Справа № 240/11368/19
Суддя: Капинос Оксана Валентинівна
Дата ухвалення: 2019-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
категорія 112030000
Житомирський окружний адміністративний суд у складі:
судді Капинос О.В.,
розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання неправомірною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,
Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить:
визнати неправомірною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо непроведения мені перерахунку пенсії з 01 жовтня 2017 року із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні за 2014-2016 роки 3 764, 40 грн. та з 01 березня 2019 року із застосуванням показника середньої заробітної плати 4 404,35 грн.
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області провести мені перерахунок пенсії з 01 жовтня 2017 року із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні за 2014-20 16 роки 3 764,40 грн. та з 01 березня 2019 року із застосуванням показника середньої заробітної плати 4 404, 35 грн.
В обгрунтування позову зазначає, що при на підставі рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 20.12.2019 у справі №0640/3776/18 відповідачем поновлено виплату пенсії. Проте, перерахунок пенсії, який проводився всім пенсіонерам з 01.10.2017 за використанням середньомісячної заробітної плати за 2014-2016 роки та з 01.03.2019 з застосуванням показника середньої заробітної плати 4404,35 грн. ій не проводився. Вважає таку бездіяльність протиправною.
Ухвалою від 07.11.2019 відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення учасників справи.
27.11.2019 відповідач подав відзив, в якому зазначив, що на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 20.02.2019 у справі№0640/3776/18 поновлено випалту пенсії з 16.07.2018. Рішення суду не містить зобов"язань щодо перерахунку пенсії.
Ухвалою від 29.11.2019 позовну заяву залишено без руху для надання позивачем заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду з вказаним позовом із зазначенням причини поважності такого пропуску.
09.12.2019 позивач надіслав до суду заяву про усунення недоліків позовної заяви.
Ухвалою від 20.12.2019 продовжено розгляд справи.
Ухвалою суду від 27.12.2019 позовну заяву в частині позовних вимог про перерахунок пенсії з 01.10.2017 залишено без розгляду, у зв"язку з пропуском строку звернення до суду.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.
Позивач перебуває на обліку в Головному управліні Пенсійного фонду України в Житомирській області та отримує пенсію за віком з 2007.
З серпня 2012, виплата пенсії припинена, у зв"язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон до Ізраїлю.
Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 20.02.2019 у справі№0640/3776/18 позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправними дії Житомирського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови ОСОБА_1 у поновленні виплати раніше призначеної пенсії за віком.

Зобов`язано Житомирське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області поновити ОСОБА_1 виплату раніше призначеної пенсії за віком з 16.07.2018 в розмірах, передбачених законодавством України. У задоволенні позовних вимог про поновлення виплати пенсії з перерахунком з 01.10.2017 відмовлено.

23.09.2019 позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2016 і про подальний перерахунок пенсії.

У листі від 03.10.2019 похивачу повідомлено, що на виконання судового рішення, відповідачем відновлено виплату пенсії з 16.07.2018 в розмірах, передбачених законодавством із застосуванням показника середньої заробітної плати, з якої сплачені страхові внески за 2007 рік, а саме, 1197,91 грн. Рішення суду не містить зобов"язань щодо очислення пенсії з урахуванням показника за 2016 рік та щодо подальшого перерахунку пенсії.

Вважаючи, що відповідачем протиправно не здійснено перерахунок пенсії з з 01.03.2019, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян регулюються Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року №1058-IV (далі Закон №1058-IV).

Закон №1058-IV розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Відповідно до частини першої статі 9 Закону №1058-ІV в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Частиною першою статті 25 Закону №1058-ІV передбачено, що коефіцієнт страхового стажу, що застосовується для обчислення розміру пенсії, визначається із заокругленням до п`яти знаків після коми за формулою: Кс=См х Вс/100% х 12, деКс - коефіцієнт страхового стажу; См - сума місяців страхового стажу; Вс - визначена відповідно до цього Закону величина оцінки одного року страхового стажу (у відсотках). За період участі в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування величина оцінки одного року страхового стажу дорівнює 1 %.

У свою чергу, відповідно до частини першої статті 27 Закону №1058-ІV розмір пенсії за віком визначається за формулою: П = Зп х Кс, де: П - розмір пенсії, у гривнях; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях (з 01.10.2017 року 3764,40 грн., з 01.03.2019 року - 4404,35 грн.); Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону (0,45917).

Загальні положення щодо проведення індексації та перерахунку пенсії визначено статтею 42 Закону №1058-ІV.

Відповідно до частини другої статті 42 Закону №1058-ІV для забезпечення індексації пенсії щороку проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.

Показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, щороку збільшується на коефіцієнт, що відповідає 50 відсоткам показника зростання споживчих цін за попередній рік та 50 відсоткам показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.

26.02.2019 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 20.02.2019 року №124 "Питання проведення індексації пенсій у 2019 році", в пункті 2 якої установлено, що у 2019 році перерахунок пенсій згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим цією постановою, проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, в розмірі 1,17.

