Справа № 473/5181/19
Суддя: Ротар М. М.
Дата ухвалення: 2019-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 473/5181/19
РІШЕННЯ

іменем України

"28" грудня 2019 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі:

головуючого - судді Ротар М.М.

при секретарі судового засідання Гавриловій І.С.

перекладача СиманцівО.І.

за участю представника позивача Скиба В.,

відповідача ОСОБА_1 , представника відповідача адвоката Мунтян І.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вознесенську Миколаївської області адміністративну справу за позовом Чернівецького прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України до громадянина Республіки Сьєрра - ОСОБА_2 про продовження строку затримання, з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення іноземця, який підлягає примусовому видворенню за межі України

встановив

23 грудня 2019 року до Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області з позовом звернулося Чернівецького прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України до громадянина Республіки Сьєрра - ОСОБА_2 про продовження строку затримання, з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення іноземця, який підлягає примусовому видворенню за межі України.

Позовна заява обґрунтована тим, що 03.07.2019 року Першотравневий районний суд м. Чернівці задовольнив адміністративний позов та ухвалив рішення примусово видворити за межі України громадянина Республіки Сьєрра - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та відповідно до вимог п. 1 ст. 289 Кодексу адміністративного судочинства України затримати громадянина Республіки Сьєрра - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою ідентифікації особи та забезпечення примусового видворення з поміщенням до ПТПІ строком на шість місяців.

Громадянин Республіки Сьєрра - ОСОБА_2 не має жодного документу, що дає йому право на виїзд з України. Чернівецький прикордонний загон Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України неодноразово звертався з листами до Надзвичайного і Повноважного Посла Республіки Гвінея в Україні, Департаменту консульської служби Міністерства закордонних справ України, Посольства Республіки Сьєрра Леоне в Російській Федерації з метою ідентифікації особи та документування затриманого в адміністративному порядку іноземця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який назвався громадянином Республіки Сьєрра - ОСОБА_3 . На даний момент відповідей на листи не надійшло.

Посилаючись на те, що шестимісячний строк затримання відповідача з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні закінчується, він підлягає продовженню відповідно до статті 289 КАС України, а також наявні умови за яких неможливо забезпечити його примусове видворення, відсутні підстави для законного перебування на території України, він не вживає заходів стосовно своєї легалізації, відсутні кошти необхідні для проживання в Україні, відсутній документ, який дає право на виїзд з території України у встановленому порядку, також відповідач не відноситься до осіб, яким надано статус біженця і не є особою, яка потребує додаткового захисту, рішення суду про його примусове видворення за межі України має бути виконаним, позивач просив позов задовольнити.

Ухвалою суду від 23 грудня 2019 року було відкрито провадження по справі та справа призначена до розгляду.

Представник позивача Скиба В. взяв участь в режимі відео конференції, позов підтримав та просив його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 та його представник Мунтян І.Ю. взяли участь в в судовому засіданні режимі відео конференції. Заперечували проти задоволення позовних вимог. На адресу суду від представника відповідача Мунтян І.О. відзив на позов, в якому зазначено, що підстав для ідентифікації особи не має, оскільки відповідач має паспорт, що посвідчує його особу, крім того він одружений на громадянці України та його затримання порушує його право на повагу до приватного і сімейного життя.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

03.07.2019 року Першотравневий районний суд м. Чернівці задовольнив адміністративний позов та ухвалив рішення примусово видворити за межі України громадянина Республіки Сьєрра - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та відповідно до вимог п. 1 ст. 289 Кодексу адміністративного судочинства України затримати громадянина Республіки Сьєрра - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою ідентифікації особи та забезпечення примусового видворення з поміщенням до ПТПІ строком на шість місяців.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_1 не має жодного документу, що дає йому право на виїзд з України.

З метою ідентифікації його особи Чернівецький прикордонний загін Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України неодноразово звертався з листами до Надзвичайного і Повноважного Посла Республіки Гвінея в Україні, Департаменту консульської служби Міністерства закордонних справ України, Посольства Республіки Сьєрра Леоне в Російській Федерації з метою ідентифікації особи та документування затриманого в адміністративному порядку іноземця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який назвався громадянином Республіки Сьєрра - ОСОБА_3 .

На даний момент відповідей на листи не надійшло.

У відповідних положеннях ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зазначено, що: «1. Кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом; f) "законний арешт або затримання особи з метою запобігання її недозволеному в`їзду в країну чи особи, щодо якої провадиться процедура депортації або екстрадиції».

Тобто Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод відмежовує «затримання особи з метою запобігання її недозволеному в`їзду в країну» (перша частина цього положення) та «затримання особи, щодо якої провадиться процедура депортації або екстрадиції» (друга частина цього положення).

При цьому, перелік винятків із права на свободу, яке гарантує пункт 1статті ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, є вичерпним, і лише вузьке тлумачення цих винятків відповідатиме меті положення пункту 1статті ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (§ 42 рішення Європейського суду з прав людини «Ливада проти України»).

Так, частиною 11 ст. 289 КАС України передбачено, що строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Згідно з ч. 13 ст. 289 КАС України умовами, за яких неможливо ідентифікувати іноземця чи особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи, є: 1) відсутність співпраці з боку іноземця або особи без громадянства під час процедури його ідентифікації; 2) неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи.

Виходячи з правового аналізу ст. 289 КАС України можна стверджувати, що інститут продовження строку затримання застосовується адміністративним судом, виключно, у разі наявності умов, за яких неможливо забезпечити примусове видворення особи у зазначений строк, якими є: 1) відсутність співпраці з боку іноземця або особи без громадянства під час процедури його ідентифікації; 2) неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи.

Частиною 12 ст. 289 КАС України передбачено, що про продовження строку затримання не пізніш як за п`ять днів до його закінчення орган (підрозділ), за клопотанням якого затримано іноземця або особу без громадянства, кожні шість місяців подає відповідний адміністративний позов. У такому позові зазначаються дії або заходи, що вживалися органом (підрозділом) для ідентифікації іноземця або особи без громадянства, забезпечення виконання рішення про примусове видворення (реадмісію) або для розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.

Таким чином, є підстави для задоволення позовних вимог. Суд приходить до висновку, що наявні визначені ст. 289 КАС України підстави для продовження строку затримання відповідача в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, тому слід продовжити строк затримання громадянина Республіки Сьєрра - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до 28 червня 2020 року включно в Миколаївському пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, з метою забезпечення примусового видворення його за межі України.

При цьому судом не може бути взято до уваги заперечення відповідача та його представника про наявність документу, що посвідчує його особу та перебування відповідача у шлюбі з громадянкою України, оскільки в даному випадку предметом позову є наявність підстав для продовження строку затримання, які передбачені ч.3 ст. 289 КАС України. В даному випадку такою підставою суд вважає неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця чи документів, необхідних для ідентифікації особи.

Керуючись ст.ст. 2, 4,7-9, 77, 241-246, 268-271, 289 КАС України, суд

ухвалив

адміністративний позов Чернівецького прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України - задовольнити.

Продовжити строк затримання громадянину Республіки Сьєрра - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 поміщеному до Миколаївського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні з метою забезпечення видворення за межі України строком на 6 (шість) місяців до 28 червня 2019 року.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Вознесенський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Допустити негайне виконання рішення суду.

Суддя М.М. Ротар