Справа № 280/760/19
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2019-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

26 грудня 2019 року м. Дніпросправа № 280/760/19

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Кязимової Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні м.Дніпрі апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Граніт»

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 04 липня 2019 року (суддя Калашник Ю.В., повний текст складено 09.07.2019р.) у справі №280/760/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Граніт» до Головного управління ДФС у Запорізькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

в с т а н о в и В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Авто Граніт» звернулося до суду з позовом, в якому просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 17.09.2018 року № та №, яким підприємству збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість та з податку на прибуток.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на безпідставні висновки перевіряючих осіб щодо нереальності правочинів укладених у перевіреному періоді, вказував на реальність господарських операцій, за наслідками яких позивачем визначено податкові зобов`язання з податку на додану вартість та з податку на прибуток підприємств.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 04 липня 2019 року у задоволенні позову відмовлено. Вирішуючи спірні відносини між сторонами, суд першої інстанції виходив з того, що надані позивачем первинні документи по взаємовідносинам з постачальниками, не надають можливості встановити суть та зміст господарських взаємовідносин, встановити та дослідити обсяг виконаних робіт і списання товарно-матеріальних цінностей, оскільки в таких документах відсутні обов`язкові реквізити, які повинні містити у собі первинні документи. Крім цього, судом було встановлено те, що відносно посадових осіб ТОВ «ТК «Гамма», з яким позивачем задекларовані господарські взаємовідносини, ухвалено вирок суду, який свідчить про фіктивність взаємовідносин вказаного постачальника з позивачем. З цього приводу суд вказав на те, що статус фіктивного, нелегального підприємства несумісний з легальною підприємницькою діяльністю. Господарські операції таких підприємств не можуть бути легалізовані навіть за формального підтвердження документами бухгалтерського обліку.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю «Авто Граніт» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права, неповне з`ясування обставин справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову про задоволення позову. В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на те, що судом фактично не

було досліджено реальність спірних господарських операцій, у зв`язку з чим суд дійшов безпідставного висновку про недоведеність реального характеру господарських взаємовідносин. При цьому позивач вказує на те, що такі господарські операції підтвердженні належним чином оформленими документами, які дозволяють встановити зміст та обсяг господарських операцій. Також позивач вказує на те, що суд першої інстанції, посилаючись на вирок суду відносно посадових осіб постачальника позивача, не врахував висновки касаційного суду у подібних відносинах, які зводяться до того, що сам факт наявності вироків не дає підстав для автоматичного висновку про нереальність господарських операцій.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить залишити рішення суду першої інстанції без змін з огляду на його законність і обґрунтованість.

Перевіривши, в межах доводів апеляційної скарги, законність та обґрунтованість судового рішення, оцінивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Встановлені судом першої інстанції обставини справи свідчать про те, що у період з 11.07.2018 по 19.07.2018, на підставі направлення від 11.07.2018 №1516, наказу від 11.07.2018 №2281, відповідно до пп.20.1.4 п. 20.1 ст. 20, пп.75.1.2 п.75.1 ст.75, пп.78.1.4 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України, фахівцями відповідача проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ Авто Граніт () за період діяльності травень 2016 року, квітень 2017 року, червень 2017 року, серпень 2017 року, з метою встановлення своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на прибуток за 2016 та 2017 роки та податку на додану вартість за травень 2016 року, квітень 2017 року, червень 2017 року, серпень 2017 року при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин з контрагентами ТОВ ТК ГАММА (), ТОВ ПРОЕКТ ЖИТЛОМОНТАЖ (), ТОВ БЕКСОР (), ТОВ ТОРГІВЕЛЬНА ГРУПА ДЮНА-12 (), ТОВ КОМПАНІЯ ДЕТЕК-СЕРВІС (), ТОВ СЕЛВІН-ПЛЮС (), ТОВ ЕДІТ ГРАНД (), ТОВ ПІРАНА ПЛЮС (), ТОВ АЛІСТЕЙ (), ТОВ ГОЛД СВІТ ().

За результатами перевірки складено Акт № 440/08-01-14-06/30567739 від 26.07.2018 (т.1 а.с.35-62), в якому зроблено висновки про порушення підприємством:

п. 44.1 ст. 44. пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, п. 135.1 ст. 135 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (із змінами та доповненнями), в результаті чого підприємством занижено податок на прибуток на загальну суму 604 493,00 грн., у т.ч. по періодам: 2016 рік 59 185 грн., 2017 рік 545 308 грн.;

пп. 14.1.36, пп. 14.181, пп. 14.1.231 п. 14.1 ст. 14, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, в результаті чого підприємством занижено податок на додану вартість на суму 671 659,00 грн., у т.ч. по періодам: травень 2016 року 65 761,00 грн., квітень 2017 року 182 345,00 грн., червень 2017 року 124 733,00 грн., серпень 2017 року 298 820,00 грн.

