Справа № 360/4448/19
Суддя: К.Є. Петросян
Дата ухвалення: 2019-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

27 грудня 2019 рокуСєвєродонецькСправа № 360/4448/19

Луганський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді - Петросян К.Є.,

за участю:

секретаря судового засідання Грищенко М.І.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Косогової Л.О.,

представника відповідача - Матусевича Р.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Луганській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

ВСТАНОВИВ:

10 жовтня 2019 до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління Національної поліції в Луганській області (далі ГУНП в Луганській області або відповідач) про визнання протиправними та скасування наказів про звільнення, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, в обґрунтування якого зазначено наступне.

Позивач з 04.09.2015 по 06.11.2015 проходив службу в органах внутрішніх справ України, і з 07.11.2015 по 28.04.2017 та з 18.01.2018 по 20.09.2019 - в Національній поліції України.

Відповідно до наказу ГУНП в Луганській області № 25 о/с від 23.01.2018, ОСОБА_1 був прийнятий на службу до Національної поліції та з 18.01.2018 проходив службу в ГУНП в Луганській області на посаді поліцейського сектору реагування патрульної поліції Станично-Луганського відділу поліції ГУНП в Луганській області.

Наказом № 877 о/с від 19.09.2019 ГУНП в Луганській області, позивача, сержанта поліції, поліцейського сектору реагування патрульної поліції Станично-Луганського відділу поліції ГУНП в Луганській області було звільнено зі служби в поліції за п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби) з 20.09.2019.

Позивач зауважує, що за весь період проходження служби в Національній поліції він сумлінно ніс службу, відповідально та дисципліновано виконував свої посадові обов`язки, дотримувався норм законодавства України, нормативно правових актів, є учасником бойових дій, статус якого набув за безпосередню участь в антитерористичній операції.

17.08.2019 у вечірній час позивач, знаходився поза службою, в цивільному одязі та без табельної зброї в клубі с.Валуйське Станично-Луганського району, де стався конфлікт між ОСОБА_2 та незнайомою ОСОБА_1 дівчиною. При цьому хтось, знаходячись за приміщенням клубу, побризкав с газового балона, як стало відомо пізніше - ОСОБА_2 .Дізнавшись про вказані обставини, ОСОБА_1 повідомив за телефоном до чергової частини Станично-Луганського відділу поліції ГУНП в Луганській області.

За вказаною подією ГУНП в Луганській області було призначено та проведено службове розслідування, за результатами якого відповідачем видані накази від 16.09.2019 № 2427 та від 19.09.2019 № 877 о/с про звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції.

Позивач вважає зазначені накази Головного управління Національної поліції в Луганській області від 16.09.2019 № 2427 та від 19.09.2019 № 877 о/с в частині звільнення його зі служби в поліції противоправними, такими що суперечать положенням законодавства України та порушують його права, тому підлягають скасуванню з наступних підстав.

На думку позивача, службові особи ГУНП в Луганській області порушили порядок проведення службового розслідування по збиранню, перевірці та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського, оскільки ОСОБА_1 не порушив службової дисципліни, не скоїв невиконання чи неналежного виконання обов`язків поліцейського або виходу за їх межі, не скоїв порушень, обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також не вчинив дій, що підривають авторитет поліції.

До складу дисциплінарної комісії по проведенню службового розслідування не були_включені представники громадськості, а розгляд справи не здійснювався дисциплінарною комісією у відкритому засіданні.

Крім того, на засідання дисциплінарної комісії по розгляду справи, позивач не запрошувався та участі в ній не приймав. З матеріалами службового розслідування, проведеного у відношенні позивача, ОСОБА_1 не був ознайомлений, хоча з цього приводу письмово і неодноразово звертався до керівництва ГУНП в Луганській області.

Також, зазначає, що дисциплінарна комісія при визначенні виду стягнення не врахувала характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують, попередню правомірну поведінку поліцейського, його сумлінне ставлення до служби, відомості, що позитивно характеризують ОСОБА_1 .

Відповідачем, на думку позивача, порушено порядок його притягнення до дисциплінарної відповідальності, та застосовано вид дисциплінарного стягнення, який не відповідає дійсним обставинам та характеру скоєного діяння.

Тому вважає дії службових осіб Головного управління Національної поліції в Луганській області по проведенню службового розслідування, наданню висновків та накази Головного управління Національної поліції в Луганській області від 16.09.2019 № 2427 та від 19.09.2019 № 877 о/с в частині звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції протиправними.

