Справа № 1.380.2019.002894
Суддя: Сасевич Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2020-01-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа №1.380.2019.002894
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(додаткове)

03 січня 2020 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Сасевича О.М.

за участю секретаря судового засідання Шиц А.А.,

представника відповідача 1 Цимбора Ю.О.,

представника відповідача 2 Лабай М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції про визнання протиправними дій, зобов`язання до вчинення дій, -

В С Т А Н О В И В:

27.12.2019 року ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із заявою про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, в якій просить суд стягнути на користь позивача судові витрати у загальному розмірі 500,00 грн. (по 250,00 грн.) за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів.

03.01.2020 року від представника ГУПФ України у Львівській області надійшли письмові пояснення на заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій представник заперечує проти стягнення з відповідача 1 судових витрат у сумі 250,00 грн.

Представник позивача та позивач в судове засідання не прибули, про дату, час та місце судового засідання повідомлялися належним чином.

Представник відповідача 1 у судовому засіданні заперечив проти відшкодування на користь позивача понесених останнім витрат на правову допомогу.

Представник відповідача 2 у судовому засіданні вирішення заяви залишив на розсуд суду.

Відповідно до ч.3 ст.252 КАС України, неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

З урахуванням частини 3 статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд дійшов висновку, що розгляд заяви про ухвалення додаткового судового рішення можливо здійснити за відсутності представників сторін.

Розглянувши заяву позивача про ухвалення додаткового судового рішення з питання розподілу витрат на професійну правничу допомогу, суд зважає на таке.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 23.12.2019 року у справі №1.380.2019.002894 позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції про визнання протиправними дій, зобов`язання до вчинення дій було задоволено повністю. Визнано протиправними дії Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції (79005, м.Львів, вул.Архипенка, 1; ) при складенні довідки про грошове забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) з 01.01.2018 року. Зобов`язано Західне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції (79005, м.Львів, вул.Архипенка, 1; ) видати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) довідку про грошове забезпечення для перерахунку пенсії, з урахуванням основних та додаткових видів грошового забезпечення: посадовий оклад - 3000,00 грн., оклад за військовим (спеціальним) званням/старший прапорщик 1020,00 грн., надбавки за вислугу років 50% - 2010, 00 грн. станом на 01.01.2018 року. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області після надходження довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії на ім`я ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) здійснити йому перерахунок та виплату пенсії в основному розмірі 90% сум грошового забезпечення, починаючи з 01.01.2018 року. Стягнуто із Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції (79005, м.Львів, вул.Архипенка, 1; ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір в сумі 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 коп. Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м.Львів, вул.Митрополита Андрея, 10; ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір в сумі 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 коп.

В рішенні суду від 23.12.2019 року у справі №1.380.2019.002894 судом не вирішено питання щодо розподілу судових витрат, а саме: витрат на професійну правничу допомогу, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даною заявою.

Згідно з ч.1 статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1)щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2)суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3)судом не вирішено питання про судові витрати.

Отже, у ст.252 КАС України встановлено вичерпний перелік підстав для винесення додаткового рішення у справі.

Суд зазначає, що додаткове судове рішення є засобом усунення неповноти судового рішення (постанови чи ухвали), внаслідок якої залишилися не вирішені певні вимоги особи, яка бере участь у справі.

Згідно з ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч.7 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

В судовому засіданні 23.12.2019 року під час судових дебатів представником позивача було заявлено клопотання про стягнення судових витрат на правову допомогу та зазначено, що протягом п`яти днів будуть надані докази таких витрат.

Статтею 132 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1)на професійну правничу допомогу; 2)сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3)пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4)пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5)пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Згідно з ч.1 ст.134 Кодексу адміністративного судочинства України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката (ч.2 ст.134 КАС України).

Відповідно до ч.3 ст.134 Кодексу адміністративного судочинства України, для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

У частині 4 ст.134 Кодексу адміністративного судочинства України вказано, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Отже, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині п`ятій статті 134 КАС України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.

Так, положеннями ч.5 ст.134 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1)складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2)часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3)обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4)ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження розміру витрат на правничу допомогу в розмірі 500,00 грн., позивачем та представником позивача надано до суду: договір про надання правової допомоги №295 від 22.11.2019 року, укладений між ОСОБА_1 (клієнт) та адвокатом Юридичної консультації Залізничного району м.Львова Літовченко Л.Р.; ордер серії ЛВ №012395 про надання правової допомоги адвокатом Літовченко Л.Р. громадянину ОСОБА_1; опис виконаних робіт, що полягали у представництві позивача в судових засіданнях з розгляду справи №1.380.2019.002894, згідно договору №295 від 22.11.2019 року; копію свідоцтва про право зайняття адвокатською діяльністю Літовченко Л.Р. №109 від 15.09.2010 року; квитанцію №279 від 22.11.2019 року про оплату правничої допомоги за договором №295 від 22.11.2019 року на суму 500,00 грн.

При цьому, суд зауважує, що положення частини 7 ст.134 КАС України покладають обов`язок доведення неспівмірності понесених витрат на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

З огляду на це, відповідач, як особа, яка заперечує зазначений позивачем розмір витрат на оплату правничої допомоги, зобов`язаний був навести обґрунтування та надати відповідні докази на підтвердження його доводів щодо неспівмірності заявлених судових витрат із заявленими позовними вимогами.

Аналогічна правова позиція була викладена в постанові Верховного суду у складі Касаційного адміністративно суду від 10.12.2019 року у справі №160/2211/19.

Водночас, відповідачами як суб`єктами владних повноважень станом на 03.01.2020 року не надано доказів, як і не зазначено обставин, які б спростували співмірність розміру судових витрат із обсягом виконаних адвокатом робіт та взагалі будь-яких клопотань про зменшення витрат на оплату правничої допомоги до суду не надходило.

Вивчивши надані докази, суд приходить до висновку, що вони є достатніми для підтвердження наявності підстав для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі, який є доведеним, документально обґрунтованим та таким, що відповідає критерію розумної необхідності таких витрат.

Тож, з урахуванням того, що позовні вимоги у справі №1.380.2019.002894 було задоволено повністю, враховуючи, що судом встановлена фактичність витрат, їх неминучість (у зв`язку із виконанням умов договору про правову допомогу й поданням позовної заяви) та співмірність, суд приходить до висновку про стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів понесені ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст.ст.132, 134, 139, 252, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції про визнання протиправними дій, зобов`язання до вчинення дій - задоволити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м.Львів, вул.Митрополита Андрея, 10; ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 250 (двісті п`ятдесят) грн. 00 коп.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції (79005, м.Львів, вул.Архипенка, 1; ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 250 (двісті п`ятдесят) грн. 00 коп.

Рішення (додаткове) набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга на рішення (додаткове) подається протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення до суду апеляційної інстанції. Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України, до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Львівський окружний адміністративний суд.

Суддя Сасевич О.М.

Повний текст рішення (додаткового) складено та підписано 04 січня 2020 року.