Такі висновки контролюючого органу, з огляду на акт перевірки, ґрунтуються на такому.

Так проведеною перевіркою встановлено відображення ТОВ Авто Граніт у податковому обліку господарських операцій з ТОВ ТК ГАММА, ТОВ ПРОЕКТ ЖИТЛОМОНТАЖ, ТОВ БЕКСОР, ТОВ ТОРГІВЕЛЬНА ГРУПА ДЮНА-12, ТОВ КОМПАНІЯ ДЕТЕК-СЕРВІС, ТОВ СЕЛВІН-ПЛЮС, ТОВ ЕДІТ ГРАНД, ТОВ ПІРАНА ПЛЮС, ТОВ АЛІСТЕЙ, ТОВ ГОЛД СВІТ.

Вказані господарські операції контролюючий орган вважає нереальними. Нереальність господарських операцій пов`язує з відсутністю у постачальників необхідних умов для здійснення господарської діяльності та відсутністю в ланцюгу формування податкового кредиту контрагентів-постачальників від постачальників товарів (робіт, послуг), які задекларовані на адресу ТОВ Авто Граніт.

Крім цього контролюючий орган вказував на те, що вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя (справа №335/12032/16-к 1-кп/335/581/2016) від 25.11.2016 визнано винними ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.28 ч.2 ст.205, ч.3 ст.28 ч.2 ст.205, ч.3 ст.28 ч.2 ст.205, ч.5 ст.27 ч.2 ст.212 КК України, які діючи за попередньою змовою, на виконання злочинної мети по прикриттю незаконної діяльності підприємств, шляхом документального оформлення неіснуючих операцій з підприємствами вигодонабувачами, використовували печатку ТОВ ТК ГАМА (), здійснили прикриття незаконної діяльності суб`єктів господарської діяльності реального сектору економіки, зокрема з ТОВ АВТО ГРАНІТ () за відповідні податкові періоди, у тому числі надання їм послуг по ухиленню від сплати податків та конвертації безготівкових коштів у готівкові.

Також, Управлінням з розслідування кримінальних проваджень у сфері економіки Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України здійснюються досудові розслідування у кримінальних провадженнях, в яких фігурують контрагенти позивача ТОВ ПРОЕКТ ЖИТЛОМОНТАЖ, ТОВ БЕКСОР, ТОВ ТОРГІВЕЛЬНА ГРУПА ДЮНА-12, ТОВ КОМПАНІЯ ДЕТЕК-СЕРВІС, ТОВ СЕЛВІН-ПЛЮС, ТОВ ЕДІТ ГРАНД, ТОВ ПІРАНА ПЛЮС, ТОВ АЛІСТЕЙ, ТОВ ГОЛД СВІТ.

З цих підстав контролюючий орган вказував на нереальність господарських взаємовідносин і, як наслідок, про неправомірність формування позивачем податкового кредиту, в результаті чого підприємством занижено податок на додану вартість на суму 671 659,0грн.

Крім цього, як вбачається з акту перевірки, контролюючим органом зроблено висновок про заниження підприємством доходу на суму 3 358 296грн., що призвело до заниження податкових зобов`язань з податку на прибуток на суму 604 493,0грн. Такі висновки контролюючого органу, з огляду на його позицію про нереальність господарських операцій, обґрунтовані тим, що ТОВ АВТО ГРАНІТ не відображено у складі доходів суму 3 358 296грн. по операціям з формування активів (товарів, робіт/послуг) з джерела невідомого походження, що вказує на безоплатне їх отримання.

На підставі Акту перевірки контролюючим органом прийняті податкові повідомлення-рішення від 17.09.2018:

- №, яким позивачу збільшено суму податкового зобов`язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств на загальну суму 906 739,50 грн.: у т.ч. 604 493,00 грн. за податковими зобов`язаннями та 302 246,50 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (т.1 а.с.19);

- №, яким позивачу збільшено суму податкового зобов`язання за платежем податок на додану вартість на загальну суму 1 007 488,50 грн.: у т.ч. 671 659,00 грн. за податковими зобов`язаннями та 335 829,50 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (т.1 а.с.20).

Правомірність та обґрунтованість вказаних податкових повідомлень-рішень є предметом спору, який передано вирішення суду.

За наслідками перегляду справи суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.

