Справа № 160/6252/19
Суддя: Букіна Лілія Євгенівна
Дата ухвалення: 2019-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 жовтня 2019 року Справа № 160/6252/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючий суддя - Букіна Л.Є.,
за участю: секретаря судового засідання Носаль П.В.,
представника позивача - Федорко О.О.,
представника відповідача - Ковзун А.В.,
розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та скасування припису,-
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду 05.07.2019 року надійшов позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області, в якому позивач просить визнати протиправними дії відповідача по проведенню перевірки відносно нього, а також визнати протиправним та скасувати припис від 25.03.2019 року № 4-2763-4-3.
В обґрунтування позову у заявах по суті зазначено, що проведена відповідачем перевірка, за наслідками якої складено акт і прийнято оскаржений приписі, відбулась не у спосіб передбачений законодавством України, на що вказує обставини неналежного повідомлення позивача про початок проведення такого заходу, який у свою чергу здійснювався не за місцем провадження господарської діяльності суб`єкта господарювання, а за місцем його проживання. Вказуючи на те, що процесуальні порушення проведеної перевірки повинні мати наслідком скасування усіх рішень, прийнятих за її результатами, позивач також зазначає, що оскаржений припис за своїм змістом є вимогою про обмеження господарською діяльності позивача, тоді як вирішення таких питань належить виключно до компетенція суду. Окрім того, позивач зазначає, що відповідачем не надано жодного доказу стосовно того, що його господарська діяльність здійснюється з викидами забруднюючих речовин у атмосферне повітря та справляє негативний вплив на здоров`я людини і стан навколишнього середовища, та/або того, що у процесі провадження такої діяльності останнім застосовуються технологічні процеси у результаті яких утворюються відходи. З підстав викладеного просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.07.2019 р. відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд у порядку загального позовного провадження.
Від відповідача на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в яких останній у задоволенні позову просить відмовити посилаючись на те, що планова перевірка позивача проведена у відповідності до вимог законодавства України, а прийнятий за її наслідками припис лише підтверджує обставини того, що ФОП ОСОБА_1 у порушення вимог статті 5 Закону України «Про оцінку впливу на довкілля», ст. 51 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» здійснюються виробнича діяльність без висновку з оцінки впливу на довкілля, а також інших необхідних документів, за відсутності яких неможливо оцінити вплив на навколишнє середовище під час провадження ним господарської діяльності.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.09.2019 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду у судовому засіданні.
У судовому засіданні представники сторін підтримали свої правові позиції і надали суду пояснення, аналогічні тим, що викладені у заявах по суті.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, проаналізувавши відповідні норми чинного на момент виникнення спірних правовідносин законодавства, суд виходить із таких міркувань.
Судом встановлено, що наказом від 11.02.2019 № 187-П Державної екологічної інспекції України у Дніпропетровській області призначено проведення планової перевірки дотримання позивачем вимог природоохоронного законодавства з 06 по 20 березня 2019 року.
На підставі вищевказаного повідомлення та наказу, а також плану здійснення комплексних заходів державного нагляду (контролю) на 2019 рік, посадовими особами відповідача здійснено виїзд за адресою: АДРЕСА_1 Шверника, 21 та складено акт про відмову в проведенні перевірки від 06.03.2019 року. Зі змісту акту серед іншого слідує, що державних інспекторів з охорони навколишнього природного середовища не допущено до проведення перевірки, а також те, що позивачем не забезпечено огляд території і всіх структурних підрозділів підприємства, що знаходиться на території Дніпропетровської області.
З метою усунення виявлених недоліків та порушень природоохоронного законодавства, виявлених під час перевірки дотримання вимог законодавства в сфері охорони навколишнього природного середовища, відповідачем 25.03.2019 року прийнято припис № 4-2763-4-3, яким зобов`язав позивача здійснювати виробничу діяльність підприємства за наявності висновку з оцінки впливу на довкілля (п.1); не допускати здійснення викидів в атмосферне повітря від джерел утворення викидів забруднюючих речовин без Дозволу на викиди (п.2); розробити інвентаризацію джерел викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря (п.3); отримати дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря (п.4); забезпечити проведення контролю за обсягом і складом забруднюючих речовин (п.5); забезпечити здійснення розрахунку податкового зобов`язання з екологічного податку відповідно з вимогами законодавства (п.6); статистичну звітність складати в повному обсязі у відповідності до вимог чинного законодавства (п.8); визначити склад і властивості всіх видів відходів та ступінь їх небезпечності для навколишнього природного середовища та здоров`я людини (п.9); розробити та погодити згідно з вимог законодавства нормативи граничних показників утворення всіх видів відходів у технологічних процесах та нормативи питомих показників утворення всіх видів відходів, що утворюються при діяльності підприємства (п.10); надати на розгляд до Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області інформацію та копії документів, які розглядаються в ході інспекційної перевірки в повному обсязі (п.11).
Вважаючи вказаний припис, а також дії посадових осіб щодо проведення планового заходу суб`єкта господарювання протиправними, позивач звернувся до суду із цим позовом.
