Справа № 480/4418/19
Суддя: М.М. Шаповал
Дата ухвалення: 2019-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 грудня 2019 р. Справа № 480/4418/19
Сумський окружний адміністративний суд у складі судді - Шаповала М.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Сумської митниці ДФС в особі Митного посту "Центральний " Сумської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішення та картки відмови,-
В С Т А Н О В И В:
29.09.2019 митним брокером було подано митну декларацію для митного оформлення придбаного автомобіля. Разом із декларацією були подані інші документи - договір купівлі-продажу вживаного автомобіля, свідоцтво про реєстрацію, акт огляду транспортного засобу, підтвердження оплати митного оформлення, сертифікат відповідності та митну декларацію.
В рішенні зазначено, що основний метод не застосовується у зв`язку із тим, що використані декларантом відомості не є об`єктивними та достатньо підтвердженими документально. При цьому вказано також, що продавцем автомобіля є Грегор Франк, у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу зазначено Грегор Франк, однак термін дії свідоцтва до 03/2019, тобто, на думку митного органу, автомобіль продано з недійсним реєстраційним документом. Крім того відсутня інформація щодо транспортування автомобіля на митну територію України, оскільки автомобіль є пошкодженим.
Позивач не погоджується із такими рішеннями Сумської митниці, оскільки на підтвердження усіх складових вартості автомобіля ним були надані відповідні підтверджуючі документи, а факт недійсності реєстраційного свідоцтва на автомобіль не може впливати на його вартість. Крім того пошкодження автомобіля стосуються лако-фарбового покриття, забруднення салону та двигуна, що було підставою зменшення ціни до 1000 Євро і не перешкоджає самостійному ходу автомобіля.
Ухвалою від 04.11.2019 відкрито провадження, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
Представник відповідача подав до суду відзив у якому зазначив, що відповідно до ч. 3 ст. 334 Митного кодексу України особи, які переміщують товари, зобов`язані надавати органам доходів і зборів документи та відомості, необхідні для здійснення митного контролю, в усній, письмовій та/або електронній формі. Положеннями ч. 1 ст. 336 МК України передбачено, що митний контроль здійснюється безпосередньо посадовими особами органів доходів і зборів шляхом перевірки документів та відомостей, які надаються під час переміщення товарів через митний кордон України. Перевірка документів та відомостей, які подаються органам доходів і зборів під час переміщення товарів через митний кордон України, здійснюється візуально та із застосуванням інформаційних технологій, в тому числі шляхом контролю із застосуванням системи управління ризиками (ч. 1 ст. 337 МК України).
26.09.2019 декларантом до Сумської митниці ДФС було подано електронну митну декларацію № UА805180/2019/026642, відповідно до якої до митного оформлення надано транспортний засіб особистого користування - автомобіль легковий марки Nissan, модель Micra, такий, що використовувся понад 5 років; номер кузова НОМЕР_1 ; календарний рік виготовлення 2006. Ознаки експлуатації: пошкодження ЛФП (сколи і подряпини) по кузову, сліди мастила на двигуні, забруднення салону та оббивки сидінь. Зазначена ціна автомобіля - 1000,00 EUR.
Разом із митною декларацією до Сумської митниці подано наступні документи: договір купівлі-продажу від 01.09.2019; акт про проведення огляду № UA205010/2019/235831 від 24.09.2019; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 від 06.04.2018; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 від 06.04.2018; сертифікат відповідності щодо індивідуального затвердження колісного транспортного засобу UA.009.151807-19 від 25.09.2019; договір про надання послуг митного брокера №16/09-2019 від 16.09.2019; квитанція від 13.09.2019.
Після направлення декларантом позивача до АСМО митної декларації відбулось спрацювання системи управління ризиками за кодом 105-2 "Вартість транспортного засобу нижча наявної цінової інформації, отриманої у тому числі із зовнішніх джерел. Обов`язкове залучення відповідного спеціалізованого підрозділу для визначення МВ за VIN-кодами: SJNEBAK12U2109618, валюта - Євро, вартість - 2502,00".
Відповідно до п. 1 та 2 ч. 5 ст. 54 Митного кодексу України орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, а також у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.
Згідно ч. 1 ст. 54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.
За результатами перевірки товаросупровідних документів, які надіслано до АСМО декларантом позивача, інспектором митниці встановлено факт відсутності документального підтвердження заявлених відомостей про митну вартість автомобіля.
В результаті здійснення контролю правильності визначення митної вартості товару встановлено наступне: для підтвердження митної вартості товару, декларантом надано договір купівлі-продажу б/н від 01.09.2019, відповідно до якого продавцем транспортного засобу є ОСОБА_3 . В наданому декларантом свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу від 06.04.2018 № НОМЕР_3 зазначено власника GREGOR FRANK, але термін дії 03/2019. Тобто автомобіль було продано с недійсним реєстраційним документом.