Так, погоджуючись з позицією контролюючого органу щодо неправомірності визначення позивачем фінансового результату по взаємовідносинам з ТОВ ПРОЕКТ ЖИТЛОМОНТАЖ, ТОВ БЕКСОР, ТОВ ТОРГІВЕЛЬНА ГРУПА ДЮНА-12, ТОВ КОМПАНІЯ ДЕТЕК-СЕРВІС, ТОВ СЕЛВІН-ПЛЮС, ТОВ ЕДІТ ГРАНД, ТОВ ПІРАНА ПЛЮС, ТОВ АЛІСТЕЙ, ТОВ ГОЛД СВІТ, суд першої інстанції виходив з того, що надані позивачем Акти здачі-приймання робіт не містять у собі необхідних реквізитів, які б дозволяли встановити зміст господарської операції, визначити обсяг виконаних робіт, у зв`язку з чим такі акти не можуть підтверджувати факт здійснення господарських операцій. З цих підстав суд першої інстанції також вказав на те, що вказані обставини унеможливлюють дослідження шляхи списання товарно-матеріальних цінностей на роботи, які визначені в Актах здачі-приймання робіт.

Згідно із п. 44.1 ст. 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Отже, лише за умови підтвердження первинними документами господарських операцій, які є об`єктом оподаткування, платник податків має право на відображення результатів таких операцій у бухгалтерському обліку, на даних якого ґрунтується податкова звітність.

У відповідності до ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Згідно із ч.2 ст.9 названого Закону первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми), дату і місце складання, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції, посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Таким чином, первинним документом, який підтверджує здійснення господарської операції, може бути визнаний документ лише за умови наявності у ньому обов`язкових реквізитів, що визначені ч.2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що надані позивачем Акти здачі-приймання робіт по взаємовідносинам з ТОВ ПРОЕКТ ЖИТЛОМОНТАЖ, ТОВ ЕДІТ ГРАНД, ТОВ ПІРАНА ПЛЮС, ТОВ АЛІСТЕЙ, не містять у собі інформації, яка б у поновному обсязі відображала суть та зміст господарських операцій.

Так встановлені обставини справи свідчать про те, що 21.04.2017р. між позивачем та ТОВ ПРОЕКТ ЖИТЛОМОНТАЖ укладено Договір №21 на надання послуг з технічного обслуговування автотранспорту та його ремонту, поставки записних частин та матеріалів.

На підтвердження господарських операцій позивачем надано рахунки-фактури: №1 від 28.04.2017, № 2 від 28.04.2017, № 45 від 28.04.2017, № 46 від 28.04.2017; акти здачі-прийняття робіт: №1 від 28.04.2017, № 2 від 28.04.2017, № 45 від 28.04.2017, № 46 від 28.04.2017; платіжні доручення: № 137 від 31.05.2017, № 809 від 15.08.2017, № 810 від 15.08.2017.

01.07.2017р. між позивачем та ТОВ ЕДІТ ГРАНД укладено Договір №15 на надання послуг з технічного обслуговування автотранспорту та його ремонту, поставки записних частин та матеріалів.

На підтвердження господарських операцій позивачем надано рахунок-фактуру №15 від 16.08.2017; акт здачі-прийняття робіт №15 від 16.08.2017; Договір відступлення права вимоги №14 від 20.11.2017; платіжні доручення: № 905 від 20.11.2017, № 927 від 12.12.2017, № 936 від 14.12.2017, № 937 від 15.12.2017, № 967 від 12.01.2018.

01.08.2017р. між позивачем та ТОВ ПІРАНА ПЛЮС укладено Договір №17 на надання послуг з технічного обслуговування автотранспорту та його ремонту, поставки записних частин та матеріалів.

На підтвердження господарських операцій позивачем надано рахунок-фактуру №17 від 28.08.2017; акт здачі-прийняття робіт №17 від 28.08.2017.

01.08.2017р. між позивачем та ТОВ АЛІСТЕЙ укладено Договір №7 від 01.08.2017 на надання послуг з технічного обслуговування автотранспорту та його ремонту, поставки записних частин та матеріалів.

На підтвердження господарських операцій рахунок-фактуру №7 від 21.08.2017; акт здачі-прийняття робіт №7 від 21.08.2017; Договір відступлення права вимоги №15 від 23.11.2017; платіжне доручення № 907 від 23.11.2017.

Усі Договори на надання послуг з технічного обслуговування автотранспорту та його ремонту, поставки запасних частин та матеріалів, за своїм змістом та умовами є аналогічними.

Предметом таких договорів є: замовник доручає, а виконавець зобов`язується виконати роботи, пов`язані з технічним обслуговуванням і ремонтом автомобілів замовника.

Тобто за своїм предметом договори спрямовані на надання послуг щодо технічного обслуговування та ремонту автомобілів.

