Справа № 440/4447/19
Суддя: С.С. Сич
Дата ухвалення: 2020-01-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 січня 2020 року м. ПолтаваСправа № 440/4447/19

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Сич С.С.,

за участю:

секретаря судового засідання - Солтис О.О.,

представника відповідача - Шамало Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Автозаводського відділу державної виконавчої служби у місті Кременчуці Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про визнання протиправними та скасування постанов, -

В С Т А Н О В И В:

15 листопада 2019 року ОСОБА_1 (надалі - позивач; ОСОБА_1 ) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Автозаводського відділу державної виконавчої служби м. Кременчука Головного територіального управління юстиції у Полтавській області (надалі - відповідач) про: визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №60424146 від 25.10.2019; визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №60423854 від 25.10.2019; визнання протиправною та скасування постанови про арешт майна боржника ВП №60424146 від 25.10.2019.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що в межах виконавчих проваджень №38486746 та № 51575339 не відбувалось фактичного стягнення суми боргу за виконавчими документами, тому відповідачем безпідставно винесено оскаржувані у даній справі постанови про відкриття виконавчого провадження та постанову про арешт майна боржника. Звертає увагу суду на безпідставність накладення відповідачем арешту на майно ОСОБА_1 постановою від 25.10.2019 ВП №60424146 на суму 33000,00 грн., оскільки сума стягнення в межах даного виконавчого провадження становила 14774,74 грн.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2019 року позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №440/4447/19, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи, призначено судове засідання для розгляду справи по суті, витребувано докази.

26 грудня 2019 року до суду надійшов відзив на позовну заяву /а.с. 66-70/, у якому представник відповідача просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на те, що на примусовому виконанні у відповідача перебувало виконавче провадження №51575339 з примусового виконання виконавчого листа №524/1550/16-ц, виданого 18.06.2016 Автозаводським районним судом м. Кременчук, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 180249,93 грн., та виконавче провадження №38486746 з примусового виконання виконавчого листа №2-3307/12, виданого 27.05.2013 Автозаводським районним судом м. Кременчук, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 147747,38 грн. На підставі заяв стягувача від 24.10.2019 про повернення виконавчих документів без виконання державним виконавцем винесено постанови про стягнення з боржника виконавчого збору під час повернення виконавчого документа стягувачу згідно пункту 1 статті 37 Закону України "Про виконавче провадження". Зазначає, що постанови про стягнення виконавчого збору є виконавчими документам та підлягають виконанню в порядку, передбаченому цим Законом та Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5. Вважає, що оскаржувані постанови винесені на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством України.

Позивач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений в порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України, про причини неявки у судове засідання не повідомив.

Так, повістка про виклик в суд та копія ухвали від 11 грудня 2019 року, які були доставлені за адресою місця проживання позивача, повідомленою ним у позовній заяві, повернуті до суду поштовою організацією з відміткою "за закінченням терміну зберігання" /а.с. 57-64/.

Частиною 11 статті 126 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що розписку про одержання повістки (повістку у разі неможливості вручити її адресату чи відмови адресата її одержати) належить негайно повернути до адміністративного суду. У разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином

Відтак, вважається, що повістка вручена позивачу належним чином.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував, просив відмовити у його задоволенні.

Відповідно до частини 1 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Пунктом 1 частини 3 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи по суті за відсутності позивача.

Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши письмові докази, встановив наступні обставини та спірні правовідносини.

24.10.2019 старшим державним виконавцем Автозаводського відділу державної виконавчої служби міста Кременчука Головного територіального управління юстиції у Полтавській області (надалі - Автозаводського ВДВС м. Кременчука ГТУЮ у Полтавській області) Шишко Л.І. прийнято постанову про повернення виконавчого документа стягувану ВП №51575339, якою виконавчий лист №524/1550/16-ц, виданий Автозаводським районним судом м. Кременчука 18.06.2016, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості у розмірі 180249,93 грн. повернуто стягувачу на підставі пункту 1 частини 1 статті 37 Закону України "Про виконавче провадження" у зв`язку з надходженням заяви стягувача про повернення виконавчого документа без виконання /а.с. 78/.