На підставі викладеного, просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Луганській області від 16.09.2019 № 2427 в частині звільнення зі служби в поліції сержанта поліції ОСОБА_1 ;

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Луганській області від 19.09.2019 877 о/с «По особовому складу» в частині звільнення зі служби в поліції сержанта поліції ОСОБА_1 ;

- поновити сержанта поліції ОСОБА_1 на посаді поліцейського сектору реагування патрульної поліції СтаничноЛуганського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області з 20.09.2019;

- стягнути з Головного управління Національної поліції в Луганській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з моменту фактичного звільнення з 20.09.2019 по час прийняття судового рішення про поновлення на роботі;

- допустити до негайного виконання рішення суду в частині поновлення сержанта поліції ОСОБА_1 на посаді поліцейського сектору реагування патрульної поліції Станично-Луганського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Ухвалою суду від 15.10.2019 відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 , розгляд справи визначено в порядку загального позовного провадження (а.с.1-2).

Ухвалою суду від 25.11.2019 частково задоволено клопотання представника позивача про витребування додаткових доказів у справі (а.с.98-99).

Ухвалою суду від 10.12.2019 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.148-149).

У судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги у повному обсязі, надали пояснення, аналогічні пред`явленому позову. Представник позивача зауважила на порушенні відповідачем поряду проведення службового розслідування в частині збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок ОСОБА_1 , оскільки останнім не було допущено порушення службової дисципліни. Крім того, зазначила, що відповідачем ОСОБА_1 не запрошувався на засідання дисциплінарної комісії по розгляду справи та не ознайомлювався із висновком та матеріалами службового службового розслідування. Також, зауважила на порушенні відповідачем при прийнятті оскаржуваних наказів принципу пропорційності в частині застосування такого виду дисциплінарного стягнення як звільнення зі служби.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти позовних вимог ОСОБА_1 , надав суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого суду пояснив наступне (а.с.29-39).

Наказом ГУНП в Луганській області від 19.08.2019 № 2150 було призначено проведення службового розслідування у формі письмового провадження за фактом можливого порушення службової дисципліни окремими працівниками поліції Станично-Луганського ВП ГУНП в Луганській області та визначений склад дисциплінарної комісії.

Підставою призначення службового розслідування був рапорт від 19.08.2019 т.в.о. начальника УКЗ ГУНП в Луганській області полковника поліції Зінченко В.В. про те, що 17.08.2019 року до Станично - Луганського ВП ГУНП в Луганській області надійшло повідомлення щодо можливого вчинення неправомірних дій окремими працівниками поліції Станично - Луганського ВП ГУНП в Луганській області.

12.09.2019 начальником ГУНП в Луганській області Колесником С.П. був затверджений висновок про результати службового розслідування за фактом щодо можливого вчинення неправомірних дій окремими працівниками поліції Станично - Луганського ВП ГУНП в Луганській області.

Таким чином, на думку відповідача, службове розслідування за фактом щодо можливого вчинення неправомірних дій окремими працівниками поліції Станично - Луганського ВП ГУНП в Луганській області було проведено у строки, визначені нормативно правовими актами.

Пунктом 7 розділу V Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України від 07.11.2018 № 893 передбачено, що розгляд справи дисциплінарною комісією проводиться зазвичай у формі письмового провадження.

У разі розгляду справи у формі письмового провадження рішення дисциплінарною комісією приймається без повідомлення та (або) виклику інших учасників службового розслідування на підставі наявних у справі матеріалів.

При розгляді справи у формі письмового провадження щодо можливого вчинення неправомірних дій окремими працівниками поліції Станично - Луганського ВП ГУНП в Луганській області дисциплінарною комісією було встановлено наступне.

17.08.2019 сержант поліції Дмитрієв О.М., незважаючи на раніше вжите до нього дисциплінарне стягнення, за порушення норм ділового мовлення, не вжив заходів щодо належного дотримання службової дисципліни, а навпаки знову порушив службову дисципліну, а саме вимоги п. 3 розділу IV Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, що виразилося у використанні ненормативної лексики під час спілкування з громадянами, не реагуванні на зауваження громадян щодо належної поведінки, своїми діями підбурював поліцейського сектору реагування патрульної поліції Станично-Луганського ВП ГУНП в Луганській області сержанта поліції ОСОБА_3 щодо вчинення неправомірних дій відносно громадян, порушив вимоги п.п. 4 п. 1 та п. 2 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», що виразилося у не наданні невідкладної до медичної та медичної допомоги, не виклику на місце події швидкої медичної допомоги, не виконав вимоги п.п. 3, п.п. 7 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII, в частині повазі прав, честі і гідності людини, надання допомоги та запобіганні вчиненню правопорушення, утриманні від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини та проігнорував вимоги посадової інструкції в частині партнерських стосунків з населенням та підвищення рівня довіри громадян до поліції.