При вирішені спору суд виходить із того, що з 05.05.2017 року, дня офіційного опублікування, набрало чинності «Положення про Державну екологічну інспекцію України», затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 2017 року №275 (далі Положення №275).
Відповідно до Положення №275 Державна екологічна інспекція України (Держекоінспекція) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра екології та природних ресурсів і який реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.
Пунктом 7 Положення №275 встановлено, що Держекоінспекція здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи.
Відповідно до підпункту 3 пункту 4 Положення №275 Держекоінспекція відповідно до покладених на неї завдань проводить перевірки (у тому числі документальні) із застосуванням інструментально-лабораторного контролю, складає відповідно до законодавства акти за результатами здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням вимог законодавства з питань, що належать до її компетенції, надає обов`язкові до виконання приписи щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства та здійснює контроль за їх виконанням і здійснює лабораторні вимірювання (випробування).
Підпунктами 10 та 11 пункту 6 Положення №275 встановлено, що Держекоінспекція для виконання покладених на неї завдань має право:
- проводити перевірку стану організації та здійснення виробничого контролю за дотриманням суб`єктами господарювання нормативів гранично допустимих викидів забруднюючих речовин, за здійсненням інструментально-лабораторних вимірювань параметрів викидів забруднюючих речовин із стаціонарних і пересувних джерел та ефективності роботи газоочисних установок, за дотриманням установлених нормативів гранично допустимого скидання забруднюючих речовин, за якістю і кількістю скинутих у водні об`єкти зворотних вод і забруднюючих речовин та за якістю води об`єктів у контрольних створах і перевірку дотримання правил визначення якості вод;
- проводити лабораторний аналіз стану забруднення земель, у тому числі радіоактивний, у зонах безпосереднього впливу викидів і скидів підприємствами забруднюючих речовин, а також у разі виникнення аварій та надзвичайних ситуацій.
Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначені Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 5 квітня 2007 року N877-V (далі - Закон №877-V), в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин.
Відповідно до ст. 1 вказаного Закону, державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища. Заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються шляхом проведення перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та інших дій.
Відповідно до ст.5 Закону №877-V визначаються планові заходи зі здійснення державного нагляду (контролю) та встановлюється, що Планові заходи здійснюються відповідно до річних планів, що затверджуються органом державного нагляду (контролю) не пізніше 1 грудня року, що передує плановому. Внесення змін до річних планів здійснення заходів державного нагляду (контролю) не допускається, крім випадків зміни найменування суб`єкта господарювання та виправлення технічних помилок.
Орган державного нагляду (контролю) визначає у віднесеній до його відання сфері критерії, за якими оцінюється ступінь ризику від здійснення господарської діяльності.
З урахуванням значення прийнятного ризику, всі суб`єкти господарювання, що підлягають нагляду (контролю), відносяться до одного з трьох ступенів ризику: з високим, середнім та незначним.
Залежно від ступеня ризику органом державного нагляду (контролю) визначається періодичність проведення планових заходів державного нагляду (контролю).
Органи державного нагляду (контролю) здійснюють планові заходи з державного нагляду (контролю) за умови письмового повідомлення суб`єкта господарювання про проведення планового заходу не пізніш, як за десять днів до дня здійснення цього заходу.
При цьому, повідомлення повинно містити: дату початку та дату закінчення здійснення планового заходу; найменування юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - підприємця щодо діяльності яких, здійснюється захід; найменування органу державного нагляду (контролю).
Суб`єкт господарювання має право не допускати посадову особу органу державного нагляду (контролю) до здійснення планового заходу в разі неодержання повідомлення про здійснення планового заходу.
Згідно із частиною першою статті 7 Закону № 877-V, для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ (рішення, розпорядження), який має містити найменування суб`єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки.
На підставі наказу (рішення, розпорядження) оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю), яке підписується керівником органу державного нагляду (контролю) (головою державного колегіального органу) або його заступником (членом державного колегіального органу) із зазначенням прізвища, ім`я та по батькові і засвідчується печаткою (частина друга статті 7 Закону № 877-V).
Відповідно до частини п`ятої статті 7 Закону № 877-V, перед початком здійснення заходу посадові особи органу державного нагляду (контролю) зобов`язані пред`явити керівнику суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу або уповноваженій ним особі (фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі) посвідчення (направлення) та службове посвідчення, що засвідчує посадову особу органу державного нагляду (контролю), і надати суб`єкту господарювання копію посвідчення (направлення).
Аналізуючи наведені норми у контексті спірних правовідносин суд зазначає, що перевірка органами державного нагляду (контролю) здійснюється за умови письмового повідомлення суб`єкта господарювання про проведення планового заходу не пізніш як за десять днів до дня здійснення цього заходу шляхом направлення повідомлення рекомендованим листом та/або за допомогою електронного поштового зв`язку або вручається особисто під розписку керівнику чи уповноваженій особі суб`єкта господарювання. У іншому випадку, останній наділяється правом не допускати посадових осіб державного органу до здійснення відповідного планового заходу.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивача повідомлено про проведення планової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства у останній день її проведення, що підтверджується відповідним повідомленням про вручення поштового відправлення.
