Справа № 159/6131/19
Суддя: Шавель Руслан Миронович
Дата ухвалення: 2019-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2019 рокуЛьвів№ 857/13993/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Улицького В.З. та Кузьмича С.М.,

з участю секретаря судового засідання - Луців І.І.,

а також сторін (їх представників):

від позивача не з`явився;

від відповідача - не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу поліцейського роти № 2 Управління патрульної поліції у Волинській обл. Департаменту патрульної поліції капрала поліції Горбач Юлії Олександрівни на рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської обл. від 04.12.2019р. в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти № 2 Управління патрульної поліції у Волинській обл. Департаменту патрульної поліції капрала поліції Горбач Юлії Олександрівни про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (суддя суду І інстанції: Бойчук П.Ю.; час та місце ухвалення рішення суду І інстанції: 04.12.2019р., м.Ковель Волинської обл.), -

В С Т А Н О В И В:

28.10.2019р. позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив скасувати постанову серії ЕАК № 1640016 від 18.10.2019р. про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП (а.с.1-4).

Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської обл. від 04.12.2019р. заявлений позов задоволено; скасовано постанову в справі про адміністративне правопорушення серії НК № 1640016 від 18.10.2019р., винесену поліцейським Управління патрульної поліції /УПП/ у Волинській обл. Департаменту патрульної поліції /ДПП/ Горбач Ю.О., про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.122 КпАП, у виді штрафу в розмірі 255 грн.; провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.122 КУпАП, закрито (а.с.39-41).

Не погодившись із винесеним судовим рішенням, його оскаржила відповідач поліцейський роти № 2 УПП у Волинській обл. ДПП капрал поліції Горбач Ю.О., яка покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що у своїй сукупності призвело до невірного вирішення спору, просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні заявленого позову відмовити (а.с.44-48).

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що апелянт є неналежним відповідачем по справі; матеріалами справи повністю доводиться факт перевищення позивачем швидкості руху керованого ним автомобіля в населеному пункті, при цьому розгляд справи був проведений на місці правопорушення, заслухані пояснення позивача по факту вчинення порушення, останньому було надано можливість давати пояснення та користуватися правовою допомогою адвоката, досліджено наявні докази, на підставі чого винесено спірну постанову. Пояснення позивача жодним чином не спростовують факт вчинення порушення ПДР, останній всіляко намагався уникнути відповідальності за вчинене порушення.

Факт перевищення швидкості зафіксований приладом TruCam LTI 20/20 (серійний номер ТС001006), на якому зафіксований державний номерний знак транспортного засобу / НОМЕР_1 , а копію винесеної постанови скеровано у встановлений строк за місцем проживання позивача.

Наголошує на тому, що фотознімок приладу TruCam № _kF000_1018_161414.jpg здійснений приладом TruCam LTI 20/20 № ТС001006, містить інформацію, що автомобіль позивача рухався на автодорозі М19 Доманове-Ковель-Чернівці-Тереблене, 126 км (населений пункт с.Кременець), зі швидкістю 76 км/год., в населеному пункті. Вказана обставина також підтверджується відповідним відеозаписом з приладу TruCam № _kF000_1018_161414.avi.

Наведений пристрій - лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCAM LTI 20/20 № ТС001006 вказує систему географічних координат з кутовими величинами: географічна широта 50°55' 26.35"N і географічна довгота 25°12 '10.86"Е - з місця події.

В порядку підготовки апеляційної скарги УПП у Волинській обл. ДПП був направлений запит № 13145/41/17/01-2019 від 09.12.2019р. до Служби автомобільних доріг у Волинській обл. про надання інформації щодо того, який населений пункт розташований на 126 км автодороги М19 Доманове-Ковель-Чернівці-Тереблене.

Згідно відповіді № 2416/2.5 від 10.12.2019р. Служба автомобільних доріг у Волинській обл. повідомила, що, враховуючи місце розташування інформаційно-вказівних дорожніх знаків 5.45/5.46 «Початок /Кінець населеного пункту «Кременець», згідно Проекту організації дорожнього руху даної автомобільної дороги, а саме на км 125+880 та км 127+932, на 126 км даної автомобільної дороги розташований населений пункт - с.Кременець Рожищенського району.

Таким чином, наявними в матеріалах справи доказами доведено порушення позивачем п.12.4 Правил дорожнього руху /ПДР/ саме в населеному пункті, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.122 КУпАП.