Зазначені обставини дисциплінарного проступку сержанта поліції ОСОБА_1 знайщли своє підтвердження у наступних матеріалах дисциплінарного розслідування а саме: у висновку від 22.01.2019 року «Про результати службового розслідування за фактом порушення службової дисципліни поліцейським СРПП Станично - Луганського ВП ГУНП в Луганській області сержантом поліції Дмитрієвим О.М., наказом Станично-Луганського ВП ГУНП в Луганській області від 31.01.2019 року № 22 «Про покарання поліцейського Станично - Луганського ВП ГУНП в Луганській області сержантом поліції ОСОБА_1 , висновку від 02.08.2019 року «Про результати розгляду звернення громадянки Марії Іванової», наказом ГУНП в Луганській області від 04.08.2019 року № 1959 «Про покарання сержанта поліції ОСОБА_4 , поясненнях ОСОБА_3 , ОСОБА_5 ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8

Зауважив, що п.3 розділу IV Наказу МВС України від 09.11.2016 № 1179 про затвердження Правил етичної поведінки поліцейських чітко визначено, що за будь-яких обставин і відносно будь-якої людини як у робочий, так і в неробочий час поліцейський зобов`язаний дотримуватися норм професійної етики. При зверненні до особи поліцейському заборонено бути зверхнім, погрожувати, іронізувати, використовувати ненормативну лексику.

Тому на думку відповідача, твердження ОСОБА_1 про відсутність у його діях дисциплінарного проступку, у зв`язку з тим, що він перебував у цивільному одязі та без зброї у свій вихідний день, є безпідставними та такими, що суперечать діючим нормативно правовим актам.

Відповідно до наказу ГУНП від 19.08.2019 року № 2150 ОСОБА_1 був ознайомлений про призначення службового розслідування та створення дисціплінарної комісії.

Однак, під час проведення службового розслідування від позивача до дисциплінарної комісії будь яких клопотань щодо залучення до матеріалів розслідування нових документів або отримання додаткових пояснень від осіб, які мають відношення до справи не надходило, із заявою про отримання копій матеріалів службового розслідування він не звертався.

Заяви від 20.09.2019 та від 04.10.2019 про отримання матеріалів службового розслідування були подані ОСОБА_1 вже після закінчення службового розслідування, призначеного наказом ГУНП від 19.08.2019 року № 2150, та після звільнення з Національної поліції України.

В свою чергу, матеріали справи містять пояснення позивача від 19.08.2019 та від 10.09.2019, а тому вважає, що право на захист позивача порушено не було.

На підставі викладеного відповідач вважає позовні вимоги ОСОБА_1 необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Заслухавши пояснення позивача, його представника, а також представника відповідача, дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих сторонами доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст. 72-74 КАС України, суд прийшов до такого.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 04.09.2015 по 06.11.2015 проходив службу в органах внутрішніх справ України, з 07.11.2015 по 28.04.2017 та з 18.01.2018 по 20.09.2019 - в Національній поліції України, що підтверджуся копією трудової книжки позивача НОМЕР_1 (а.с.12-14).

Відповідно до наказу ГУНП в Луганській області № 25 о/с від 23.01.2018, ОСОБА_1 був прийнятий на службу до Національної поліції та з 18.01.2018 проходив службу в ГУНП в Луганській області на посаді поліцейського сектору реагування патрульної поліції Станично-Луганського відділу поліції ГУНП в Луганській області (а.с.14-15).

Згідно пункту 1 наказу начальника ГУНП в Луганській області від 16.2019 № 2427 «Про покарання окремих поліцейських Станично-Луганського ВП ГУНП в Луганській області», за систематичне порушення службової дисципліни, Присяги працівників поліції, повторне порушення норм ділового мовлення, а саме порушення вимог п.3 розділу розділу IV Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, що виразилося у використанні ненормативної лексики під час спілкування з громадянами, не реагуванні на зауваження громадян щодо належної поведінки, підбурювання поліцейського сектору реагування патрульної поліції Станично-Луганського ВП ГУНП в Луганській області сержанта поліції ОСОБА_3 щодо вчинення неправомірних дій відносно громадян, порушення вимог п.п. 4 п. 1 та п. 2 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», що виразилося у не наданні невідкладної домедичної та медичної допомоги, не виклику на місце події швидкої медичної допомоги, не виконання вимоги п.п. 3, п.п. 7 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 23З 7-VIII, в частині повазі прав, честі і гідності людини, надання допомоги та запобіганні вчиненню правопорушення, утриманні від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини та ігнорування вимог посадової інструкції в частині партнерських стосунків з населенням та підвищення рівня довіри громадян до поліції поліцейського СРПП Станично-Луганського ВП ГУНП в Луганській області, визначено звільнити сержанта поліці ОСОБА_1 (0121450) зі служби в поліції (а.с.75-76).

