Справа № 280/3651/19
Суддя: Прасов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2019-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

09 грудня 2019 року о/об 13 год. 22 хв.Справа № 280/3651/19 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Прасова О.О. при секретарі Новіковій Д.А., за участю представника позивача Панасенко О.О., відповідача Васько Л.І., представника відповідача Трайдук А.С., розглянувши у місті Запоріжжі у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження адміністративну справу

за позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Запорізькій області (69002, м.Запоріжжя, вул.Фортечна, буд.65; )

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ІПН НОМЕР_1 )

про застосування заходів реагування,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Запорізькій області (надалі - позивач) до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (надалі - відповідач, ФОП ОСОБА_1 ), в якому позивач просить суд: застосувати заходи реагування у вигляді повного зупинення експлуатації будівель і приміщень у яких здійснює господарську діяльність Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 розташованих за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом зобов`язання Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 повністю зупинити експлуатацію будівель і приміщень за вказаною адресою, окрім робіт пов`язаних з усуненням порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки, до повного усунення цих порушень, що повинно бути встановлено на підставі перевірки позивача.

У позові зазначено наступне. В ході перевірки позивачем встановлено, що об`єкт де здійснює господарську діяльність ФОП ОСОБА_1 - будівлі, споруди, приміщення та територія за адресою: АДРЕСА_2 , експлуатується з порушенням норм пожежної та техногенної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, а саме: 1) Приміщення бази відпочинку необладнані системою протипожежного захисту (автоматичної пожежної сигналізації, системою оповіщення про пожежу та управління евакуацією людей); 2) Не забезпечені усі приміщення нормованою кількістю первинних засобів пожежогасіння (вогнегасниками); 3) Не проведено технічне обслуговування вогнегасників; 4) Не проведено вогнезахисне обробляння усіх дерев`яних горищних покриттів (крокви, лати) будівель бази відпочинку; 5) У житлових номерах для тимчасового проживання людей не вивішені на видимих місцях: плани евакуації з відповідного поверху із зазначенням даного номера, кімнати, евакуаційних виходів та шляхів руху до них, місць розміщення первинних засобів пожежогасіння та ручних пожежних сповіщувачів, а також необхідний пояснювальний текст і пам`ятка про дії на випадок виникнення пожежі; стисла пам`ятка для мешканців про правила пожежної безпеки; 6) Лінії живлення до кожного побутового кондиціонера в приміщеннях будівель не забезпечено автономним пристроєм електричного захисту; 7) Не забезпечено захист будівель, споруд та зовнішніх установок закладу від прямих попадань блискавки і вторинних її проявів відповідно до вимог ДСТУ Б В.2.5-38:2008 «Інженерне обладнання будинків і споруд. Улаштування блискавко захисту будівель і споруд»; 8) Не забезпечено виконання замірів опору ізоляції електричних мереж та електроустановок; 9) Не забезпечено проходження посадовими особами навчаніш та перевірку знань з питань пожежної безпеки; 10) Не забезпечено територію об`єкта, а також будинки, споруди, приміщення, відповідними знаками безпеки згідно з ДСТУ ISO 6309:2007; 11) Для працівників охорони (сторожів), не розроблено інструкцію, в якій необхідно визначити їхні обов`язки щодо контролю за додержанням протипожежного режиму, огляду території і приміщень, порядок дій в разі виявлення пожежі, спрацювання систем протипожежного захисту, а також указати, хто з посадових осіб об`єкта має бути викликаний у нічний час у разі пожежі. Всі перелічені порушення вимог законодавства у сфері пожежної безпеки зазначені в Акті перевірки №152 від 19.06.2019, що вказані у позові, створюють реальну загрозу життю і здоров`ю людей, які працюють, перебувають на об`єкті, а також особам, які будуть здійснювати гасіння виниклої пожежі.

Представник позивача підтримав позовні вимоги.

