаткову угоду до Договору №980-052-000138997 від 16.10.2015р., відповідно до якої підпункт 1 пункту 1.2 розділу 1 "Предмет договору" викладено в наступній редакції: "сума коштів - 70000,00 грн. (сімдесят тисяч гривень)", а 05.02.2016р. позивач поклав через касу банку на поточний банківський рахунок № НОМЕР_1 5000,00 гривень (п`ять тисяч гривень).

15.04.2016р., між позивачем та ТОВ «Кредитно - інвестиційний центр» укладено Договір №980-052-000222615 «Суперкапітал» (інвестиційний) (з виплатою процентів), згідно п. 1.1. якого позивач передає ТОВ «Кредитно - інвестиційний центр» у власність грошові кошти, в розмірі, порядку та на строк, передбачені цим Договором, а ТОВ Кредитно - інвестиційний центр" зобов`язується повернути кошти позивачу та виплатити проценти, в порядку та на умовах, встановлених цим Договором.

Умовами п.1.2. Договору визначено, що Сторона-2 приймає від позивача у власність кошти на наступних умовах: сума коштів - 70000 гривень (сімдесят тисяч гривень); строк користування коштами - не більше 367 днів; Сторона-2 повертає позивачу кошти у безготівковій формі на рахунок позивача № НОМЕР_1 в ПАТ "Банк Михайлівський", код банку 380935.

19.05.2016р. ТОВ "Кредитно - інвестиційний центр" повернуто на поточний рахунок ОСОБА_1 суму його вкладу в розмірі 70 000,00 грн. та 206,55 грн. оплати процентів по договору №980-052-000222615 від 15.04.2016р.

На підставі рішення Національного банку України від 23.05.2016р. №14/БТ "Про віднесення публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" до категорії неплатоспроможних", виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 23.05.2016р. №812 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "Банк Михайлівський" та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку" та рішення від 13.06.2016р. №991 "Щодо продовження строку тимчасової адміністрації у ПАТ "Банк Михайлівський".

Згідно з даними рішеннями розпочато процедуру виведення ПАТ "Банк Михайлівський" з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації строком з 23.05.2016р. по 22.07.2016р. включно.

Рішенням Правління Національного банку України №124-рш від 12.07.2016р. оголошено про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "Банк Михайлівський".

На підставі рішення НБУ №124-рш виконавчою дирекцією Фонду гарантування винесено Рішення №1213 від 12.07.2016р., згідно з яким з 13.07.2016р. розпочато процедуру ліквідації ПАТ "Банк Михайлівський" та призначено уповноваженою особою Фонду та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ "Банк Михайлівський".

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №1702 від 01.09.2016р. призначено уповноваженою особою Фонду гарантування та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ "Банк Михайлівський" Волкову О.Ю. з 05.09.2016 р.

Листом №ЗГ1(К)/14070 від 20.09.2016р. відповідач повідомив позивача про те, що він не включений до загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування.

Листом №ЗГ1(К)/14070/1 від 20.09.2016р. відповідач повідомив позивача про те, що переказ коштів (трансакція), здійснений на банківський рахунок позивача від ТОВ «Кредитно-інвестиційний центр», є нікчемними правочинами на підставі п. 7-9 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Не погодившись з такими діями та рішенням Уповноваженої особи Фонду, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог суди виходили з того, що станом на початок процедури виведення Фондом гарантування банку з ринку, кошти у сумі 70 000 грн., разом із нарахованими відсотками у сумі 206,55 грн., знаходились на поточному банківському рахунку позивача. Крім того, позивач ще до визнання ПАТ «Банк Михайлівський» проблемним, розмістив на поточному банківському рахунку 65 000 грн., а згодом 5 000, які внесені ним готівкою, а тому він має право на відшкодування коштів за його вкладом за рахунок Фонду гарантування.

