Справа № 300/559/19
Суддя: Єзеров А.А.
Дата ухвалення: 2019-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті касаційного провадження

26 грудня 2019 року

м. Київ

справа №300/559/19

провадження №К/9901/34848/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Єзерова А.А.,

суддів: Желєзного І.В., Кравчука В.М.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22.10.2019 у справі № 300/5590/19 за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про визнання дій протиправними та зобов`язання до їх вчинення,

у с т а н о в и в:

14.03.2019 ОСОБА_1 звернувся до Івано-Франківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просив:

а) визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у поверненні позивачу з бюджету помилково сплаченого адміністративного збору в розмірі 360 грн згідно з квитанцією № 0.0.117236690.1 від 30.10.2018, та згідно з квитанцією № 0.0..1 від 30.10.2018;

б) зобов`язати повернути помилково сплачений (зарахований) до бюджету адміністративний збір у розмірі 360 грн.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що відповідно до судових рішень, які набрали законної сили, державним реєстратором було скасовані два рішення державного реєстратора про відмову у державній реєстрації прав за результатами розгляду заяв представника позивача про вчинення таких реєстраційних дій. Водночас представником позивача було сплачено адміністративний збір за здійснення вказаних реєстраційних дій у розмірі 360 грн (по 180 грн за кожну реєстраційну дію). У той же час позивач вважає, що на підставі ст. 31-1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» вчинення реєстраційних дій на підставі рішень судів здійснюється у порядку та строки, передбачені цим Законом, без справляння адміністративного збору. Зазначив, що сплачені кошти в розмірі 360 грн за проведення реєстраційних дій є такими, що сплачені помилково, а тому відмова відповідача щодо їхнього повернення є протиправною.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 22.05.2019 в позові відмовлено.

Із цим рішенням суду першої інстанції не погодився позивач та оскаржив його в апеляційному порядку. Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, заявник покликався на обставини, аналогічні до тих, що були викладені в позовній заяві.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22.10.2019 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 22.05.2019 - без змін.

До Касаційного адміністративного суду у складі у Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22.10.2019 у справі № 300/5590/19.

Ухвалою Верховного Суду від 12.12.2019 касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху, запропоновано заявникові надати суду примірник довіреності, при цьому належно забезпечивши чіткість відображення тексту довіреності для надання суду розумної можливості встановити наявність у повіреного повноважень на представництво.

На виконання вказаної вище ухвали до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від скаржника надійшла заява про усунення недоліків касаційної скарги, до якої долучена копія довіреності, з якої є змога чітко встановити, що ОСОБА_2 надані повноваження представляти інтереси Луніва Василя Івановича.

Отже, недоліки касаційної скарги заявник усунув в строк, встановлений Верховним Судом.

Водночас дослідивши зміст касаційної скарги ОСОБА_1 , колегія суддів дійшла висновку про те, що у відкритті касаційного провадження у цій справі належить відмовити з огляду на таке.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що однією із основних засад судочинства визначено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з частиною першою статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України (далі за текстом - КАС України) України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Отже, особи, які беруть участь у справі, у тому разі, якщо вони не погоджуються з ухваленими (постановленими) судовими рішеннями після їхнього перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом на їхнє касаційне оскарження тільки у визначених законом випадках.

Тому розв`язуючи питання про прийнятність касаційної скарги, Верховний Суд, насамперед, має з`ясувати, чи належить справа, у якій ухвалено оскаржені судові рішення, за своїми ознаками до тих справ, що можуть переглядатися у касаційному порядку.

Законодавець у КАС України встановив диференційований підхід до визначення категорій справ, що належить розглядати за правилами адміністративного судочинства, за критерієм їхньої складності, виокремивши з-поміж них справи незначної складності, для яких з огляду на їхні змістовні ознаки встановлений особливий порядок розгляду, зокрема й щодо можливості їхнього касаційного перегляду.

За приписами пункту 20 частини першої статті 4 КАС України адміністративною справою незначної складності (малозначна справа) вважається адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.

У частині шостій статті 12 КАС України закріплено перелік справ, що їх для мети КАС треба розглядати як справи незначної складності, який, утім, не є вичерпним, оскільки зважаючи на положення пункту 10 частини шостої статті 12 КАС України для цілей КАС України справами незначної складності є також й інші справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

Згідно з вимогами частини четвертої статті 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом; 2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності; 4) щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Зі змісту предмета спору вбачається, що позивач оскаржив дії Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради щодо відмови у поверненні ОСОБА_1 з бюджету помилково сплаченого адміністративного збору в розмірі 360 грн згідно з квитанцією № 0.0.117236690.1 від 30.10.2018 та згідно з квитанцією № 0.0..1 від 30.10.2018.

Зважаючи на те, що за предметом спору ця справа не належить до тих, які мають розглядатися винятково за правилами загального позовного провадження, тому з огляду на предмет позову, характер спірних правовідносин, складність справи колегія суддів вважає, що вказану касаційну скаргу подано на судове рішення у справі незначної складності.

Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України судові рішення у справах незначної складності не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Буквальне тлумачення положень зазначеної норми дає підстави для висновку про те, що процесуальний закон пов`язує можливість касаційного перегляду у справах незначної складності тільки з тими юридичними фактами, вичерпний перелік яких викладений у підпунктах «а», «б», «в» та «г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України. Водночас обов`язок доведення наявності таких виняткових обставин покладається на особу, яка звертається до суду з касаційною скаргою.

Вказані критерії прийнятності касаційної скарги встановлені задля можливості забезпечення Верховним Судом ключової мети касаційного перегляду - виправлення судових помилок та усунення недоліків судочинства, що призвели до порушення прав учасників справи. Тому касаційний перегляд за своєю сутністю має екстраординарний характер і спрямований на забезпечення основоположних гарантій справедливого судового розгляду, які становлять зміст конституційного принципу верховенства права.

У той же час аналіз аргументів касаційної скарги у їхньому логічному взаємозв`язку з відображеними в судових рішеннях судів першої та апеляційної інстанцій обставинами справи не дають підстав для висновку про наявність у ситуації, що розглядається, фактів, наведених у підпунктах «а»-«г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України. Колегія суддів також не встановила таких випадків для відкриття касаційного провадження.

Відповідно до вимог пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Отже, оскільки касаційна скарга подана на судове рішення, яке не належить оскаржувати у касаційному порядку, у відкритті провадження за цією скаргою треба відмовити.

На підставі викладеного вище, керуючись статтями 12, 257, 328, 333 КАС України,

у х в а л и в:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22.10.2019 у справі № 300/5590/19.

2. Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами надіслати скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач А.А. Єзеров

Суддя І.В. Желєзний

Суддя В.М. Кравчук