Також в зв`язку з поломкою, яка зазначена в договорі купівлі-продажу та недійсним свідоцтвом про реєстрацію не з`ясовано яким чином автомобіль було доставлено на митну територію України. (Якщо транспортування здійснювалось не своїм ходом, то необхідно врахувати транспортні витрати на перевезення).
У зв`язку із виявленими розбіжностями, керуючись ч. 1 ст. 55 Митного кодексу України, 26.09.2019 року відносно заявленого у митній декларації товару законно та обґрунтовано прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA805180/2019/000230/2, згідно з яким заявлену позивачем митну вартість товару скориговано до рівня 2311,00 Євро.
Відповідно до ст. 57 Митного кодексу України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Згідно з ч. 2 ст. 58 Митного кодексу України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.
Відповідно до ч. 3 ст. 58 Митного кодексу України у разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу. У разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статті 58 цього Кодексу, за основу для її визначення береться вартість операції з ідентичними товарами, що продаються на експорт в Україну з тієї ж країни і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.
Коригування митної вартості заявленого транспортного засобу здійснювалось за резервним методом. Для визначення митної вартості при винесенні рішення про коригування митної вартості № UA805180/2019/000230/2 використано ціну, яка ґрунтується на раніше визнаній органами доходів і зборів митній вартості за транспортний засіб визначеної марки, моделі, комплектації. Підставою для визначення митної вартості є цінова інформація, щодо імпортних операцій ЄАІС ДФС України МД №UA209190/2019/037715 від 14.05.2019, митне оформлення якого є максимально наближеним до дати поточного (спірного) митного оформлення (витяг МД № UA209190/2019/037715 від 14.05.2019 додається).
Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд задовольняє позовні вимоги виходячи із наступного.
Як встановлено судом, на підставі договору від 01.09.2019, укладеного з GREGOR FRANK (продавець) ОСОБА_1 (покупець) було придбано автомобіль марки Nissan, модель Micra, 2006 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 . Вартість автомобіля склала 1000 Євро (а.с. 18).
Відповідно до декларації позивачем подано до митного оформлення товар: автомобіль легковий, такий, що використовується понад 5 років, марки Nissan, модель Micra, 2006 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 (а.с. 24).
Разом з електронною митною декларацією до Сумської митниці подано наступні документи: договір купівлі-продажу від 01.09.2019 (а.с. 18); акт про проведення огляду № UA205010/2019/235831 від 24.09.2019 (а.с. 22); свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 від 06.04.2018 (а.с. 19); свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 від 06.04.2018 (а.с. 19 зворот. стор.); сертифікат відповідності щодо індивідуального затвердження колісного транспортного засобу UA.009.151807-19 від 25.09.2019 (а.с. 28); договір про надання послуг митного брокера № 16/09-2019 від 16.09.2019; квитанція від 13.09.2019 (а.с. 27).
За результатами розгляду поданих декларантом документів декларанту направлено запит про необхідність надання додаткових документів, що підтверджують вартість транспортного засобу, зазначених в касових або товарних чеках, ярликах, інших банківських платіжних документах, які містять відомості щодо вартості таких транспортних засобів.
В пункті 33 спірного рішення про коригування митної вартості зазначено: "спрацювання профілю ризику 105-2 "Вартість транспортного засобу нижча наявної цінової інформації, отриманої у тому числі із зовнішніх джерел. Обов`язкове залучення відповідного спеціалізованого підрозділу для визначення MB за VIN-кодами: SJNEBAK12U2109618, валюта - EUR, вартість - 2502,00". Рішення про проведення перевірки достовірності заявленої фактурної вартості транспортного засобу прийнято органом доходів і зборів на підставі результатів застосування системи управління ризиками за інформацією спеціалізованих видань та/або інформаційних ресурсів, які містять відомості про ціни, сформовані у відповідному регіоні світового ринку, з урахуванням марки, моделі, року випуску, об`єму циліндрів двигуна, типу пального та (фактичного пробігу оцінюваного транспортного засобу.