Пунктом 2 вказаної постанови ВП №51575339 від 24.10.2019 вирішено вивести в окреме провадження постанови про стягнення виконавчого збору та витрат.

24.10.2019 старшим державним виконавцем Автозаводського ВДВС м. Кременчука ГТУЮ у Полтавській області Шишко Л.І. винесено постанову про стягнення виконавчого збору ВП №51575339, якою стягнуто з боржника ОСОБА_1 виконавчий збір у розмірі 18024,99 грн. /а.с. 79/.

25.10.2019 старшим державним виконавцем Автозаводського ВДВС м. Кременчука ГТУЮ у Полтавській області Шишко Л.І. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №60423854, якою відкрито виконавче провадження з виконання постанови Автозаводського ВДВС №51575339 від 24.10.2019 про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави 18024,99 грн. /а.с. 81/.

Також 22.01.2015 головним державним виконавцем Автозаводського ВДВС м. Кременчука ГТУЮ у Полтавській області Роткевич І.В. винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору ВП №38486746, якою стягнуто з боржника ОСОБА_1 виконавчий збір у розмірі 14774,74 грн. /а.с. 82/.

24.10.2019 старшим державним виконавцем Автозаводського ВДВС м. Кременчука ГТУЮ у Полтавській області Шишко Л.І. прийнято постанову про повернення виконавчого документа стягувачу ВП №38486746, якою виконавчий лист №2-3307/12, виданий Автозаводським районним судом 27.05.2013, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 147747,38 грн. повернуто стягувачу на підставі пункту 1 частини 1 статті 37 Закону України "Про виконавче провадження" у зв`язку з надходженням заяви стягувача про повернення виконавчого документа без виконання /а.с. 76/.

Пунктом 2 постанови ВП №38486746 від 24.10.2019 вирішено постанови про стягнення виконавчого збору та витрат вивести в окреме провадження.

25.10.2019 старшим державним виконавцем Автозаводського ВДВС м. Кременчука ГТУЮ у Полтавській області Шишко Л.І. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №60424146, якою відкрито виконавче провадження з виконання постанови Автозаводського ВДВС №38486746 від 22.01.2015 про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави 14774,74 грн. /а.с. 84/.

25.10.2019 старшим державним виконавцем Автозаводського ВДВС м. Кременчука ГТУЮ у Полтавській області Шишко Л.І. винесено постанову про арешт майна боржника ВП №60424146, якою накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 33000 грн. /а.с. 86-87/.

04.11.2019 старшим державним виконавцем Автозаводського ВДВС м. Кременчука ГТУЮ у Полтавській області Шишко Л.І винесено постанову ВП №60424146 про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження, якою об`єднано виконавчі провадження №60423854, №60424146 у зведене виконавче провадження №60489980 /а.с. 88/.

Позивач не погодився з постановою про відкриття виконавчого провадження ВП №60424146 від 25.10.2019, постановою про відкриття виконавчого провадження ВП №60423854 від 25.10.2019 та постановою про арешт майна боржника ВП №60424146 від 25.10.2019, у зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку оскаржуваним постанові про відкриття виконавчого провадження ВП №60424146 від 25.10.2019 та постанові про відкриття виконавчого провадження ВП №60423854 від 25.10.2019, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до статті 1 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII "Про виконавче провадження" (надалі - Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною 1 статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до частини 1 статті 24 Закону № 1404-VIIІ виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Пунктом 1 частини 1 статті 26 Закону № 1404-VIІІ передбачено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

За приписами пункту 5 частини 1 статті 3 Закону № 1404-VIIІ відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди.

Таким чином, постанови державних виконавців про стягнення виконавчого збору є виконавчими документами.

Згідно з частиною 5 статті 26 Закону №1404-VIII виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Пунктом 1 частини 1 статті 37 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавчий документ повертається стягувачу, якщо стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа.

Відповідно до частини 3 статті 40 Закону № 1404-VIII у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Таким чином, Законом №1404-VІІІ передбачено повноваження державного виконавця виносити постанову про стягнення виконавчого збору, у якій зазначаються розмір та порядок стягнення нарахованого виконавчого збору, яка є виконавчим документом та виконується в порядку, встановленому цим Законом.