В той же час, встановлені обставини справи, які не заперечувались представником позивача у судовому засіданні, свідчать про те, що у межах виконання цих договорів також відбувалось постачання товарів (запасних частин), які використовувалися при ремонтних роботах та з урахуванням яких формувалася ціна виконаних робіт, що відображена в актах виконаних робіт, рахунках-фактурах.

Дослідженням Актів здачі-прийняття робіт встановлено, що зміст господарських операцій у них визначено як виконання робіт по заміні тих чи інших деталей (агрегатів) автомобілів. Рахунки фактури також містять інформацію про назву виконаних робіт.

В той же час, як зазначено вище, вартість виконаних робіт включає у себе і вартість деталей, які використанні при виконанні таких робіт. Але акти здачі-приймання робіт, а ні інші документи, які надані позивачем, не містять у собі інформацію про те, які саме деталі використовувалися при ремонті, їх кількість та вартість, що не дозволяє визначитися з тим, яку вартість мають виконані роботи та яку вартість мають використанні матеріали, при цьому, приймаючи до уваги те, що укладені договори передбачали можливість поставки деталей (запасних частин) при виконанні робіт.

Отже суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що надані позивачем документи по господарським взаємовідносинам з ТОВ ПРОЕКТ ЖИТЛОМОНТАЖ, ТОВ ЕДІТ ГРАНД, ТОВ ПІРАНА ПЛЮС, ТОВ АЛІСТЕЙ не можуть бути визнані належним чином оформленими первинними документами, які б підтверджували здійснення таких операцій.

В той же час суд апеляційної інстанції не може погодитися з висновками суду першої інстанції про не підтвердження належним чином оформленими первинними документами господарських операцій позивача з ТОВ БЕКСОР, ТОВ ТОРГІВЕЛЬНА ГРУПА ДЮНА-12, ТОВ КОМПАНІЯ ДЕТЕК-СЕРВІС, ТОВ СЕЛВІН-ПЛЮС, ТОВ ГОЛД СВІТ.

Так встановлені обставини справи свідчать про те, що вказані господарські операції стосуються поставки товарів, а не виконання робіт по технічному обслуговуванні автотранспорту.

На підтвердження господарських операцій з ТОВ БЕКСОР позивачем надано: Договір від 01.04.2017 на надання послуг з технічного обслуговування автотранспорту та його ремонту, поставки записних частин та матеріалів; рахунок-фактуру: №75 від 17.04.2017, видаткову накладну № 75 від 17.04.2017; товарно-транспортну накладну від 17.04.2017 № 49727; платіжні доручення: № 74 від 03.05.2017, № 75 від 03.05.2017.

На підтвердження господарських операцій з ТОВ ТОРГІВЕЛЬНА ГРУПА ДЮНА-12 надано: Договір № 2 від 01.06.2017 на надання послуг з технічного обслуговування автотранспорту та його ремонту, поставки записних частин та матеріалів; рахунок-фактуру № ГД-20 від 02.06.2017; видаткову накладну № ГД-20 від 02.06.2017; товарно-транспортну накладну від 02.06.2017 № 79729; платіжні доручення: № 206 від 03.07.2017, № 208 від 06.07.2017, № 224 від 11.07.2017, № 789 від 01.08.2017, № 791 від 07.08.2017; оборотно-сальдову відомість по рахунку: 201 за червень 2017 року; лімітну картку за червень 2017 року.

На підтвердження господарських операцій з ТОВ КОМПАНІЯ ДЕТЕК-СЕРВІС надано: Договір № 011 від 01.06.2017 на надання послуг з технічного обслуговування автотранспорту та його ремонту, поставки записних частин та матеріалів; рахунок-фактуру № ТД-0019 від 02.06.2017; видаткову накладну № ТД-0019 від 02.06.2017; товарно-транспортну накладну від 02.06.2017 № 497258; платіжні доручення: № 807 від 14.08.2017, № 808 від 14.08.2017; оборотно-сальдову відомість по рахунку: 201 за червень 2017 року; лімітну картку за червень 2017 року.

На підтвердження господарських операцій з ТОВ СЕЛВІН-ПЛЮС позивачем надано: Договір від 01.08.2017 на надання послуг з технічного обслуговування автотранспорту та його ремонту, поставки записних частин та матеріалів; рахунки-фактури: № 19 від 16.07.2017, № 20 від 21.08.2017; видаткові накладні: № 19 від 16.07.2017, № 20 від 21.08.2017; товарно-транспортні накладні: від 16.08.2017 № 49626, від 21.08.2017 № 49627; платіжне доручення № 840 від 12.09.2017; оборотно-сальдову відомість по рахунку: 201 за серпень 2017 року; лімітну картку за серпень 2017 року.