Суди дійшли висновку, що враховуючи положення п.15 розділу Х "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №4452-VI, позивач прирівнюється до вкладника, оскільки передані ним у квітні 2016 року грошові кошти в розмірі 70 000 грн. зі свого банківського рахунку у ПАТ "Банк Михайлівський" на рахунок ТОВ "Кредитно-інвестиційний центр", відкритого у тому ж банку, залучені за допомогою ПАТ "Банк Михайлівський", який виступив повіреним позичальника та не повідомив фізичну особу про непоширення на такі кошти гарантій, передбачених Законом №4452-VI.

Також суди визнали безпідставним посилання відповідача на те, що у договорі №980-052-000222615 від 15.04.2016р., відповідно до якого позивач передав у власність ТОВ "Кредитно-інвестиційний центр" грошові кошти, ПАТ "Банк Михайлівський" не зазначеній у якості повіреного, оскільки зазначені повноваження банку вбачаються з договору добровільного страхування фінансових ризиків за договором позики коштів від 15.04.2016р. №980-052-000222615, укладеного позивачем з ПАТ "Страхова компанія "Форте".

Крім того, договір позики №980-052-000222615 від 15.04.2016р. є додатком №1 до договору добровільного страхування фінансових ризиків від 15.04.2016р., що підтверджує статус ПАТ "Банк Михайлівський", як повіреної особи позичальника у правовідносинах щодо залучення коштів у позику від позивача до ТОВ "Кредитно-інвестиційний центр".

Крім того, суди виходили з того, що та обставина, що транзакція про перерахування коштів на банківський рахунок ОСОБА_1 № НОМЕР_1 відбулась у період, коли ПАТ "Банк Михайлівський" був віднесений до категорії проблемних, не призвела до збільшення витрат, пов`язаних з виведенням банку з ринку, оскільки за договором позики №980-052-000222615 від 15.04.2016р., відповідно до якого позивач передав у власність ТОВ "Кредитно-інвестиційний центр" грошові кошти, ПАТ "Банк Михайлівський" виступав у якості повіреного позичальника та має нести фінансову відповідальність за невиконання умов зазначеного договору.

З такими висновками судів попередніх інстанцій колегія суддів погоджується з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

Так, відповідно до частин 1, 2, 4 статті 26 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Фонд не відшкодовує кошти: 1) передані банку в довірче управління; 2) за вкладом у розмірі менше 10 гривень; 3) за вкладом, підтвердженим ощадним (депозитним) сертифікатом на пред`явника; 4) розміщені на вклад у банку особою, яка була членом спостережної (наглядової) ради, правління (ради директорів), ревізійної комісії банку, якщо з дня її звільнення з посади до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних не минув один рік; 5) розміщені на вклад у банку особою, яка надавала банку професійні послуги як аудитор, юридичний радник, суб`єкт оціночної діяльності, якщо ці послуги мали безпосередній вплив на виникнення ознак неплатоспроможності банку і якщо з дня припинення надання послуг до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних не минув один рік; 6) розміщені на вклад власником істотної участі банку; 7) розміщені на вклад особою, яка на індивідуальній основі отримує від банку проценти за вкладом на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, або має інші фінансові привілеї від банку; 8) за вкладом у банку, якщо такий вклад використовується вкладником як засіб забезпечення виконання іншого зобов`язання перед цим банком, у повному обсязі вкладу до дня виконання зобов`язань; 9) за вкладами у філіях іноземних банків; 10) за вкладами у банківських металах.

Згідно частин 1, 2, 5, 6 статті 27 цього Закону Уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини четвертої статті 26 цього Закону.

Відповідно до частини 2 статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов`язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Частина 3 статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" містить перелік підстав, за наявності яких правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку" від 16.07.2015 №629-VIII (далі - Закон №629-VIII), який набрав чинності 12.08.2015р. частину третю статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" доповнено пунктом 9 згідно із яким правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними у разі здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов`язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства.

Такі зміни були внесені до Закону №4452-VI, набули чинності і діяли станом на час виникнення спірних у цій справі правовідносин.