Відповідачем подано до суду відзив на позов (а.с.55-61), в якому зазначено, що позивач просить суд застосувати такий захід реагування, що не передбачений ч.2 ст.70 Кодексу цивільного захисту України та фактично скомбінований позивачем із окремих, відмінних і суперечливих між собою заходів реагування, визначених чинним законодавством України. Відповідно до п.7 ст.4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» у разі якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого відповідно до закону, припускає неоднозначне тлумачення прав і обов`язків суб`єкта господарювання або органу державного нагляду (контролю) та його посадових осіб, рішення приймається на користь суб`єкта господарювання. Позивач надав відповідачу відповідний припис на усунення порушень від 25.06.2019 за №135 чим підтвердив відсутність порушень що створюють загрозу. На думку відповідача повне зупинення роботи підприємства та зупинення експлуатації приміщення не буде відповідати основним засадам дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав та інтересів особи і цілям, на досягнення яких спрямоване рішення суб`єкта владних повноважень, що визначено п.8 ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України. Виявлені позивачем порушення вимог законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки що створюють загрозу (можуть призвести до виникнення пожежі), передбачені пунктами Акту перевірки відповідач усунув. Жодним нормативно-правовим актом в сфері пожежної та техногенної безпеки в Україні не визначено перелік порушень, які створюють реальну загрозу життю та/або здоров`ю людей і на підставі яких, органи суду - не фахівці в сфері пожежної та техногенної безпеки - можуть встановити настання реальної загрози від цих порушень. Позивач безпідставно відносить відповідача до суб`єктів господарювання високого ступеню ризику. Позивач, як спеціальний орган у сфері пожежної та техногенної безпеки, посилаючись на загрозу життю та здоров`ю людей, звернувся до суду з даним позовом з метою зупинення експлуатації приміщень відповідача, за сплином значного проміжку часу. Вказане ставить під сумнів описану позивачем в позові загрозу життю та здоров`ю людей. Оскільки планова перевірка відповідача була проведена з істотним порушенням, оформлений за її результатами акт перевірки від 19.06.2019 за №152 не може бути підставою для застосування судом заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю).

Відповідач, представник відповідача проти позову заперечували.

Ухвалою судді від 30.07.2019 відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 19.08.2019.

19.08.2019 ухвалою суду продовжено підготовче провадження на тридцять днів та відкладено розгляд справи на 21.10.2019.

21.10.2019 ухвалою суду зупинено провадження у справі до 09.12.2019.

09.12.2019 ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 09.12.2019.

Розглянувши наявні матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд з`ясував наступне.

У період з 05.06.2019 по 19.06.2019 позивачем проведено плановий захід державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, за результатами якої 19.06.2019 складено Акт №152 (надалі Акт перевірки від 19.06.2019 за №152) (а.с.25-35).

В Акті перевірки від 19.06.2019 за №152 зазначено, що позивачем проводилась перевірка суб`єкта господарювання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 (База відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1»).

Також, у період з 07.11.2019 по 08.11.2019 позивачем проведено позаплановий захід державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, за результатами якої 08.11.2019 складено Акт №485 (надалі Акт перевірки від 08.11.2019 за №485) (а.с.148-155).

В Акті перевірки від 08.11.2019 за №485 зазначено, що відповідачем не усунуті наступні порушення: 1) «У будинках дерев`яні елементи горищних покриттів (крокви, лати) не оброблено засобами вогнезахисту, які забезпечують І групу вогнезахисної ефективності», що є порушенням - «Пункт 2.5 глави 2 розділу ІІІ ППБУ»; 2) «Не обладнано системами протипожежного захисту відповідно до ДБН В.2.5-56:2014 «Системи протипожежного захисту» будівель бази відпочинку», що є порушенням - «Пункт 1.2 глави 1 розділу V ППБУ».

Позивач позовні вимоги з урахуванням обставин наведених в Акті перевірки від 08.11.2019 за №485 не уточнив.

Відповідач з порушеннями вказаними в Акті перевірки від 08.11.2019 за №485 не погоджується.

Позов не підлягає задоволенню через зазначене вище та враховуючи наступне.

Судом прийнято до уваги доводи відповідача викладені у відзиві на позов. При цьому, суд зазначає таке.

1. У п.2.5 глави 2 розділу ІІІ «Правил пожежної безпеки в Україні», затверджених 30.12.2014 наказом Міністерства внутрішніх справ України №1417, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 05.03.2015 за №252/26697 (надалі - «Правила пожежної безпеки в Україні»), зазначено, що у будинках, крім будинків V ступеня вогнестійкості, дерев`яні елементи горищних покриттів (крокви, лати) повинні оброблятися засобами вогнезахисту, які забезпечують І групу вогнезахисної ефективності. Необхідність обробляння засобами вогнезахисту дерев`яних елементів інших конструкцій будинків визначається відповідними нормативними документами за видами будинків.