Частиною 1 статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» (чинного на час винесення постанови про стягнення з боржника виконавчого збору від 22.01.2015 ВП №38486746) передбачено, що у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом.

Відповідно до частини 2 статті 27 Закону №1404-VІІІ виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

Згідно з приписами пункту 8 розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5 (у редакції чинній на час винесення оскаржуваних постанов), виконавчий збір стягується з боржника на підставі постанови про стягнення виконавчого збору, у якій зазначаються розмір та порядок стягнення нарахованого виконавчого збору.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 7, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, постанова про стягнення виконавчого збору не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) реєструється в автоматизованій системі виконавчого провадження як виконавчий документ та підлягає виконанню в порядку, передбаченому Законом та цією Інструкцією.

Державний виконавець зобов`язаний відкрити виконавче провадження за постановою про стягнення виконавчого збору не пізніше наступного робочого дня з дня її реєстрації в автоматизованій системі виконавчого провадження.

Як встановлено судом, 24.10.2019 старшим державним виконавцем Автозаводського ВДВС м. Кременчука ГТУЮ у Полтавській області Шишко Л.І. прийнято постанову про стягнення виконавчого збору ВП №51575339, якою стягнуто з боржника ОСОБА_1 виконавчий збір у розмірі 18024,99 грн. /а.с. 79/.

Також 22.01.2015 головним державним виконавцем Автозаводського ВДВС м. Кременчука ГТУЮ у Полтавській області Роткевич І.В. винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору ВП №38486746, якою стягнуто з боржника ОСОБА_1 виконавчий збір у розмірі 14774,74 грн. /а.с. 82/.

Доказів оскарження та скасування постанови про стягнення виконавчого збору ВП №51575339 від 24.10.2019 та постанови про стягнення з боржника виконавчого збору ВП №38486746 від 22.01.2015 до суду не надано.

Вказані постанови про стягнення виконавчого збору, які є виконавчими документами та можуть бути оскаржені до суду, не оскаржуються позивачем у даній справі та є чинними, а тому державний виконавець зобов`язаний відкрити виконавче провадження за вказаними постановами про стягнення виконавчого збору не пізніше наступного робочого дня з дня їх реєстрації в автоматизованій системі виконавчого провадження.

Відтак, суд не бере до уваги доводи позивача про неправомірність оскаржуваних постанов про відкриття виконавчого провадження з посиланням на неправомірність постанови про стягнення виконавчого збору ВП №51575339 від 24.10.2019 та постанови про стягнення з боржника виконавчого збору ВП №38486746 від 22.01.2015, з виконання яких оскаржуваними у даній справі постановами відкрито виконавчі провадження, оскільки вказані постанови про стягнення виконавчого збору є чинними та не оскаржувалися позивачем, який є боржником у вказаних виконавчих провадженнях.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 30 травня 2018 року у справі № 808/3791/16 дійшов висновку, що частини перша та друга статті 27 Закону № 1404-VIII установлює загальні правила стягнення виконавчого збору виконавцем. Частина третя статті 40 Закону № 1404-VIII є спеціальною нормою, яка регулює окремі випадки стягнення виконавчого збору, а тому загальні правила, встановлені частинами першою та другою статті 27 цього Закону, застосовуватися не можуть. До того ж суд касаційної інстанції зауважив, що стягувач звернувся із заявою про повернення виконавчого документу відповідно до пункту 1 частини першої статті 37 Закону № 1404-VIII, у зв`язку з чим настають наслідки, які передбачені частиною третьою статті 40 цього Закону - якщо виконавчий збір не стягнуто, то державний виконавець виносить постанову про стягнення виконавчого збору. При цьому норми статті 27 Закону України № 1404-VIII містять вичерпний перелік підстав та умов, за якими виконавчий збір не стягується, зокрема визначено, що виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, за умови, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Судом встановлено, що 24.10.2019 старшим державним виконавцем Автозаводського ВДВС м. Кременчука ГТУЮ у Полтавській області Шишко Л.І. прийнято постанову про повернення виконавчого документа стягувану ВП №51575339, якою виконавчий лист №524/1550/16-ц, виданий Автозаводським районним судом м. Кременчука 18.06.2016, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості у розмірі 180249,93 грн. повернуто стягувачу на підставі пункту 1 частини 1 статті 37 Закону України "Про виконавче провадження" у зв`язку з надходженням заяви стягувача про повернення виконавчого документа без виконання /а.с. 78/. Пунктом 2 вказаної постанови ВП №51575339 від 24.10.2019 вирішено постанови про стягнення виконавчого збору та витрат вивести в окреме провадження.