Таким чином, вчинення (укладення) банком, віднесеним до проблемних, правочинів (у тому числі договорів) з порушенням норм законодавства, зокрема Закону України «Про банки і банківську діяльність», Закону України «Про Національний банк України», може бути підставою для невключення до переліку рахунків вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, у зв`язку із віднесенням таких правочинів (в тому числі договорів) до числа нікчемних відповідно до пункту 9 частини третьої статті 38 Закону №4452-VI.

Водночас, з метою забезпечення захисту прав фізичних осіб, які були ошукані за посередництвом банків, вирішення питання щодо відшкодування їм коштів, а також для запобігання таким зловживанням у майбутньому прийнято Закон України "Про внесення змін до деяких законів України щодо відшкодування фізичним особам через систему гарантування вкладів фізичних осіб шкоди, завданої зловживанням у сфері банківських та інших фінансових послуг" від 15.11.2016 №1736-VІІІ (далі - Закон №1736-VІІІ), яким, крім іншого, внесені зміни до Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Таким чином, з метою поширення гарантій Закону №4452-VI на законодавчому рівні до вкладу були прирівняні кошти фізичних осіб за чітко визначеними ознаками, які при цьому не відповідали поняттю вкладу згідно з чинними законодавством.

У справі, яка розглядається судами встановлено, що правочин по передачі позивачем ТОВ "Кредитно-інвестиційний центр" коштів (позики) та операції по перерахуванню коштів позичальнику та повернення коштів з рахунку вказаного товариства на рахунок позивача були вчинені після віднесення ПАТ "Банк Михайлівський" до категорії проблемних.

При цьому, кошти позивача відповідають критеріям, визначеним Законом №1736-VІІІ, а тому в силу закону вони прирівнюються до вкладу, а позивач - до вкладника.

Висновки щодо застосування норм матеріального права у подібних правовідносинах викладено у постанові Верховного Суду від 21.12.2019р. у справі №826/1674/18 і такі висновки враховуються судом під час вирішення даної справи.

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про те, що в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню.

В той же час, у постанові від 04.07.2018р. №819/353/16 Велика Палата Верховного Суду у подібних правовідносинах сформувала правовий висновок щодо застосування норм матеріального права у спорах цієї категорії щодо можливості розгляду в судовому порядку позовних вимог щодо визнання протиправним та скасування рішення (наказу) в частині визнання правочину за договором банківського вкладу (депозиту), укладеного між банком та позивачем, нікчемним.

Так, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що встановлена правова природа наказу Уповноваженої особи Фонду про визнання правочинів нікчемними унеможливлює здійснення судового розгляду щодо визнання його недійсним.

Відповідно до пункту 1 статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Відповідно до статті 354 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції скасовує судові рішення в касаційному порядку повністю або частково і залишає позовну заяву без розгляду або закриває провадження у справі у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.

За таких обставин, рішення судів попередніх інстанцій в частині вирішення позовних вимог про визнання протиправними дій та скасування рішення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» про визнання нікчемним переказу коштів (транзакції) - підлягають скасуванню із закриттям провадження у справі в цій частині, а в решті - залишенню без змін.

Керуючись статтями 349, 350, 354, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,

п о с т а н о в и в :

Касаційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" задовольнити частково.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 27.12.2017р. та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 16.05.2018р. в частині вирішення позовних вимог про визнання протиправними дій та скасування рішення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» про визнання переказу коштів (транзакції) на загальну суму 70206,55 грн., що здійснено ТОВ «Кредитно-інвестиційний центр» () 19.05.2016р. на рахунок № НОМЕР_1 в ПАТ «Банк Михайлівський», що належить ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2 ) нікчемним - скасувати, а провадження у справі в цій частині закрити.

В решті рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 27.12.2017р. та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 16.05.2018р. залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає

Судді:

О.П. Стародуб

Я.О. Берназюк

В.М. Кравчук