Таким чином, оскаржувана постанова серії ЕАК № 1640016 від 18.10.2019р. відповідає ст.283 КУпАП, а покази приладу TruCam LTI 20/20 повинні оцінюватись судом як належний і достатній доказ в розумінні ст.251 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Інший учасник справи не подав до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі протягом строку, визначеного в ухвалі про відкриття апеляційного провадження, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

У зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог ч.4 ст.229 КАС України не здійснювалося. Також в порядку ч.3 ст.268, ч.2 ст.313 КАС України неявка сторін, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи (в тому числі оглянувши представлені відеоматеріали) та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана скарга підлягає до задоволення, з наступних мотивів.

Відповідно до п.п.1, 4 ч.1 ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Як встановлено судом першої інстанції, відповідно до постанови серії ЕАК № 1640016 від 18.10.2019р., винесеної поліцейським роти № 2 УПП у Волинській обл. ДПП капралом поліції Горбач Ю.О., о 16 год. 14 хв. 18.10.2019р., позивач ОСОБА_1 , керуючи легковим автомобілем марки «Мерседес Бенц ML250 Bluetec», державний номерний знак НОМЕР_2 , на 126 км автодороги М19 Доманове-Ковель-Чернівці-Тереблече, у населеному пункті с.Кременець рухався зі швидкістю 76 км/год., чим перевищив встановлені обмеження руху більше ніж на 20 км/год. та порушив вимоги п.12.4 ПДР. Швидкість вимірювалася приладом TRUCAM, серійний номер ТС1006.

На підставі наведеного, відповідачем визнано позивача винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. (зворот а.с.6).

Приймаючи рішення по справі та задовольняючи заявлений позов, суд першої інстанції виходив з того, що згідно постанови серії ЕАК № 1640016 від 18.10.2019р. виявлене перевищення швидкості руху мало місце на 126 км автодороги М-19.

Зазначені на представленому фотознімку із приладу TruCAM LTI20/20 ТС001006 координати не дозволяють визначити конкретне місце розташування автомобіля, при цьому спосіб такого визначення (через застосування широти і довготи) чинним законодавством не визначений.

Водночас, представлений відповідачем фотознімок приладу TruCAM LTI20/20 ТС001006 на підтвердження факту порушення позивачем ПДР, не може вважатися належним доказом у зв`язку з тим, що оспорювана постанова не містить точного номеру технічного засобу, за допомогою якого здійснено даний відеозапис.

Відтак, вчинення позивачем адміністративного правопорушення не підтверджується належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім оспорюваної постанови.

При цьому, саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення, а постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не може вважатися беззаперечним доказом вчинення правопорушення, оскільки така по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Лише фіксація вчинення позивачем адміністративного правопорушення, а не притягнення його до відповідальності, підтверджує правомірність накладення відповідачем адміністративного стягнення та буде вважатися належним доказом по справі.

Також всупереч п.5 розділу II Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затв. наказом МВС України № 1026 від 18.12.2018р., відповідачем не надано відео з нагрудної камери, в той час коли позивачем заперечується факт вчинення ним адміністративного правопорушення.

Між тим, такі висновки суду першої інстанції, на думку колегії суддів, не у повній мірі відповідають нормам матеріального права і фактичним обставинам справи, з наступних підстав.

Відповідно до п.12.4 ПДР, затв. постановою КМ України № 1306 від 10.10.2001р., у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Згідно ч.1 ст.122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Із змісту спірної постанови слідує, що позивачем допущено перевищення установленої швидкості руху транспортного засобу в населеному пункті.

При цьому, у складеній постанові серії ЕАК № 1640016 від 18.10.2019р. вказано серійний номер і назву технічного засобу, яким здійснювалося вимірювання швидкості руху керованого позивачем автомобіля.

Системний аналіз положень КУпАП дає підстави для висновку, що якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, уповноважена посадова особа зобов`язана здобути докази винуватості особи у вчиненні правопорушення.

Нормами КУпАП передбачено спрощений порядок фіксування адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, за умов якого протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, при цьому посадова особа має право винести безпосередньо постанову в справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до матеріалів адміністративної справи протокол про вчинення адміністративного правопорушення як один із можливих доказів по справі не складався, однак відповідачем надані інші беззаперечні докази вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП.

Стосовно представленого під час судового розгляду справи роздрукованого відеофайлу з приладу вимірювання швидкості TRUCAM LTI 20/20, серійний номер ТС001006 (а.с.18, 20) колегія суддів враховує наступне.

Пунктом 11 ч.1 ст.23 Закону України № 580-VIII від 02.07.2015р. «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Згідно з ст.31 цього Закону поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 вказаного Закону встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Водночас, візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку.

Правомірність використання відповідачем технічного приладу вимірювання швидкості TRUCAM LTI20/20, серійний номер ТС001006, стверджується свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/11929, виданого ДП «Укрметртестстандарт» від 25.09.2018р. (а.с.21).

Також правильність використання приладу вимірювання швидкості TRUCAM LTI20/20, серійний номер ТС001006, виробництва Laser Technology Inc., США, підтверджується наявністю виданого Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України експертного висновку № 04/02/03/-3008 від 27.09.2018р., який зазначає про правильність реалізації криптографічного алгоритму шифрування AES відповідно до ДСТУ ISO/IES 18033-3:2015 із довжиною ключа 256 біт та забезпечення конфіденційності, цілісності та автентичності зареєстрованих даних (а.с.23-24).

Водночас, лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки № UА-МІ/1-2903-2012 від 29.08.2012р. На підставі позитивних результатів державних приймальних випробувань Міністерством економічного розвитку і торгівлі України затверджений тип засобу вимірювальної техніки «Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCam», який було зареєстровано в державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером УЗ 197-12. Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України № 1362 від 02.11.2015р. пристрій TruCam виключений з Державного реєстру засобів вимірювальної техніки.

При цьому, чинним законодавством не передбачено повторного проходження даної процедури (сертифікації) для приладів, які вже були завезені на територію України та введені в експлуатацію. Тобто, вказана процедура проводилась виключно відносно тих засобів вимірювальної техніки, які планувалося серійно виробляти в Україні або ввозити на територію України відповідними партіями.

Таким чином, лазерні вимірювачі швидкості TruCam, які були введені в експлуатацію до моменту виключення їх з Державного реєстру, дозволяється застосовувати за умови позитивних результатів їх повірки. Наявним свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/1192підтверджено придатність лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20 до застосування.

Належність таких доказів слідує з приписів ст.251 КУпАП, відповідно до яких доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Оцінюючи вказані докази, колегія суддів вважає їх належними, оскільки такі відображені в спірній постанові.

Зафіксовані на них обставини не викликають обґрунтованого сумніву в тому, що саме позивач ОСОБА_1 допустив перевищення швидкості руху керованого ним автомобіля в населеному пункті.

Зокрема, представлений фотознімок приладу TruCam № _kF000_1018_161414.jpg здійснений приладом TruCam LTI 20/20 № ТС001006 та містить інформацію про те, що автомобіль позивача рухався на 126 км автодороги М-19 Доманове-Ковель-Чернівці-Тереблене, в населеному пункті с.Кременець Рожищенського району Волинської обл., зі швидкістю 76 км/год.

Вказана обставина також підтверджується відповідним відеозаписом з приладу TruCam № _kF000_1018_161414.avi (а.с.18).

Згідно даних лазерного вимірювача швидкості транспортних засобів TruCAM LTI 20/20 № ТС001006 місцем вчинення правопорушення в розрізі системи географічних координат з кутовими величинами є місце з координатами: географічна широта 50°55' 26.35"N і географічна довгота 25°12'10.86"Е, тобто, населений пункт с.Кременець (визначені через мережу Інтернет на веб-сайті Google Maps - а.с.36).

Окрім цього, з метою підтвердження місця вчинення порушення УПП у Волинській обл. ДПП був направлений запит № 13145/41/17/01-2019 від 09.12.2019р. до Служби автомобільних доріг у Волинській обл. про надання інформації.

Згідно відповіді № 2416/2.5 від 10.12.2019р. Служба автомобільних доріг у Волинській обл. повідомила, що, враховуючи місце розташування інформаційно-вказівних дорожніх знаків 5.45/5.46 «Початок /Кінець населеного пункту «Кременець», згідно Проекту організації дорожнього руху даної автомобільної дороги, а саме на км 125+880 та км 127+932, на 126 км даної автомобільної дороги розташований населений пункт - с.Кременець Рожищенського району (а.с.52-53).

Оскільки такі докази не існували на момент розгляду справи в суді першої інстанції, однак такі стосуються ключового питання стосовно правильності вирішення наведеного спору, а також з урахуванням розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, що унеможливлювало надання таких доказів, колегія суддів на підставі ч.4 ст.308 КАС України вважає за необхідне прийняти вказані докази і долучити їх до матеріалів справи.

Апеляційним судом з`ясовано, що дорожній знак 5.70 «Фото-, відеофіксування порушень Правил дорожнього руху» на автодорозі М19 Доманово-Ковель-Чернівці-Тереблене, знаходиться на відмітці:

в напрямку м.Ковель: на 1) км 132+ 50 м; 2) км 199+850 м; 3) км 104+900 м;

в напрямку м.Луцька на 1) км 101+750 м; 2) км 117 +100 м; 3) км 129+300 м,

які інформують про можливість здійснення контролю за порушеннями ПДР за допомогою спеціальних технічних та (або) технічних засобів.

Також на автодорозі М19 Доманово-Ковель-Чернівці-Тереблене - 125 км+880 м розташований дорожній знак 5.45 «Початок населеного пункту» та 5.46 «Кінець населеного пункту» с.Кременець в напрямку з міста Луцьк 125 км+880 м автодороги, та встановлено дорожній знак 5.45 «Початок населеного пункту» та 5.46 «Кінець населеного пункту» с.Кременець в напрямку м.Ковель (а.с.34-35).

Відповідно до ст.283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Спірна постанова серії ЕАК № 1640016 від 18.10.2019р. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відповідає вимогам ст.283 КУпАП.

Із змісту вказаної норми слідує, що обставини вчинення адміністративного правопорушення, які викладені у постанові, мають встановлюватись на підставі оцінених органом (посадовою особою) доказів, що є допустимими, тобто зібраними у встановленому КУпАП порядку.

Вказана постанова містить посилання на доказ вчинення позивачем згаданого адміністративного порушення, а саме покази вимірювання швидкості за допомогою приладу TRUCAM ТС1006.

Наведені у спірній постанові неповна назва приладу і його серійного номеру не призводять до неможливості його ідентифікації, оскільки відповідачем представлено технічну документацію на вказаний прилад (а.с.21-33).

За таких умов вказана обставина не розцінюється колегією суддів як така, що свідчить про неправильність складання постанови серії ЕАК № 1640016 від 18.10.2019р.

Стосовно доводів позивача щодо порядку порушення розгляду справи про адміністративне правопорушення колегія суддів враховує, що відповідно до матеріалів адміністративної справи позивач фактично не заперечував перевищення ним дозволеної швидкості руху автомобіля в населеному пункті.

Із представленого відзиву на позов слідує, що відповідачем були роз`яснені позивачу його права та обов`язки згідно вимог КУпАП, при цьому будь-яких клопотань (в тому числі щодо використання права на правову допомогу) від нього не поступало.

Водночас, позивачем не було долучено до постанови відповідача будь-яких письмових клопотань, зауважень та заяв; стосовно дій відповідача ним не подавалися жодні скарги в органи Національної поліції або прокуратури.

Щодо місця розгляду справи про адміністративне правопорушення колегія суддів враховує, що відповідно до ч.1 ст.276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Згідно приписів п.2.4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2015 від 26.05.2015р. у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення ч.1 ст.276 КУпАП вбачається, що підстав для ототожнення місця вчинення адміністративного правопорушення з місцем розгляду справи про таке правопорушення немає, а словосполучення «на місці вчинення правопорушення» і «за місцем його вчинення», які містяться у статтях 258, 276 Кодексу, мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст. Зокрема, словосполучення «за місцем його вчинення», застосоване у положенні ч.1 ст.276 Кодексу, за якою «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», вказує на місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення у межах його територіальної юрисдикції згідно з адміністративно-територіальним устроєм України.

Проте, Законом України № 596-VII від 14.07.2015р. «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» внесено зміни до ст.258 КУпАП, зі змісту яких вбачається, що у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.283 КУпАП.

Таким чином, судом апеляційної інстанції не можуть бути прийняті до уваги доводи позивача з приводу неналежного місця розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Стосовно дискримінаційних дій зі сторони відповідача по відношенню до позивача колегія суддів наголошує на тому, що відповідно до ст.24 Конституції України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом.

Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Згідно зі ст.14 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, користування правами та свободами, визнаними в цій Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою - статі, раси, кольору шкіри, мови, релігії, політичних чи інших переконань, національного чи соціального походження, належності до національних меншин, майнового стану, народження, або за іншою ознакою.

Відповідно до ст.1 Закону України № 5207-VI від 06.09.2012р. «Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні» дискримінація - ситуація, за якої особа та/або група осіб за їх ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, віку, інвалідності, етнічного та соціального походження, громадянства, сімейного та майнового стану, місця проживання, мовними або іншими ознаками, які були, є та можуть бути дійсними або припущеними (далі - певні ознаки), зазнає обмеження у визнанні, реалізації або користуванні правами і свободами в будь-якій формі, встановленій цим Законом, крім випадків, коли таке обмеження має правомірну, об`єктивно обґрунтовану мету, способи досягнення якої є належними та необхідними.

Непряма дискримінація - ситуація, за якої внаслідок реалізації чи застосування формально нейтральних правових норм, критеріїв оцінки, правил, вимог чи практики для особи та/або групи осіб за їх певними ознаками виникають менш сприятливі умови або становище порівняно з іншими особами та/або групами осіб, крім випадків, коли їх реалізація чи застосування має правомірну, об`єктивно обґрунтовану мету, способи досягнення якої є належними та необхідними.

Статтею 2 вказаного Закону визначено, що законодавство України ґрунтується на принципі недискримінації, що передбачає незалежно від певних ознак:

1) забезпечення рівності прав і свобод осіб та/або груп осіб;

2) забезпечення рівності перед законом осіб та/або груп осіб;

3) повагу до гідності кожної людини;

4) забезпечення рівних можливостей осіб та/або груп осіб.

Згідно з положеннями ст.6 наведеного Закону відповідно до Конституції України, загальновизнаних принципів і норм міжнародного права та міжнародних договорів України всі особи незалежно від їх певних ознак мають рівні права і свободи, а також рівні можливості для їх реалізації.

Форми дискримінації з боку державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб, юридичних осіб публічного та приватного права, а також фізичних осіб, визначені статтею 5 цього Закону, забороняються.

Не вважаються дискримінацією дії, які не обмежують права та свободи інших осіб і не створюють перешкод для їх реалізації, а також не надають необґрунтованих переваг особам та/або групам осіб за їх певними ознаками, стосовно яких застосовуються позитивні дії, а саме: спеціальний захист з боку держави окремих категорій осіб, які потребують такого захисту; здійснення заходів, спрямованих на збереження ідентичності окремих груп осіб, якщо такі заходи є необхідними; надання пільг та компенсацій окремим категоріям осіб у випадках, передбачених законом; встановлення державних соціальних гарантій окремим категоріям громадян; особливі вимоги, передбачені законом, щодо реалізації окремих прав осіб.

Системний аналіз наведених правових норм дає підстави дійти до висновку про те, що обов`язковою ознакою дискримінації є встановлення факту обмеження (зменшення, звуження, позбавлення) права.

Натомість, у розглядуваного випадку позивачем не доведено факту погіршення його становища по відношенню до інших водіїв через майновий стан, а відтак доводи позивача про наявність дискримінаційних ознак зі сторони відповідача не ґрунтуються на вимогах закону.

Отже, за наведених обставин колегія суддів приходить до переконливого висновку про те, що дійсно о 16 год. 14 хв. 18.10.2019р., позивач ОСОБА_1 , керуючи легковим автомобілем марки «Мерседес Бенц ML250 Bluetec», державний номерний знак НОМЕР_2 , на 126 км автодороги М19 Доманове-Ковель-Чернівці-Тереблече, у населеному пункті с.Кременець рухався зі швидкістю 76 км/год., чим перевищив встановлені обмеження руху більше ніж на 20 км/год. та порушив вимоги п.12.4 ПДР. Швидкість вимірювалася приладом TRUCAM, серійний номер ТС1006.

На підставі наведеного, відповідачем правомірно визнано позивача винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

Додатково колегія суддів враховує, що згідно з рішенням Європейського суду з прав людини в справі «O'Halloranand Francis v. The United Kingdom» будь-хто, хто вирішив володіти чи керувати автомобілем, знав, що таким чином він піддає себе режиму регулювання, котрий застосовується, оскільки визнавалося, що володіння і користування автомобілем може потенційно завдати серйозної шкоди. Можна вважати, що ті, хто вирішив володіти та керувати автомобілями, погодилися на певну відповідальність та обов`язки.

Таким чином, відповідачем правомірно притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП, а відтак заявлений позов є безпідставним та необґрунтованим, через що не підлягає до задоволення.

За правилами ст.139 КАС України підстав для розподілу судових витрат у цій справі немає.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права (незастосування закону, який підлягав застосуванню), що в своїй сукупності призвело до невірного вирішення спору, через що рішення суду підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні заявленого позову, з вищевикладених мотивів.

Керуючись ст.139, ч.4 ст.229, ч.3 ст.243, ч.3 ст.268, ст.ст.272, 286, 310, ч.2 ст.313, п.2 ч.1 ст.315, п.п.1, 4 ч.1 ст.317, ч.1 ст.321, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу поліцейського роти № 2 Управління патрульної поліції у Волинській обл. Департаменту патрульної поліції капрала поліції Горбач Юлії Олександрівни задовольнити.

Рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської обл. від 04.12.2019р. в адміністративній справі № 159/6131/19 скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову ОСОБА_1 до поліцейського роти № 2 Управління патрульної поліції у Волинській обл. Департаменту патрульної поліції капрала поліції Горбач Юлії Олександрівни про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і не може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий суддя Р. М. Шавель
судді В. З. Улицький
С. М. Кузьмич
Дата складення повного судового рішення: 27.12.2019р.