Із наданих позивачем документів (видаткові накладні, рахунки-фактури) вбачається, що в межах цих господарських операцій позивачем придбавалися запасні частини, перелік яких, кількість та вартість відображена у зазначених документах.

Транспортування товару від продавця до покупця підтверджується товарно-транспортними накладними.

Вартість товару оплачувалася позивачем у безготівковій формі, що підтверджується платіжними дорученнями.

Придбаний товар позивачем оприбуткований та використаний у власній господарській діяльності, що підтверджується оборотно-сальдовими відомостями та лімітними картками.

З наданих позивачем первинних документів, копії яких долучено до матеріалів справи, можливо встановити зміст та обсяг господарських операцій, в них визначено найменування поставлених товарів, їх кількість та вартість, визначено сторони господарських операцій та осіб відповідальних за здійснення господарських операцій. Тобто, вказані документи, у розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підтверджують факт здійснення між сторонами господарських операцій.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що господарські операції між позивачем та ТОВ БЕКСОР, ТОВ ТОРГІВЕЛЬНА ГРУПА ДЮНА-12, ТОВ КОМПАНІЯ ДЕТЕК-СЕРВІС, ТОВ СЕЛВІН-ПЛЮС, ТОВ ГОЛД СВІТ підтверджені належним чином оформленими первинними документами.

Надаючи оцінку контролюючого органу щодо нереальності господарських операцій, суд апеляційної інстанції також враховує, що фактично контролюючий орган і не заперечує надходження позивачу та оприбуткування останнім товарів, які обумовлені вказаними договорами. Про вказані обставини свідчить те, що в акті перевірки контролюючий орган вказує на заниження позивачем доходу. При цьому, такі висновки зроблені з огляду на те, що під час проведення перевірки було встановлено факт оприбуткування та використання позивачем товарів, придбання яких обумовлено договорами поставки з вказаним контрагентом, але враховуючи висновки перевіряючих осіб щодо нереальності цих господарський взаємовідносин, контролюючим органом зроблено висновок про те, що отримані підприємством товари є безоплатно отриманими товарами, у зв`язку з чим позивач був зобов`язаний збільшити доходи на суму безоплатно отриманих активів.

Тобто, контролюючий орган фактично не заперечує надходження до позивача товарів, а з приводу позиції контролюючого органу щодо безоплатно отриманих товарів, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити те, що за визначенням пп. 14.1.13 п. 14.1 ст. 14 ПК України, безоплатно надані товари, роботи, послуги:

а) товари, що надаються згідно з договорами дарування, іншими договорами, за якими не передбачається грошова або інша компенсація вартості таких товарів чи їх повернення, або без укладення таких договорів;

б) роботи (послуги), що виконуються (надаються) без висування вимоги щодо компенсації їх вартості;

в) товари, передані юридичній чи фізичній особі на відповідальне зберігання і використані нею.

Під час розгляду справи не встановлено укладання позивачем договорів дарування, інших договорів, за якими не передбачається грошова або інша компенсація вартості товарів, або отримання позивачем таких товарів без укладення таких договорів. Не встановлено і передання позивачу на зберігання товарів.

Напроти, під час розгляду справи судом встановлено факт сплати позивачем грошових коштів саме за поставлені товари.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необґрунтованість позиції контролюючого органу щодо заниження позивачем доходів внаслідок не відображення в їх складі вартості безоплатно отриманих товарів по взаємовідносинам з ТОВ БЕКСОР, ТОВ ТОРГІВЕЛЬНА ГРУПА ДЮНА-12, ТОВ КОМПАНІЯ ДЕТЕК-СЕРВІС, ТОВ СЕЛВІН-ПЛЮС, ТОВ ГОЛД СВІТ.

Не може погодитися суд апеляційної інстанції і з доводами контролюючого органу щодо нереальності господарських операцій позивача з вказаними постачальниками, які, за позицією відповідача, не могли виконати умови договорів через недостатність трудових та матеріально - технічних можливостей, оскільки такі доводи відповідача є лише припущеннями та жодними доказами не підтвердженні.

Надаючи оцінку таким аргументам відповідача як «розрив» ланцюга постачання, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити те, що контролюючим органом не була перевірена можливість придбання товару у ТОВ БЕКСОР, ТОВ ТОРГІВЕЛЬНА ГРУПА ДЮНА-12, ТОВ КОМПАНІЯ ДЕТЕК-СЕРВІС, ТОВ СЕЛВІН-ПЛЮС, ТОВ ГОЛД СВІТ в інших періодах, ніж ті які прийняті до уваги контролюючим органом (реєстрації ПН в ЄРПН) або у не платників податку на додану вартість і, як наслідок, не виписку ними податкових накладних (що пояснює відсутність такої інформації в Єдиному реєстрі податкових накладних).