Основний метод не застосовувався тому, що використані декларантом відомості не є об`єктивними та достатньо підтвердженими документально. В результаті здійснення контролю правильності визначення митної вартості товару встановлено наступне: Для підтвердження митної вартості товару, декларантом надано договір купівлі-продажу б/н від 01.09.2019, відповідно до якого продавцем транспортного засобу є ОСОБА_3 . В наданому декларантом свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу від 06.04.2018№ НОМЕР_3 зазначено власника GREGOR FRANK, але термін дії 03/2019. Тобто автомобіль було продано с недійсним реєстраційним документом. Також в зв`язку з поломкою, яка зазначена в договорі купівлі-продажу та недійсним свідоцтвом про реєстрацію не з`ясовано яким чином автомобіль було доставлено на митну територію України. (Якщо транспортування здійснювалось не своїм ходом, то необхідно врахувати транспортні витрати на перевезення). З огляду на виявлені розбіжності в поданих до митного оформлення документах декларанту направлено запит про необхідність надання додаткових документи, що підтверджують вартість транспортного засобу, зазначену в касових або товарних чеках, ярликах, інших банківських платіжних документах, які містять відомості щодо вартості таких транспортних засобів, згідно вимог статей 53 та 368 Митного кодексу України. У відповідь декларантом повідомлено про неможливість подання додаткових підтверджуючих документів. Між декларантом і органом доходів і зборів проведено консультації. Другорядні методи визначення митної вартості: за ціною договору щодо ідентичних товарів (а) та за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів (б) не застосовувалися тому, що відсутня інформація по операціях з ідентичними та подібними (аналогічними) товарами, які продаються на експорт в Україну приблизно в тій же кількості та на тих же комерційних рівнях що і оцінювані товари та не вироблені в тій же країні, що й товари, які оцінюються. Другорядні методи визначення митної вартості: на основі віднімання вартості (в) та на основі додавання вартості (обчислена вартість) (г) не використовувалися з причин відсутності необхідної інформації.
Підстави коригування митної вартості: неподання декларантом документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 Митного кодексу України та відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості транспортного засобу.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з ч. 1 ст. 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (частина 2 ст. 53).
Частиною 4 ст. 53 Митного кодексу України передбачено, що у разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).
Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті. Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару (частини 5, 6 ст. 53).
Відповідно до ч. 1 ст. 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Таким чином митному органу надане право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.
Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.
При цьому витребувані можуть бути ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені ст. 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Згідно з положеннями ст. 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).
Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.
При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.
Згідно з п. 5 ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, зокрема, витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України.
Відповідно до ч. 11 ст. 264 Митного кодексу України орган доходів і зборів відмовляє у прийнятті митної декларації виключно з таких підстав: 1) митна декларація не містить усіх відомостей або подана без документів, передбачених статтею 335 цього Кодексу; 2) електронна митна декларація не містить встановлених законодавством обов`язкових реквізитів; 3) митну декларацію подано з порушенням інших вимог, встановлених цим Кодексом.
Суд зазначає, що згідно з договором від 01.09.2019 власником автомобіля був GREGOR FRANK, що також підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 від 06.04.2018 та № ZBI204754454 від 06.04.2018. В договорі від 01.09.2019 ціну автомобіля зазначено в розмірі 1000 Євро.
Вказані документи були надані для митного оформлення та досліджені митим органом. Із ціни договору позивачем були сплачені відповідні митні платежі.
Суд зазначає, що недоліки щодо дати/строку дії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу не впливає на ціну такого автомобіля, оскільки вартість реалізації авто визначена в договорі від 01.09.2019, а не реєстраційних документах на автомобіль.
Слід також зазначити, що твердження відповідача про відсутність доказів вартості транспортних витрат до кордону України є необґрунтованими, оскільки відповідно до акту огляду транспортних засобів від 24.09.2019 № UA205010/2019/235831, автомобіль має пошкодження: забруднення салону та оббивки сидінь; пошкодження ЛФП (сколи, подряпини); сліди мастила на ДВЗ (а.с.22 зворот. стор.).
Тобто наявні пошкодження не впливають на можливість автомобіля пересуватися власним ходом, та як зазначив позивач у позові, він власним ходом перетнув митний кордон України, а докази зворотного, в тому числі неможливості автомобіля самостійно пересуватися, представник відповідача не надав.
Акт огляду був досліджений при митному оформленні автомобіля, що також не заперечувалось представником відповідача. Крім того, про наявні пошкодження позивачем зазначено в митій декларації.
Враховуючи викладене, суд вважає, що митний орган не довів, що подані декларантом позивача документи для визначення митної вартості товару містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових вартості товару, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за цей товар. При цьому митниця не обґрунтувала та не довела неможливість визначення митної вартості за ціною контракту.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Враховуючи задоволення позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Сумської митниці ДФС суму судового збору в розмірі 768,40 грн.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Сумської митниці ДФС в особі Митного посту "Центральний " Сумської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішення та картки відмови задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати рішення Сумської митниці ДФС від 26.09.2019 № UA805180/2019/000230/2 про коригування митної вартості товарів.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.М. Шаповал