Наказом ГУНП в Луганській області від 19.09.2019 № 877 о/с, сержанта поліції ОСОБА_1 , поліцейського сектору реагування патрульної поліції Станично-Луганського відділу поліції ГУНП в Луганській області звільнено зі служби в поліції за п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби) з 20.09.2019 (а.с.16, 77).

Не погоджуючись із зазначеними наказами та порядком проведення службового розслідування, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Вирішуючи справу по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з такого.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII (далі Закон № 580).

В силу частини першої статті 19 Закону № 580 у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом (частина друга статті 19 Закону № 580).

Законом України «Про дисциплінарний статут Національної поліції України» від 15.03.2018 № 2337-VІІІ України» затверджено Дисциплінарний статут Національної поліції України (далі Статут), який визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження.

Частиною першої статті 1 Статуту визначено, що службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Частиною першою статті 11 Статуту передбачено, що за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції (статті 12 Статуту).

Згідно із частиною другою статті 13 Статуту дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Статтею 14 Статуту визначено поняття та порядок призначення службового розслідування.

Так, службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку (частини перша-четверта статті 14 Статуту).

За приписами частини першої, другої статті 15 Статуту проведення службових розслідувань за фактом порушення поліцейським службової дисципліни здійснюють дисциплінарні комісії.

Дисциплінарні комісії формуються з поліцейських та працівників поліції, які мають відповідні знання та досвід, необхідні для ефективного проведення службового розслідування.

Відповідно до частини першої статті 16 Статуту службове розслідування проводиться та має бути завершено не пізніше одного місяця з дня його призначення керівником.

Службове розслідування вважається завершеним у день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка його заміщує, висновку за результатами службового розслідування. Якщо закінчення строку проведення службового розслідування припадає на вихідний чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день (частина четверта статті 16 Статуту).

Згідно частин першої та другої статті 19 Статуту у висновку за результатами службового розслідування зазначаються: 1) дата і місце складання висновку, прізвище та ініціали, посада і місце служби членів дисциплінарної комісії, що проводила службове розслідування; 2) підстава для призначення службового розслідування; 3) обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку; 4) пояснення поліцейського щодо обставин справи; 5) пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; 6) пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи; 7) документи та матеріали, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; 8) відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; 9) причини та умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення, обставини, що знімають з поліцейського звинувачення; 10) висновок щодо наявності або відсутності у діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону; 11) вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського у разі наявності в його діянні дисциплінарного проступку.

Висновок підписується всіма членами дисциплінарної комісії, що проводила розслідування. Члени дисциплінарної комісії мають право на окрему думку, що викладається письмово і додається до висновку.

За частиною десятою статті 14 Статуту порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Процедуру проведення службового розслідування стосовно поліцейського, права учасників службового розслідування, порядок оформлення його результатів, прийняття та реалізації рішень за результатами службового розслідування визначає Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затверджений Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2018 № 893, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 28.11.2018 за № 1355/32807 (далі Порядок № 893).

Згідно із пунктом 1 розділу V Порядку № 893 проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.

Пунктом 4 розділу V Порядку № 893 визначено, що службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

Відповідно до пункту 7 розділу V Порядку № 893 розгляд справи дисциплінарною комісією проводиться зазвичай у формі письмового провадження.

Збирання та перевірка матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського у разі розгляду справи у формі письмового провадження здійснюються зазвичай шляхом: одержання пояснень щодо обставин справи від поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та від інших осіб; одержання в органах, закладах, установах поліції та їх підрозділах чи за запитом в інших органах державної влади та органах місцевого самоврядування необхідних документів або їх копій та долучення до матеріалів справи; отримання консультацій спеціалістів з питань, що стосуються службового розслідування.

У разі розгляду справи у формі письмового провадження рішення дисциплінарною комісією приймається без повідомлення та (або) виклику інших учасників службового розслідування на підставі наявних у справі матеріалів.

Матеріалами справи встановлено, що наказом т.в.о. начальника ГУНП в Луганській області від 19.08.2019 № 2150 призначено службове розслідування у формі письмового провадження щодо можливого порушення службової дисципліни окремими працівниками поліції Станично-Луганського ВП ГУНП в Луганській області та визначено склад дисциплінарної комісії (а.с.41).

ОСОБА_1 ознайомлений належним чином із зазначеним наказом, що підтверджується підписом останнього на наказі та не заперечувалось позивачем в ході судового розгляду справи.

Згідно даного наказу, підставою для призначення службового розслідування слугувало повідомлення, що надійшло від громадянки ОСОБА_7 щодо можливого вчинення неправомірних дій окремими працівниками поліції Станично-Луганського ВП ГУНП в Луганській області, що надійшло до Станично-Луганського ВП ГУНП в Луганській області.

Отже, в силу вимог статті 14 Статуту у відповідача були наявні підстави для призначення та проведення службового розслідування.