Суд погоджується з позицією відповідача, що у Додатку А (Обов`язковий) «Перелік однотипних за призначенням об`єктів, які підлягають обладнанню системами пожежної сигналізації та пожежогасіння, і тип системи передавання тривожних сповіщень» ДБН В.2.5-56:2014 «Системи протипожежного захисту» відсутні об`єкти, які ним використовуються.

Відповідно до приписів ДБН В.1.1-7-2016 "Пожежна безпека об`єктів будівництва" до будинків V ступеня вогнестійкості відносяться будинки до несучих і огороджувальних конструкцій яких не ставляться вимоги щодо меж вогнестійкості і меж розповсюдження вогню.

Позивачем не доведено, що до несучих і огороджувальних конструкцій будинків Бази відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1» ставляться вимоги щодо меж вогнестійкості і меж розповсюдження вогню.

Суд вважає, що позивачем не спростовано довід відповідача, що будинки Бази відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1» відносяться до будинків V ступеня вогнестійкості, а, отже, п.2.5 глави 2 розділу ІІІ «Правил пожежної безпеки в Україні» відповідачем є не порушений.

2. Згідно з п.1.2 глави 1 розділу V «Правил пожежної безпеки в Україні» будинки, приміщення та споруди повинні обладнуватися системами протипожежного захисту відповідно до ДБН В.2.5-56:2014 «Системи протипожежного захисту».

Відповідно до п.5.5 ДБН В.2.5-56:2014 «Системи протипожежного захисту» не підлягають обладнанню системами пожежної сигналізації окремо розташовані застраховані одноповерхові наземні об`єкти громадського призначення, площа яких незалежно від їх ступеня вогнестійкості не перевищує 100 кв.м.

Відповідачем надано до суду Договір №17/06/16 страхування майна від 18.10.2019, укладений між ПрАТ «Страхова компанія «Оранта-Січ» (страховик) та ОСОБА_1 (страхувальник) (а.с.103-106).

Так, у п.1.1 вказаного Договору №17/06/16 страхування майна від 18.10.2019 зазначено, що предметом договору страхування за цим Договором є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать чинному законодавству України, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням майном, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, згідно п.3.1 цього Договору.

Згідно з п.2.1 страховик приймає на страхування майно від знищення або пошкодження його внаслідок наступних страхових випадків: - пожежі (неконтрольований процес горіння. Що супроводжується знищенням майна в результаті дії вогню, в т.ч. викликаного ударом блискавки, аварією електромережі, вибухом (крім підпалу), що здатний самостійно поширюватися поза місцями, спеціально призначеними для його розведення і підтримання).

У п.3.1 Договору №17/06/16 страхування майна від 18.10.2019 зазначено про 21 будинок Бази відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1».

Судом досліджено: Абрис земельної ділянки Бази відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1» (а.с.107); фотознімки будинків Бази відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1» (а.с.132-134, 160-161, 164-165); Оціночний акт з Поверховим планом (а.с.156-157).

Наведені документи свідчать, що будинки Бази відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1» створені з дерева, окремо розташовані, є одноповерховими, їх площа не перевищує 100 кв.м. та є застрахованими.

Протилежного позивач не довів.

Таким чином, суд вважає, що позивачем не доведено порушення відповідачем п.1.2 глави 1 розділу V «Правил пожежної безпеки в Україні» та необхідність обладнання будинків Бази відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1» системами протипожежного захисту відповідно до ДБН В.2.5-56:2014 «Системи протипожежного захисту».

У ст.19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як зазначено у ч.1 ст.9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням з`ясованих обставин, досліджених матеріалів справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню. Доводи позивача не приймаються судом до уваги виходячи з вище зазначеного.

Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч.1 ст.132 КАС України).

Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (ч.1 ст.143 КАС України).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.9, 77, 132, 139, 143, 243-246 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

У стягненні з відповідача на користь позивача суми сплаченого судового збору за подання адміністративного позову до суду - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд.

Повний текст судового рішення складено 18.12.2019.

Суддя О.О. Прасов