Окрім того, позивач позбавлений можливості впливати на його контрагентів в частині здійснення ними господарської діяльності в рамках чинного законодавства України, зокрема і в частині своєчасної подачі до контролюючих органів податкової звітності.

При цьому слід врахувати і те, що відносини між учасниками попередніх ланцюгів постачань товарів та послуг не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої між останнім у ланцюгу постачань платником податків та його безпосереднім контрагентом.

Враховуючи викладене суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованим збільшення контролюючим органом податкових зобов`язань з податку на прибуток та з податку на додану вартість по взаємовідносинам з ТОВ БЕКСОР, ТОВ ТОРГІВЕЛЬНА ГРУПА ДЮНА-12, ТОВ КОМПАНІЯ ДЕТЕК-СЕРВІС, ТОВ СЕЛВІН-ПЛЮС, ТОВ ГОЛД СВІТ.

Із наданих контролюючим органом розрахунків (т.2 а.с.138, 224) вбачається, що по взаємовідносинам позивача з вказаними постачальниками контролюючим органом збільшено:

податкове повідомлення-рішення №, яким позивачу збільшено суму податкового зобов`язання за платежем податок на додану вартість:

по ТОВ БЕКСОР основний платіж 83 100грн., штрафні санкції 41550,0грн;

по ТОВ ТОРГІВЕЛЬНА ГРУПА ДЮНА-12 основний платіж 80733,0грн., штрафні санкції 40366,5грн;

по ТОВ КОМПАНІЯ ДЕТЕК-СЕРВІС основний платіж 44000грн., штрафні санкції 22000грн;

по ТОВ СЕЛВІН-ПЛЮС основний платіж 92480грн., штрафні санкції 46240грн.;

по ТОВ ГОЛД СВІТ основний платіж 46240грн., штрафні санкції 23120грн.,

Всього основний платіж 346 553,грн., штрафні санкції 173276,5грн.

Податкове повідомлення-рішення №, яким позивачу збільшено суму податкового зобов`язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств:

по ТОВ БЕКСОР основний платіж 74790грн., штрафні санкції 37395,0грн;

по ТОВ ТОРГІВЕЛЬНА ГРУПА ДЮНА-12 основний платіж 72660грн., штрафні санкції 36330грн;

по ТОВ КОМПАНІЯ ДЕТЕК-СЕРВІС основний платіж 39600грн., штрафні санкції 19800грн;

по ТОВ СЕЛВІН-ПЛЮС основний платіж 83232грн., штрафні санкції 41616грн.;

по ТОВ ГОЛД СВІТ основний платіж 41616грн., штрафні санкції 20808грн.,

Всього основний платіж 311 898,0грн., штрафні санкції 155949,0грн.

Щодо господарських операцій позивача з ТОВ «ТК «Гама», суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.

Так, на підтвердження господарських операцій з ТОВ ТК ГАММА позивачем надано до суду: Договір №5/05 від 02.05.2016 на надання послуг з технічного обслуговування автотранспорту та його ремонту, поставки записних частин та матеріалів; рахунки-фактури: №61 від 31.05.2016, № 62 від 31.05.2016, № 63 від 31.05.2016; акти здачі-прийняття робіт: №61 від 31.05.2016, № 62 від 31.05.2016, № 63 від 31.05.2016; платіжні доручення: № 97 від 13.06.2016, № 113 від 21.06.2016, № 130 від 23.06.2016, № 144 від 30.06.2016, № 145 від 01.07.2016, № 836 від 12.09.2016.

Досліджуючи реальність господарських операцій між позивачем та ТОВ ТК ГАММА судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи те, що вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя у справі №335/12032/16-к 1-кп/335/581/2016 від 25.11.2016, яким визнано винними ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.28 ч.2 ст.205, ч.3 ст.28 ч.2 ст.205, ч.3 ст.28 ч.2 ст.205, ч.5 ст.27 ч.2 ст.212 КК України, який набрав законної сили 26.12.2016 (т.1 а.с.127-135).

В мотивувальній частині вироку Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя по кримінальній справі №335/12032/16-к 1-кп/335/581/2016 від 25.11.2016 було встановлено, що ….. Не зупиняючись на скоєному, на початку січня 2015 року ОСОБА_1 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою з ОСОБА_2 , яка мала досвід бухгалтерської діяльності, у невстановлений досудовим слідством час та місці, свідомо не бажаючи здійснювати реальну ініціативну, системну, на власний ризик господарську діяльність, з метою прикриття незаконної діяльності інших суб`єктів господарської діяльності реального сектору економіки, яка полягала в укладені нікчемних угод та документальному оформленні псевдо фінансово-господарських операцій та незаконному формуванні податкового кредиту з податку на додану вартість, а також валових витрат з податку на прибуток підприємства на користь суб`єктів підприємницької діяльності, для відведення від себе підозри у вчиненні злочину, залучили ОСОБА_3 , якому за грошову винагороду запропонували стати засновником, директором та бухгалтером ТОВ ТК Гамма, без мети її реального проведення господарської діяльності, при цьому у свої злочинні наміри остатнього не повідомили.