В свою чергу, 12.09.2019 начальником ГУНП в Луганській області Колесником С.П. був затверджений висновок про результати службового розслідування за фактом щодо можливого вчинення неправомірних дій окремими працівниками поліції Станично - Луганського ВП ГУНП в Луганській області (а.с.66-74).

Тобто, службове розслідування за фактом щодо можливого вчинення неправомірних дій окремими працівниками поліції Станично-Луганського ВП ГУНП в Луганській області було проведено в строки, визначені діючими нормативними актами.

Пунктом 10 статті 15 Статуту визначено, що за рішенням керівника, який призначив службове розслідування, розгляд справи може здійснюватися дисциплінарною комісією у відкритому засіданні. У такому разі поліцейський, який притягається до відповідальності, у письмовій формі не пізніше ніж за три дні повідомляється про час, дату та місце розгляду справи дисциплінарною комісією.

За приписами частини третьої статті 15 Статуту до складу дисциплінарних комісій можуть також включатися представники громадськості, які мають бездоганну репутацію, високі професійні та моральні якості, суспільний авторитет.

Згідно із частиною першої статті 18 Статуту під час проведення службового розслідування поліцейський має право на захист, що полягає в наданні йому можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій.

Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право:

1) надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються;

2) подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають відношення до справи;

3) ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, законами України "Про захист персональних даних", "Про державну таємницю" та іншими законами;

4) подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування;

5) користуватися правничою допомогою (частина друга статті 18 Статуту).

Також, пунктами 5, 6 розділу V Порядку № 893 визначено право поліцейського, стосовно якого призначено службове розслідування, надавати письмові клопотання, зокрема, про отримання і долучення до матеріалів службового розслідування документів, отримання додаткових пояснень від інших осіб, а також право подати письмову скаргу на дії осіб, які проводять службове розслідування.

У відповідності до пункту 7 розділу V Порядку № 893 розгляд справи дисциплінарною комісією проводиться зазвичай у формі письмового провадження, а рішення дисциплінарною комісією приймається без повідомлення та (або) виклику інших учасників службового розслідування на підставі наявних у справі матеріалів.

Відповідно до пункту 8 розділу V Порядку № 893 за рішенням уповноваженого керівника розгляд справи може здійснюватися дисциплінарною комісією на відкритому засіданні, яке полягає в гласному та відкритому дослідженні обставин, які стали підставою для призначення службового розслідування, за участю поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та інших заінтересованих осіб.

Таким чином, з аналізу зазначених норм діючого законодавства вбачається, що питання щодо визначення форми розгляду справи (письмова або ж у відкритому засіданні) віднесено до компетенції уповноваженого керівника. Включення ж представників громадськості до складу дисціплінарних комісій є правом, а не обов`язком керівника, за рішенням якого призначається службове розслідування. При цьому, виклик поліцейського на засідання діючим законодавством передбачений лише у випадку розгляду справи у відкритому засіданні.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 був належним чином ознайомлений із наказом т.в.о. начальника ГУНП в Луганській області від 19.08.2019 № 2150 про призначення службового розслідування, яким визначено письмову форму провадження та склад дисциплінарної комісії (а.с.41).

Матеріали службового розслідування містять пояснення позивача ОСОБА_1 від 10.09.2019, надані ним в ході службового розслідування (а.с.48).

При цьому, матеріали справи не місять жодних письмових клопотань ОСОБА_1 щодо заперечення ним проти письмової форми провадження, як і не містять будь-яких скарг на дії осіб, що проводять службове розслідування, у відповідності до вимог частини першої статті 18 Статуту та пунктів 5, 6 розділу V Порядку № 893. Не надано відповідних доказів позивачем і в ході судового розгляду справи.

Натомість, заяви про отримання матеріалів службового розслідування ОСОБА_1 були подані до відповідача 20.09.2019 та 04.10.2019, тобто вже після закінчення службового розслідування та звільнення позивача з лав Національної поліції України (а.с.22-23). А листами ГУНП в Луганській області від 02.10.2019 та 25.10.2019 позивачу було повідомлено про можливість прибуття до УКЗ ГУНП для ознайомлення з матеріалами та висновком службового розслідування (а.с.179-180).

Таким чином, оскільки службове розслідування щодо можливого порушення службової дисципліни окремими працівниками Станично-Луганського ВП ГУНП в Луганській області наказом т.в.о керівника начальника ГУНП в Луганській області від 19.08.2019 № 2150 було призначено у формі письмового провадження (проти чого не заперечував позивач ОСОБА_1 ), яке в свою чергу не передбачає виклику на засідання поліцейського, а матеріали службового розслідування містять письмові пояснення позивача, надані ним саме в ході службового розслідування, суд вважає безпідставними доводи ОСОБА_1 щодо не запрошення його до участі на засідання дисциплінарної комісії.

Необґрунтованими є також доводи позивача про порушення відповідачем порядку проведення службового розслідування, що виразилося у невключені до складу дисциплінарної комісії представників громадськості, оскільки як зазначалось вище, згідно норм діючого законодавства це є правом, а не обов`язком керівника.

Що стосується доводів представника позивача про відсутність у висновку службового розслідування підпису ОСОБА_1 щодо ознайомлення із таким висновком, суд зауважує, що нормами Закону України «Про дисциплінарний статут Національної поліції України» від 15.03.2018 № 2337-VІІІ України» та Порядоку проведення службових розслідувань у Національній поліції України № 893 передбачено підписання висновку службового розслідування лише всіма членами дисциплінарної комісії.

Натомість, частиною сьомою статті 19 Статуту визначено, що у разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Також, пунктом 2 розділу VІІ Порядку №893 встановлено, що наказ про застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення виконується шляхом його оголошення в органі (підрозділі, закладі, установі) поліції, ЗВО та особистого ознайомлення поліцейського з ним, що здійснюється кадровим підрозділом органу (підрозділу, закладу, установи), ЗВО за місцем проходження служби зазначеним поліцейським. Таке ознайомлення засвідчується шляхом проставляння поліцейським, притягнутим до дисциплінарної відповідальності, підпису, прізвища та ініціалів на останньому аркуші копії наказу, долученої до його особової справи.

Згідно матеріалів справи, ОСОБА_1 20.09.2019 був належним чином ознайомлений із наказом ГУНП в Луганській області від 16.09.2019 №2427 «Про покарання окремих поліцейських Станично-Луганського ВП ГУНП в Луганській області», що підтверджується особистим підписом позивача (а.с.75-76).

На підставі вищевикладеного суд вважає безпідставними доводи позивача щодо порушення відповідачем порядку проведення службового розслідування.

Що стосується наявності в діях позивача дисциплінарного проступку суд зазначає наступне.

Матеріалами службового розслідування встановлено, що 17.08.2019 о 23.03 до чергової частини ВП ГУНП в Луганській області зі служби «102» надійшло повідомлення від громадянки ОСОБА_7 про те, що за адресою Станично АДРЕСА_1 у АДРЕСА_2 ОСОБА_2 бризнув їй в очі балончиком з перцем.

Вказаний факт підтверджено наданими в ході службового розслідування поясненнями сержанта поліції ОСОБА_3 , який вказав, що «між ОСОБА_1 та ОСОБА_7 стався словесний конфлікт, під час якого вони висловлювались нецензурною лайкою… ОСОБА_1 покликав його за будівлю сільського клубу, де надав спрей від комарів «ОFF» і попросив налякати ОСОБА_7 , бризнувши в її бік аерозолем» (а.с.45-46).

Крім того, з письмового пояснення ОСОБА_7 , наданого під час проведення службового розслідування слідує, що 17.08.2019 під час перебування з подругами в с.Валуйське, до них під`їхав автомобіль, в якому перебували працівник поліції ОСОБА_2 та ОСОБА_9 …останні перебували в нетверезому стані, ОСОБА_9 наполегливо пропонував їй поїхати з ними та після відмови почав силою затягувати її до автомобілю, хватати за руки, пропонувати інтимні стосунки… ОСОБА_9 висловлювався на її адресу нецензурною лайкою, на зауваження не реагував. В подальшому, коли вона разом зі своїми знайомими перебувала у клубі в с.Валуйське, до неї знову, у присутності її хлопця ОСОБА_10 почав приставати ОСОБА_9 ..., який відвів в бік Одноволіка Романа…після чого ОСОБА_11 балончика їй в обличчя, повідомивши при цьому, що намагався бризнути в обличчя її хлопцю» (а.с.51).

Аналогічні пояснення надані в ході службового розслідування надані ОСОБА_12 та ОСОБА_8 , які безпосередньо були присутніми під час подій, які сталися 17.08.2019 (а.с.47, 52).

Відповідно до частини першої статті 18 Закону № 580 поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Відповідно до пункту 3 статті 1 Статуту службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського, зокрема: бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини.

Наказом МВС від 09.11.2016 №1179, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 06.12.2016 за №1576/29706 затверджено Правила етичної поведінки поліцейських (далі Правила №1179).

Відповідно до пункту 2 розділу ІІ Правил №1179 незалежно від посади чи звання у відносинах із населенням поліцейський зобов`язаний: бути тактовним та доброзичливим; висловлювати вимоги чи зауваження, що стосуються особи, у ввічливій та переконливій формі; надати можливість особі висловити власну думку; до всіх потерпілих від злочинів або інших правопорушень проявляти повагу, охороняти їх безпеку та право на невтручання в особисте життя.

Пунктом 3 розділу ІІ Правил № 1179 визначено, що за будь-яких обставин і відносно будь-якої людини як у робочий, так і в неробочий час поліцейський зобов`язаний дотримуватися норм професійної етики.

При зверненні до особи поліцейському заборонено бути зверхнім, погрожувати, іронізувати, використовувати ненормативну лексику.

Поліцейський повинен бути коректним та не повинен допускати застосування насильства чи інших негативних дій щодо членів суспільства, а також, незважаючи на провокації, повинен залишатися об`єктивним (пункт 4 розділу ІІ Правил №1179).

Відповідно до пункту 12 розділу ІІ посадової інструкції поліцейського сектору реагування патрульної поліції Станично-Луганського ВП ГУНП в Луганській області сержанта поліції Дмитрієва О.М., затвердженого начальником Станично-Луганського ВП ГУНП в Луганській області 19.04.2019, до завдань та обов`язків віднесено здійснення надання невідкладної, зокрема медичної та до медичної допомоги особам, які постраждали внаслідок правопорушень та інших подій, а також особам, які опинилися в безпорадному стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я (а.с.55-57).

Як вбачається з письмових пояснень позивача від 19.08.2019, наданих під час проведення службового розслідування, ОСОБА_1 пояснив, що «17.08.2019 разом із поліцейським ОСОБА_13 вони відпочивали в с.Валуйське у клубі, знаходились поза службою, були вихідні. До його відома доводились вимоги наказу МВС України №1179 з приводу невикористання ненормативної лексики, він використовував ненормативну лексику в ході спілкування з громадянськими особами, свою провину визнає, що порушив службову дисципліну, у подальшому обіцяв не допускати порушень службової дисципліни» (а.с.49).

Також, з письмових пояснень ОСОБА_1 від 10.09.2019, наданих під час проведення службового розслідування вбачається, що він «17.08.2019 знаходився в с.Валуйське на дискотеці, не в службовий час в цивільному одязі з ОСОБА_14 , перебував у стані алкогольного сп`яніння та почув, що когось задів… газом, зателефонував до чергової частини, щоб повідомити про даний факт, але черговий повідомив, що за даним фактом вже є реєстрація та, що він все доповів керівництву. З приводу того, що до когось чіплявся, задавав інтимні питання, спричинив тілесні ушкодження та погрожував заперечив». Одночасно з пояснень ОСОБА_1 вбачається, що він «тільки раз висловися нецензурно, але після зауваження більше нецензурною лайкою не висловлювався, свою вину визнав повністю.. газ нікому не давав… до нього доводили нормативні документи про надання до медичної допомоги, але в той час він розгубився, не знав що робити, провину свою визнає… З приводу не надання до медичної допомоги та не виклику швидкої допомоги, висловлювання нецензурною лайкою провину визнав, обіцяв більше такого не повторювати» (а.с.48).

В ході судового засідання ОСОБА_1 визнано, що пояснення надавались ним добровільно та будь-якого впливу на ного здійснено не було, з урахуванням чого суд дійшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 дисциплінарного проступку.

У відповідності до частини третьої статті 19 Статуту під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Обставинами, що пом`якшують відповідальність поліцейського, є: 1) усвідомлення та визнання своєї провини у вчиненні дисциплінарного проступку; 2) попередня бездоганна поведінка; 3) високі показники виконання повноважень, наявність заохочень та державних нагород; 4) вжиття заходів щодо запобігання, відвернення або усунення негативних наслідків, які настали або можуть настати внаслідок вчинення дисциплінарного проступку, добровільне відшкодування завданої шкоди; 5) вчинення проступку під впливом погрози, примусу або через службову чи іншу залежність; 6) вчинення проступку внаслідок неправомірних дій керівника (частина четверта статті 19 Статуту).

Обставинами, що обтяжують відповідальність поліцейського, є: 1) вчинення дисциплінарного проступку у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння; 2) вчинення дисциплінарного проступку повторно до зняття в установленому порядку попереднього стягнення; 3) вчинення дисциплінарного проступку умисно на ґрунті особистої неприязні до іншого поліцейського, службовця, у тому числі керівника, чи помсти за дії чи рішення стосовно нього; 4) настання тяжких наслідків, у тому числі збитків, завданих вчиненням дисциплінарного проступку; 5) вчинення дисциплінарного проступку на ґрунті ідеологічної, релігійної, расової, етнічної, гендерної чи іншої нетерпимості (частина шоста статті 19 Статуту).

Приписами частини восьмої статті 19 Статуту встановлено, що під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

У разі притягнення до дисциплінарної відповідальності поліцейського, який має дисциплінарне стягнення і вчинив дисциплінарний проступок, дисциплінарне стягнення, що застосовується, повинно бути суворішим, ніж попереднє (частина дванадцята статті 19 Статуту).

Згідно пункту 1 частини першої статті 23 Статуту строк дії дисциплінарних стягнень з моменту оголошення їх порушникові становить, зокрема, зауваження - протягом двох місяців.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що наказом ГУНП в Луганській області від 21.01.2019 №22 за особисту недисциплінованість, неналежне та безвідповідальне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, ігнорування вимог п.1 ст.1 Закону України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України», ч.2 п.1 ст.18 Закону України «про Національну поліцію» та порушення службової телеграми ГУНП в Луганській області «Про посилення заходів із зміцнення дисципліни і законності» від 22.06.2018 № 3391/111/19/03-2018, що виразилось у виїзді 16.01.2019 за межі території обслуговування Станично-Луганського ВП ГУНП в Луганській області без письмового дозволу начальника вказаного відділу поліції, поліцейському сектору реагування патрульної поліції Станично-Луганського ВП ГУНП в Луганській області сержанту поліції Дмитрієву О.М. було оголошено зауваження (а.с.58-61).

Також, згідно наказу ГУНП в Луганській області від 04.08.2019 № 1959 ОСОБА_1 було оголошено зауваження за вчинення дисциплінарного проступку, який виразився, зокрема, у порушенні вимог підпункту 10 пункту 1 розділу ІІ наказу МВС «Про затвердження Правил етичної поведінки поліцейських», затвердженого 09.11.2016 №1179 (а.с.62-65).

В силу вимог пункту 1 частини першої статті 23 Статуту дисциплінарне стягнення відносно ОСОБА_1 у вигляді зауваження відповідно до наказу ГУНП в Луганській області від 04.08.2019 № 1959, станом на час затвердження висновку службового розслідування та видання оскаржуваних наказів є діючим.

Отже, зазначені обставини є обставинами, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 . До того ж суд звертає увагу, що позивачем на час виникнення спірних правовідносин повторно було допущено порушення норм ділового мовлення.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 20.12.2019 по справі № 804/2054/17, в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, порушення яких утворює факт порушення Присяги. Під порушення Присяги працівника поліції слід розуміти скоєння працівником поліції проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження авторитету поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків. Застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням певних обставин та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень.

З урахуванням обставин справи, суд вважає, що у випадку розпилення в очі неповнолітньої балончиком з перцем чи то спреєм від комах, при тому, що сержант поліції не намагається надати до медичну допомогу або викликати швидку допомогу, а ще й допускає висловлювання нецензурною лексикою, само по собі принижує та дискредитує як самого працівника поліції, так і органи поліції в цілому в частині поваги прав, честі і гідності людини та наданні допомоги.

Відтак суд не вбачає порушень принципу пропорційності відповідачем при застосуванні до ОСОБА_1 крайнього заходу дисциплінарного впливу.

Доводи представника позивача щодо невідповідності фактичних обставин даної справи обставинам справи за результатами розгляду звернення ОСОБА_7 про вчинення ОСОБА_14 кримінального або адміністративного правопорушення, зокрема, стосовно того, що у поясненнях громадянки ОСОБА_7 відсутнє посилання на будь-який конфлікт із ОСОБА_1 суд вважає необґрунтованими, оскільки вказаними поясненнями ОСОБА_7 факт порушення ОСОБА_1 службової дисципліни жодним чином не спростовується. Крім того, в межах розгляду цієї справи судом не досліджується питання наявності або відсутності вини в діях спіробітників поліції щодо вчинення адміністративного правопорушення, а надається правова оцінка обставинам наявності вчинення ОСОБА_1 саме дисциплінарного проступку.

До того ж, зазначені матеріали за результатами розгляду звернення ОСОБА_7 не були підставою для прийняття оскаржуваних наказів, оскільки такою підставою в спірних правовідносинах слугував висновок за результатами проведеного службового розслідування.

Згідно із частиною 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає накази ГУНП в Луганській області від 16.09.2019 №2427 та 19.09.2019 №877 о/с в частині звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції правомірними.

Оскільки судом не встановлено підстав для задоволення вимог позивача про визнання протиправними наказів відповідача в частині звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції, позовні вимоги ОСОБА_1 щодо поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу також не підлягають задоволенню.

Таким чином, відповідачем доведено правомірність прийнятого рішення в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача, у зв`язку з чим позовні вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими у повному обсязі.

Питання по судових витратах не вирішується, оскільки позивач звільнений від їх сплати у встановленому порядку, а статтею 139 Кодексу адміністративного судочинства України не передбачено їх стягнення у даних випадках.

Керуючись статтями 2, 8, 9, 19, 20, 32, 77, 132, 139, 205, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Луганській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду складено та підписано 28 грудня 2019 року.

Суддя К.Є. Петросян