На переконання суду, повідомивши позивача про початок перевірки у останній день її проведення, державний орган фактично позбавив його права скористатися не допуском посадових осіб до здійснення такого заходу.
При цьому, під час судового розгляду справи встановлено, що призначену наказом від 11.02.2019 № 187-П планову перевірку позивача фактично проведено не було. Представник відповідача пояснив, що у перший день проведення державного нагляду здійснювався вихід за вказаною у ЄДРПОУ адресою суб`єкта господарювання, що фактично є місцем його проживання, проте не вставивши жодних осіб за такою адресою, при цьому, що відповідачу було відомо про знаходження позивача у відрядженні, ним складено акт про відмову в проведенні перевірки. У останній же день перевірки відповідачем складено акт дотримання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів № 190/4/19, на підставі якого і прийнято оскаржений припис.
Суд, враховуючи вимоги чинного законодавства зазначає, що припис органу державного нагляду (контролю) виноситься лише у випадку виявлення під час перевірки порушень вимог законодавства та повинен містити вимогу щодо усунення цих порушень.
Так, зі змісту оскарженого припису слідує, що його вимоги фактично направлені не на усунення порушень вимог законодавства з охорони навколишнього природного середовища, а на витребування необхідних документів, огляд яких повинен здійснюватися під час проведення перевірки.
Суд відмічає, що необхідність надання документів, перелік яких висвітлений безпосередньо у самому приписі не узгоджується з вимогами законодавства щодо суті та мети припису, як обов`язкового до виконання розпорядчого документу, який має складатися саме за результатами проведеної перевірки та направлятися на усунення виявлених порушень вимог законодавства за її наслідками. Припис державного органу не може замінювати форму контролю як проведення перевірки, та за його допомогою не можуть витребовуватися необхідні документи.
Поряд з цим, суд також враховує, що відповідачу було відомо про експлуатацію позивачем Ганнівського родовища (ділянка № 1 та № 2), резервуарного парку для зберігання нафтопродуктів, а також автозаправного комплексу, які знаходяться на території Дніпропетровської області, про що останній зазначив у акті перевірки, проте вихід на перевірку здійснювався саме за місцем проживання позивача.
Судом встановлено, що спроб здійснення державного нагляду на вищевказаних об`єктах, відповідачем здійснено не було. Останнім не доведено, що господарська діяльність позивача провадиться з порушенням умов і вимог до викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, оскільки для такого твердження повинні бути встановлені наступні обставини: підприємство, цех, агрегат, установка, транспортний засіб тощо здійснюють викиди в атмосферне повітря забруднюючих речовин або суміші таких речовин; такі речовини або їх суміші дійсно є забруднюючими (наявні у Переліку найбільш поширених і небезпечних забруднюючих речовин, викиди яких в атмосферне повітря підлягають регулюванню, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.11.2001 № 1598, або наявні докази, що речовини можуть прямо або опосередковано справляти негативний вплив на здоров`я людини та стан навколишнього природного середовища); викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря відбуваються без отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами. Матеріали справи не містять доказів того, що відповідачем під час проведення перевірки позивача вчинялися відповідні дії щодо відбору проб та інструментально-лабораторних вимірювань для з`ясування чи дійсно суб`єктом господарювання здійснюються викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря.
За таких обставин, у цьому спору судом не встановлено, так само як і не має фіксування таких обставин в акті перевірки, з якими законодавець пов`язує негативні наслідки для суб`єкта господарювання, зокрема, чи є речовини, які надходять в атмосферне повітря внаслідок роботи цих об`єктів забруднюючими.
Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що неналежне повідомлення позивача про проведення планового заходу, а також здійснення такого заходу за місцем проживання останнього, враховуючи те, що відповідачу було достеменно відомо про адреси фактичного провадження ФОП ОСОБА_1 господарської діяльності, свідчить про протиправність дій Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області щодо проведення перевірки Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , за результатами якої складено акт від 20.03.2019 року № 190/4/19 та припис від 25.03.2019 року № 4-2763-4-3.
А відтак, зважаючи, що Державною екологічною інспекцією Дніпропетровської області під час судового розгляду не надано належного документального підтвердження того, що позивачем у його діяльності здійснюються саме викиди забруднюючих речовин, що справляють негативний вплив на здоров`я людини та стан навколишнього природного середовища, суд дійшов висновку про протиправність припису та наявності підстав для його скасування.
Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.
Згідно зі статтею 139 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати у розмірі 3842 грн. підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись ст. 241-246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, -
Позовні вимоги Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - задовольнити повністю.
Визнати протиправними дії Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області щодо проведення перевірки Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , за результатами якої складено акт від 20.03.2019 року № 190/4/19 та припис від 25.03.2019 року № 4-2763-4-3.
Визнати протиправним та скасувати припис Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області від 25.03.2019 року № 4-2763-4-3.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, у разі якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного перегляду справи.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складений 11.10.2019 року.

Суддя Л.Є. Букіна