Отримавши від ОСОБА_3 згоду, а також копії паспорту громадянина України та картки фізичної особи - платника податків, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , розподілили між собою ролі у спільному злочинному плані. Так, ОСОБА_1 відповідно до розробленого плану, повинен забезпечити підписання ОСОБА_3 договору відступлення часток у статутному капіталі товариства шляхом продажу від 03.02.2015, протоколу №1/03 загальних зборів учасників ТОВ ТК Гама від 03.02.2015, наказу №1/04 від 04.02.2015 про призначення на посаду директора ОСОБА_3 та нової редакції статуту ТОВ ТК Гама .

У подальшому, 04.02.2015 ОСОБА_1 знаходячись біля будинку АДРЕСА_1 , у невстановлений час та обставинах, виконуючи відведену йому роль у раніше розробленому злочинному плані, діючи з відома ОСОБА_2 , усвідомлюючи протиправний характер спільних дій, розуміючи, що ТОВ ТК Гама придбається з метою прикриття незаконної діяльності інших суб`єктів господарської діяльності, діючи умисно, з корисливих мотивів, для забезпечення реєстрації ТОВ ТК Гама у державного реєстратора та у державних органах контролю, а також відкриття розрахункових рахунках у банківських установах, передав ОСОБА_2 копії паспорту громадянина України ОСОБА_3 та картки фізичної особи - платника податків.

Реалізуючи спільну злочинну мету, ОСОБА_1 , не пізніше 04 лютого 2015 року у невстановлений досудовим розслідуванням час, зустрівшись в раніше обумовленому місці біля будинку № 84б АДРЕСА_2 вул АДРЕСА_3 Незалежної України ( АДРЕСА_4 років Радянської України) у м. Запоріжжя, з ОСОБА_3 , у невстановлений досудовим розслідуванням час та обставинах, за грошову винагороду здійснив підписання: договору відступлення часток у статутному капіталі товариства шляхом продажу від 03.02.2015 ТОВ ТК Гама, протоколу №1/03 загальних зборів учасників ТОВ ТК Гама від 03.02.2015, яким вирішено прийняти до складу підприємства ОСОБА_3 , відступлення йому часток статутного капіталу, зміну керівництва та затвердження нової редакції статуту ТОВ ТК Гама; наказу №1/04 від 04.02.2015 про призначення на посаду директора ОСОБА_3 ; нової редакції статуту ТОВ ТК Гама, реєстраційної картки на проведення державної реєстрації зміни до установчих документів юридичної особи ТОВ ТК Гама, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (форма 3).

Після проведення перереєстрації ТОВ ТК Гама за реєстраційним номером 2037165 у лютому 2015 року ОСОБА_1 за попередньою змовою з ОСОБА_2 , з метою постановки на облік вказаного підприємства статутні та реєстраційні документи у присутності ОСОБА_3 надано до органів Державної податкової інспекції, Управління статистики, Пенсійного фонду, відкрито розрахунковий рахунок у банківській установі.

У подальшому, ОСОБА_2 , за попередньою змовою з ОСОБА_1 та з його відома, отримала свідоцтво платника податків на додану вартість № 200198221, видане Державною податковою інспекцією у Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя.

У свою чергу ОСОБА_3 фінансово-господарську діяльність ТОВ ТК Гама не вів, ніяких господарських, бухгалтерських та податкових документів не підписував. Податкову звітність підприємства він не складав та до контролюючих органів не надавав. Банківськими рахунками підприємства не керував, операції по перерахуванню грошових коштів не здійснював.

Продовжуючи реалізацію спільного злочинного плану, ОСОБА_1 , з відома ОСОБА_2 , з метою отримання від контрагентів безготівкових грошових коштів та подальшої їх конвертації у готівку забезпечено відкриття банківського рахунку ТОВ ТК Гама: № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 , які відкрито в Запорізькому регіональному управлінні ПАТ КБ Приватбанк м. Запоріжжя (МФО 313399).

На виконання злочинної мети по прикриттю незаконної діяльності підприємств, шляхом документального оформлення неіснуючих операцій з підприємствами вигодонабувачами, ОСОБА_1 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_2 , використовували печатку ТОВ ТК Гама, здійснили прикриття незаконної діяльності суб`єктів господарської діяльності реального сектору економіки, у тому числі надання їм послуг по ухиленню від сплати податків та конвертації безготівкових коштів у готівку.