Відповідно п.1,2 Порядку проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" перерахунку підлягають пенсії, обчислені: відповідно до Закону; відповідно до статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у розмірі відшкодування фактичних збитків; з урахуванням заробітку (грошового забезпечення), який визначено відповідно до частини першої статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Перерахунку підлягають пенсії, призначені за зверненнями, які надійшли, зокрема, по 31 грудня включно року, що передує року, в якому проводиться перерахунок, крім тих, які на дату проведення перерахунку переведено з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на умовах, визначених абзацом третім частини третьої статті 45 Закону (за зверненнями, які надійшли з 1 січня року, в якому проводиться перерахунок);

Відповідно до пункту 5 Порядку проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 №124, у 2019 році перерахунок пенсій у зв`язку із збільшенням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, проводиться шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для обчислення пенсії, станом на 1 жовтня 2017 р. на коефіцієнт, визначений згідно з абзацом першим пункту 4 цього Порядку.

Відповідно до Закону України №2148-VІІІ з 01.10.2017 року пенсії перераховано із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки (3764,40 грн) із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%.

Отже, з урахуванням зазначеного показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з урахуванням якого проводиться перерахунок пенсії з 01.03.2019, становить 4404,35 грн.: 3764,40 грн. (показник середньої зарплати в Україні, з якої сплачено страхові внески та який враховано для обчислення пенсії станом на 01.10.2017 року) х 1,17 (коефіцієнт визначений постановою Кабінету Міністрів України від 20.02.2019 №124).

Конституційний Суд України під час розгляду 7 жовтня 2009 року справи № 1- 32/2009 встановив, що конституційне право на соціальний захист включає і право громадян на забезпечення їх у старості. Також суд зазначив, що пенсія за віком, за вислугу років та інші її види, що призначаються у зв`язку з трудовою діяльністю, заслужені попередньою працею і є однією з форм соціального захисту. Цим визначається зміст і характер обов`язку держави стосовно тих громадян, які набули право на одержання пенсії. Закріплюючи на конституційному рівні право на соціальний захист кожного громадянина, без будь-яких винятків, держава реалізує положення статті 24 Конституції України відповідно до яких громадяни мають рівні конституційні права і не може бути обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками (...).

Для визнання того, що відповідачем порушуються основоположні права та свободи людини слід також врахувати й практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ). Більш того, статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

З Конвенції і судової практики ЄСПЛ випливає, що пенсія є джерелом існування, доходом та власністю (матеріальним інтересом, захищеним статтею 1 Першого протоколу до Конвенції).

Відмінність у ставленні є дискримінаційною, якщо вона не має об`єктивного та розумного обґрунтування, іншими словами, якщо вона не переслідує легітимну ціль або якщо немає розумного співвідношення між застосованими засобами та переслідуваною ціллю. Договірна держава користується свободою розсуду при визначенні того, чи та якою мірою відмінності в інших схожих ситуаціях виправдовують різне ставлення (Рішення ЄСПЛ від 21 лютого 1997 року у справі "Ван Раалте проти Нідерландів" (Van Raalte v. the Netherlands), n. 39).

Також ЄСПЛ в даному рішенні зазначив, що різниця в поводженні, на яку заявник скаржився, порушувала статтю 14 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою користування правами та свободами, визнаними в Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою - статі, раси, кольору шкіри, мови, релігії, політичних чи інших переконань, національного чи соціального походження, належності до національних меншин, майнового стану, народження, або за іншою ознакою, у поєднанні зі статтею 1 Першого протоколу до Конвенції, якою передбачено право кожної фізичної або юридичної особи мирно володіти своїм майном та закріплено, що ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

ЄСПЛ у справі "Суханов та Ільченко проти України" 26 червня 2014 року (Заяви №68385/10 та 71378/10) параграфах 53 - 56 зазначив, що першим і найголовнішим правилом статті 1 Першого протоколу є те, що будь-яке втручання державних органів у право на мирне володіння майном має бути законним і повинно переслідувати легітимну мету "в інтересах суспільства". Будь-яке втручання також повинно бути пропорційним по відношенню до переслідуваної мети. Іншими словами, має бути забезпечено "справедливий баланс" між загальними інтересами суспільства та обов`язком захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідного балансу не буде досягнуто, якщо на відповідну особу або осіб буде покладено особистий та надмірний тягар (див., серед багатьох інших джерел, рішення у справі "Колишній Король Греції та інші проти Греції" (Former King of Greece and Others v. Greece) [ВП], заява № 25701/94, пп. 79 та 82).

Враховуючи практику ЄСПЛ, з огляду на те, що виплату позивачу пенсії відновлено з 16.07.2018, суд вважає, що відповідачем протиправно не було проведено перерахунок позивачу пенсії з 01 березня 2019 року із застосуванням показника середньої заробітної плати 4 404,35 грн., оскільки таке право встановлено законом.

Отже, суд відмічає, що така бездіяльність відповідача суперечить Статті 1 Протоколу 1 Європейської конвенції з прав людини, оскільки позбавлення громадян похилого віку - його пенсії, яка є основним джерелом для існування, не виправдовує жодний суспільний інтерес за обставин даної справи.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Частиною ч.2 ст.77 КАС України, визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, оскільки відповідачем не доведено правомірність вчинених дій.

Керуючись статтями 242-246,295 Кодексу адміністративного судочинства України,

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати неправомірною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул.О.Ольжича,7, м.Житомир, 10003, ) щодо непроведення ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) перерахунку пенсії з з 01 березня 2019 року із застосуванням показника середньої заробітної плати 4 404,35 грн.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул.О.Ольжича,7, м.Житомир, 10003, ) провести ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) перерахунок пенсії з 01 березня 2019 року із застосуванням показника середньої заробітної плати 4 404, 35 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул.О.Ольжича,7, м.Житомир, 10003, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім гривень сорок копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Капинос