Також 24.10.2019 старшим державним виконавцем Автозаводського ВДВС м. Кременчука ГТУЮ у Полтавській області Шишко Л.І. прийнято постанову про повернення виконавчого документа стягувачу ВП №38486746, якою виконавчий лист №2-3307/12, виданий Автозаводським районним судом 27.05.2013, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 147747,38 грн. повернуто стягувачу на підставі пункту 1 частини 1 статті 37 Закону України "Про виконавче провадження" у зв`язку з надходженням заяви стягувача про повернення виконавчого документа без виконання /а.с. 76/. Пунктом 2 постанови ВП №38486746 від 24.10.2019 вирішено постанови про стягнення виконавчого збору та витрат вивести в окреме провадження.

Вказані постанови про повернення виконавчого документа стягувачу як вцілому, так і в частині виведення в окреме провадження постанови про стягнення виконавчого збору, не оскаржувалися та є чинними.

25.10.2019 старшим державним виконавцем Автозаводського ВДВС м. Кременчука ГТУЮ у Полтавській області Шишко Л.І. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №60423854, якою відкрито виконавче провадження з виконання постанови Автозаводського ВДВС №51575339 від 24.10.2019 про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави 18024,99 грн. /а.с. 81/ та 25.10.2019 старшим державним виконавцем Автозаводського ВДВС м. Кременчука ГТУЮ у Полтавській області Шишко Л.І. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №60424146, якою відкрито виконавче провадження з виконання постанови Автозаводського ВДВС №38486746 від 22.01.2015 про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави 14774,74 грн. /а.с. 84/.

Таким чином, зважаючи на встановлені обставини та наведені вище норми законодавства, якими врегульовано спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що постанова про відкриття виконавчого провадження ВП №60424146 від 25.10.2019, якою відкрито виконавче провадження з виконання постанови про стягнення з боржника виконавчого збору ВП №38486746 від 22.01.2015, та постанова про відкриття виконавчого провадження ВП №60423854 від 25.10.2019, якою відкрито виконавче провадження з виконання постанови про стягнення виконавчого збору ВП №51575339 від 24.10.2019, - прийняті відповідачем на підставі, у межах повноважень, у спосіб, що визначені Законом №1404-VІІІ та Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5, обґрунтовано та своєчасно.

Надаючи правову оцінку оскаржуваній постанові про арешт майна боржника ВП №60424146 від 25.10.2019, суд дійшов наступних висновків.

Частиною 2 статті 13 Закону № 1404-VIII передбачено, що арешт на майно (кошти) накладається не пізніше наступного робочого дня після його виявлення, крім випадку, передбаченого частиною сьомою статті 26 цього Закону.

Згідно з частиною 7 статті 26 Закону № 1404-VIII у разі якщо в заяві стягувача зазначено рахунки боржника у банках, інших фінансових установах, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження накладає арешт на кошти боржника.

У разі якщо в заяві стягувача зазначено конкретне майно боржника, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження перевіряє в електронних державних базах даних та реєстрах наявність права власності або іншого майнового права боржника на таке майно та накладає на нього арешт. На інше майно боржника виконавець накладає арешт в порядку, визначеному статтею 56 цього Закону.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 56 Закону № 1404-VIII арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі (частина 3 статті 56 Закону № 1404-VIII).

Матеріалами справи підтверджено, що 25.10.2019 старшим державним виконавцем Автозаводського ВДВС м. Кременчука ГТУЮ у Полтавській області Шишко Л.І. винесено постанову про арешт майна боржника ВП №60424146, якою при примусовому виконанні постанови Автозаводського ВДВС №38486746 від 22.01.2015 про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави 14774,74 грн. накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 33000 грн. /а.с. 86-87/.

Відповідачем не обґрунтовано зазначену у спірний постанові суму звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів в розмірі 33000 грн. та не надано до суду жодних доказів на підтвердження того, що станом на час прийняття оскаржуваної постанови про арешт майна боржника ВП №60424146 від 25.10.2019 сума звернення стягнення у межах виконавчого провадження №60424146 з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів становила 33000 грн.

Суд зауважує, що згідно з приписами статті 30 Закону № 1404-VIII виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника здійснюється державним виконавцем, який відкрив перше виконавче провадження щодо такого боржника, у рамках зведеного виконавчого провадження.

Пунктом 14 розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5, встановлено, що у разі якщо в органі державної виконавчої служби відкрито кілька виконавчих проваджень про стягнення коштів з одного боржника, вони об`єднуються у зведене виконавче провадження та виконуються державним виконавцем, який відкрив перше виконавче провадження. Про об`єднання виконавчих проваджень у зведене державний виконавець виносить постанову.

Судом встановлено, що 04.11.2019, тобто вже після прийняття постанови про арешт майна боржника ВП №60424146 від 25.10.2019, старшим державним виконавцем Автозаводського ВДВС м. Кременчука ГТУЮ у Полтавській області Шишко Л.І винесено постанову про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження ВП №60424146, якою об`єднано виконавчі провадження №60423854, №60424146 у зведене виконавче провадження №60489980 /а.с. 88/.

Таким чином, станом на час винесення оскаржуваної постанови про арешт майна боржника ВП №60424146 від 25.10.2019 виконавчі провадження №60423854, №60424146 не були об`єднані у зведене виконавче провадження, а тому постановою про арешт майна боржника ВП №60424146 від 25.10.2019 державним виконавцем безпідставно накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів - 33000 грн., оскільки спірна постанова винесена при примусовому виконанні постанови Автозаводського ВДВС №38486746 від 22.01.2015 про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави 14774,74 грн.

Суд також вважає за необхідне зазначити, що у подальшому, після винесення постанови про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження від 04.11.2019 ВП №60424146 /а.с. 88/, сума виконавчого збору у межах зведеного виконавчого провадження становить 32779,73 грн. (18024,99 грн. +14774,74 грн.), що також не відповідає сумі стягнення в розмірі 33000 грн., в межах якої оскаржуваною постановою про арешт майна боржника ВП №60424146 від 25.10.2019 державним виконавцем накладено арешт на майно, що належить боржнику.

Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку, що постанова про арешт майна боржника ВП №60424146, якою при примусовому виконанні постанови Автозаводського ВДВС №38486746 від 22.01.2015 про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави 14774,74 грн. накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів - 33000 грн., винесена не у спосіб, встановлений Законом № 1404-VIII, та необґрунтовано, а тому є протиправною та підлягає скасуванню.

Таким чином адміністративний позов підлягає задоволенню частково.

Частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до частини 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

З огляду на вищевикладене, оскільки адміністративний позов задоволено частково, суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Автозаводського відділу державної виконавчої служби у місті Кременчуці Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в розмірі 768 грн. 40 коп. (сімсот шістдесят вісім гривень сорок копійок).

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 2, 3, 6-10, 139, 241-245, 262, 271, 272, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Автозаводського відділу державної виконавчої служби у місті Кременчуці Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) (ідентифікаційний код 34987562, вул. Академіка Маслова, 15/4, м. Кременчук, Полтавська область, 39605) про визнання протиправними та скасування постанов задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову Автозаводського відділу державної виконавчої служби м. Кременчука Головного територіального управління юстиції у Полтавській області про арешт майна боржника ВП №60424146 від 25 жовтня 2019 року.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Автозаводського відділу державної виконавчої служби у місті Кременчуці Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в розмірі 768 грн. 40 коп. (сімсот шістдесят вісім гривень сорок копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Другого апеляційного адміністративного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII.

Суддя С.С. Сич