Так, ОСОБА_2 у період з 04.02.2015 по 30.09.2016 знаходячись за адресою місця свого мешкання: АДРЕСА_5 , у подальшому знаходячись у офісних приміщеннях за адресою: АДРЕСА_6 , після чого знаходячись у приміщенні за адресою: м. Запоріжжя, проспект Соборний 92, з метою прикриття незаконної діяльності суб`єктів господарювання реального сектору економіки, шляхом укладання нікчемних угод з підконтрольними суб`єктами господарювання, систематично проставляла відбитки печатки ТОВ ТК Гама на бланках господарських та бухгалтерських документів. Зазначені послуги надавалися співучасниками у вчиненні злочину за грошову винагороду у розмірі від 7 до 14 % від суми перерахованих та проконвертованих грошових коштів, яка потім їм виплачувалася представниками підприємств реального сектору економіки за прикриття їх незаконної діяльності із штучної мінімізації податкових зобов`язань……..

Таким чином, дії ОСОБА_2 та ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.2 ст.28 ч.2 ст.205, ч.3 ст.28 ч.2 ст.205, ч.3 ст.28 ч.2 ст.205, ч.5 ст.27 ч.2 ст.212 КК України, як фіктивне підприємництво, тобто придбання суб`єкту підприємницької діяльності (юридичної особи) з метою прикриття незаконної діяльності, за попередньою змовою групою осіб, що заподіяло велику матеріальну шкоду державі, вчинення фіктивного підприємництва повторно у складі організованої групи, що заподіяло велику матеріальну шкоду державі та здійснення пособництва в умисному ухиленні від сплати податків, що входять в систему оподаткування, введених у встановленому законом порядку, що призвело до фактичного ненадходження до бюджету коштів у значному розмірі, вчинено за попередньою змовою групою осіб.

Дослідивши обставини встановлені вказаним вироком, суд першої інстанції правильно звернув увагу на те, що господарські операції по придбанню послуг позивачем у контрагента ТОВ ТК ГАММА мали місце у травні 2016 року, тобто в період, охоплений вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя по кримінальній справі №335/12032/16-к 1-кп/335/581/2016 від 25.11.2016.

Суд першої інстанції правильно виходив з того, що первинні документи, які стали підставою для формування податкового кредиту та валових витрат, виписані контрагентом, фіктивність господарської діяльності якого встановлена вироком суду, не можуть вважатися належно оформленими та підписаними повноважними особами звітними документами, які посвідчують факт придбання товарів, а тому віднесення відображених у них витрат до складу валових витрат та сум ПДВ до складу податкового кредиту є безпідставними.

При цьому, статус фіктивного, нелегального підприємства несумісний з легальною підприємницькою діяльністю. Господарські операції таких підприємств не можуть бути легалізовані навіть за формального підтвердження документами бухгалтерського обліку.

Надаючи оцінку аргументам позивача, які наведені в апеляційній скарзі, слід зазначити те, що вищезазначений вирок суду, який набрав законної сили, встановлено те, що особа, від імені яких підписані документи по взаємовідносинам з позивачем, не мали відношення до діяльності підприємств-постачальників, а отже такі документи, на які посилався позивач, не можливо визнати належним чином оформленими первинними документами.

З цих підстав суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо правомірності збільшення контролюючим органом податкових зобов`язань з податку на прибуток та з податку на додану вартість по взаємовідносинам позивача з ТОВ «ТК «Гама».

Враховуючи вищевикладене суд апеляційної інстанції приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги. скасування рішення суду та прийняття нової постанови про часткове задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись п.2 ч.1 ст.315, ст.ст. 317, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Граніт» - задовольнити частково.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 04 липня 2019 року у справі №280/760/19 скасувати та прийняти нову постанову про часткове задоволення позову.

Податкове повідомлення-рішення № від 17.09.2018р., в частині збільшення податкового зобов`язання з податку на прибуток підприємств у сумі 311 898,0грн. та застосування штрафних санкцій у розмірі 155949,0грн. визнати неправомірним та скасувати.

Податкове повідомлення-рішення № від 17.09.2018р., в частині збільшення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість на суму 346 553,0грн. та застосування штрафних санкцій у розмірі 173 276,0грн. визнати неправомірним та скасувати.

В іншій частині позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у строки, визначені ст. 329 КАС України.

Вступну та резолютивну частину проголошено 26.12.2019р.

Повний текст постанови складено 27.12.2019р.

Головуючий - суддя Я.В. Семененко

суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк