Справа № 200/6630/19-а
Суддя: Чучко В.М.
Дата ухвалення: 2019-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2019 р. Справа№200/6630/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Чучка В.М., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві про визнання протиправними та скасування постанов, -

В С Т А Н О В И В:

У травні 2019 року Кампос- ОСОБА_2 (далі позивач) звернулась до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві (надалі Солом`янський РВ ДВС, відповідач) про:

- визнання протиправною та скасування постанови старшого державного виконавця Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Бурлаки Руслана Володимировича від 15.02.2019 року у ВП № 46198337 про стягнення виконавчого збору у розмірі 135 049,22 грн.;

- визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Журавльової Єлизавети Вікторівни про відкриття виконавчого провадження № 58397620 від 15.02.2019 року;

- визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Марків Яни Євгенівни про відкриття виконавчого провадження № 58397791 від 18.02.2019 року.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 27.01.2015 року Солом`янським районним відділом державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві було відкрито виконавче провадження №46198337 з примусового виконання виконавчого листа №2-5302/11 про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» борг у розмірі 46129,76 доларів США та 19452,55 грн., у якому зазначено адресу боржника Кампос- ОСОБА_2 : АДРЕСА_1 . Однак, ВП №46198337 відкрите відповідачем в порушення ч. 1 ст. 20 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки Кампос- ОСОБА_2 ніколи не проживала та не була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , майна не мала, в Солом`янському районі міста Києва не працювала. Тим більш не є зрозумілим, на підставі чого державний виконавець у постанові про відкриття ВП №46198337 від 27.01.2015 року вказав адресу місця проживання Кампос- ОСОБА_2 не ту, яка зазначена у виконавчому листі, а саме: АДРЕСА_2 , і навіть не ту, яка зазначена у заяві стягувача про примусове виконання рішення, а саме: м. Київ, вул. Пироговського, 19/10, а зовсім іншу: АДРЕСА_1 . Таким чином, позивач стверджує, що відповідач порушив принцип територіального розподілу повноважень, адже місцезнаходження боржника відноситься до юрисдикції іншого органу державної виконавчої служби. Враховуючи викладене позивач вважає, що як наслідок протиправного відкриття виконавчого провадження №46198337 стягнення виконавчого збору та витрат виконавчого провадження з ОСОБА_1 за примусове виконання рішення на підставі виконавчого листа №2-5302/11, виданого 06.06.2012 року Оболонським районним судом міста Києва в межах ВП №46198337 є необґрунтованим та безпідставним.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 01 липня 2019 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено, зупинено стягнення на підставі постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, винесеної державним виконавцем Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Журавльовою Єлизаветою Вікторівною 09.04.2019 року у виконавчому провадженні № 58397620 в розмірі 135049,22 гривень.

01 липня 2019 року ухвалою суду було відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, яке призначено на 08.07.2019 року.

08 липня 2019 року ухвалою суду зупинено провадження по справі до набрання законної сили судовим рішенням Оболонського районного суду м. Києва по справі №756/7028/19.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 18 грудня 2019 року поновлено провадження в адміністративній справі №200/6630/19-а та призначено судове засідання на 26 грудня 2019 року.

Представники сторін до судового засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до частини 9 статті 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта. Таким чином, суд дійшов висновку щодо можливості розгляду даної справи у письмовому провадженні на підставі наявних у матеріалах справи доказів.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_4 - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 16.08.2016 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , що підтверджується паспортом громадянина України (а.с. 16-17).

З матеріалів справи вбачається, що 21 травня 2008 року між позивачем (Позичальник) та Відкритим акціонерним товариством акціонерним банком «Укргазбанк» (Банк) був укладений кредитний договір №А-72/08, згідно якому Банк надає Позичальнику кредит в сумі 61 000,00 доларів США на строк з 21 травня 2008 року по 20 травня 2015 року або по день визначений в п.3.3.11 цього договору, із сплатою процентів за користування кредитом, виходячи із 13,96% річних. Адреса Позичальника: Донецька область, м. Артемівськ, вул. Куйбишева, буд. 22, а проживає за адресою: АДРЕСА_4 (а.с. 18-20).

22.01.2015 року Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк» звернулось до відділу державної виконавчої служби Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві з заявою про прийняття на примусове виконання виконавчий лист Оболонського районного суду м. Києва від 06.06.2012 року, справа №2-5302/11 про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором від 21.05.2008 року у сумі 46129,76 доларів США та 78157,23 грн. пені та процентів за несвоєчасне повернення кредиту, 17632,55 грн. штрафних санкцій та 1820,00 грн. судових витрат (а.с. 13).

Також, ПАТ АБ «Укргазбанк» в заяві повідомив, що як стало відомо, ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_5 .

Як вбачається з виконавчого листа від 01.12.2011 року №2-5302/11, виданого Оболонським районним судом м. Києва, адресою проживання боржника зазначено: 84500, Донецька область, м. Артемівськ, вул. Куйбишева, буд. 22 (а.с. 11-12).

27.01.2015 року головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві Гресь Тетяною Олександрівною прийнята постанова про відкриття виконавчого провадження №46198337 з примусового виконання виконавчого листа №2-5302/11, виданого 06.06.2012 року Оболонським районним судом м. Києва про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» борг у розмірі 46129,76 доларів США та 19452,55 грн. Адресою боржника Кампос- ОСОБА_2 зазначено АДРЕСА_1 (а.с. 15).

Вказаною постановою боржнику надано самостійно виконати рішення в строк до 02.02.2015 року. При невиконанні рішення в наданий для самостійного виконання строк, виконати його в примусовому порядку зі стягненням з боржника виконавчого збору та витрат, пов`язаних з провадженням виконавчих дій.

10.01.2019 року стягувач Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк» звернувся до Солом`янського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві із заявою про повернення виконавчого документа (а.с. 28).

За результатом розгляду зазначеної заяви, старшим державник виконавцем Солом`янського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Бурлакою Русланом Володимировичем прийнята постанова від 15.02.2019 року про повернення виконавчого документа стягувачу. Постанову про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження та постанову про стягнення виконавчого збору вивести в окреме виконавче провадження (а. с. 30).

15.02.2019 року старшим державним виконавцем Солом`янського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Бурлакою Русланом Володимировичем була прийнята постанова про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 135049,22 грн. за виконавчим документом - виконавчим листом №2-5302/11, виданим 06.06.2012 року Оболонським районним судом м. Києва (а.с. 22).

Також, старшим державним виконавцем Солом`янського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Бурлакою Русланом Володимировичем 15.02.2019 року прийнята постанова про стягнення з ОСОБА_1 витрат виконавчого провадження в сумі 270 00 грн. (а.с. 24).

Постанова про стягнення виконавчого збору та стягнення з боржника витрат виконавчого провадження були прийняті в рамках виконавчого провадження №46198337 (а. с. 22, 24).

У той самий день, 15.02.2019 року, державним виконавцем Солом`янського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Журавльовою Є.В. прийнята постанова про відкриття виконавчого провадження №58397620 з примусового виконання виконавчого документа - постанови Солом`янського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві №2-5302/11, виданої 06.03.2012 року про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору (а. с. 34).

У подальшому (18.02.2019 року), державним виконавцем Солом`янського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Марків Я.Є. прийнята постанова про відкриття виконавчого провадження №58397791 з примусового виконання виконавчого документа - постанови Солом`янського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві №2-5302/11, виданої 06.06.2012 року про стягнення з ОСОБА_1 витрат виконавчого провадження у розмірі 270,00 грн. (а. с. 32).

Також, 09.04.2019 року державним виконавцем Солом`янського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Журавльовою Є.В. прийнята постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника №58397620 з примусового виконання виконавчого документа - постанови Солом`янського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві №2-5302/11 виданий 06.03.2012 (а.с. 36).

Не погоджуючись з правомірністю прийняття відповідачем вищевказаних постанов від 15.02.2019 року про стягнення виконавчого збору №46198337, та відкриття виконавчого провадження №58397620, а також постанови від 18.02.2019 року про відкриття виконавчого провадження №58397791, позивач звернувся до суду з позовом про визнання їх протиправним та скасування.

Разом з тим, 20.05.2019 року позивач звернулась до Оболонського районного суду міста Києва із скаргою на дії та рішення головного державного виконавця Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Гресь Т.О., за якою 05 червня 2019 року ухвалою суду було відкрито провадження у справі №756/7028/19 (а.с. 71-81).

Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 07 листопада 2019 року у справі №756/7028/19 у задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві Гресь Тетяни Олександрівни відмовлено.

Вказаною ухвалою встановлено, що Кампос- ОСОБА_2 працювала в Державній установі «Український центр контролю за соціально небезпечними хворобами Міністерства охорони здоров`я України», яка знаходилась за адресою: м. Київ, вул. Амосова, 5, що територіально відноситься до Солом`янського району м. Києва, а отже головний державний виконавець ВДВС Солом`янського РУЮ у м. Києві Гресь Т.О. правомірно відкрила 27 січня 2015 року виконавче провадження №46198337 за місцем роботи боржника.

Ухвала Оболонського районного суду міста Києва від 07 листопада 2019 року у справі №756/7028/19 набрала законної сили 23 листопада 2019 року.

Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи і не є спірними.

Спірним питанням даної справи є правомірність стягнення з позивача виконавчого збору та відкриття виконавчого провадження на підставі постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 27.01.2015 року в порушення вимог ч. 1 ст. 20 Закону України «Про виконавче провадження» N606-XIV (в редакції, що була чинною на момент виникнення спірних правовідносин).

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII (далі - Закон № 1404) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 3 Закону №1404 відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди.

Учасниками виконавчого провадження є виконавець, сторони, представники сторін, прокурор, експерт, спеціаліст, перекладач, суб`єкт оціночної діяльності - суб`єкт господарювання, особи, права інтелектуальної власності яких порушені, - за виконавчими документами про конфіскацію та знищення майна на підставі статей 176, 177 і 229 Кримінального кодексу України, статті 51-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до частини першої, другої статті 15 Закону №1404 сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник.

Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ.

Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Згідно з частиною першою статті 18 Закону №1404 виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом (ч.2 ст.18 Закону №1404).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 37 Закону №1404 виконавчий документ повертається стягувачу, якщо стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа.

Про повернення стягувачу виконавчого документа та авансового внеску виконавець виносить постанову (ч.4 ст.37 Закону №1404).

Згідно з частиною першою статті 40 Закону №1404 у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Частиною третьою статті 40 Закону №1404 передбачено, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до частин першої, другої статті 42 Закону №1404 кошти виконавчого провадження складаються з:

1) виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця;

2) авансового внеску стягувача;

3) стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження.

Витрати органів державної виконавчої служби та приватного виконавця, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження.

Частиною четвертою статті 42 Закону №1404 передбачено, що на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами цього Закону або у випадку повернення виконавчого документа стягувачу чи закінчення виконавчого провадження у разі необхідності примусового стягнення з боржника витрат виконавчого провадження виконавцем виноситься постанова про їх стягнення.

При вирішенні правомірності прийняття відповідачем оскаржуваних постанов, судом враховано таке.

Згідно з частиною першою статті 27 Закону №1404 виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Відповідно до вимог частиною другою статті 27 Закону № 1404 виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості зі сплати аліментів.

На підставі вимог розділу VІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5 (далі - Інструкція), постанова про стягнення витрат виконавчого провадження виноситься на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами цього Закону або у випадку повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених п.п. 1 - 4, 6, 7 і 9 ч. 1 ст. 37 Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених п.п. 1, 2, 4, 6, 7, 9, 11, 14 і 15 ч. 1 ст. 39 Закону.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 3 Закону № 1404 постанова державного виконавця про стягнення виконавчого збору є виконавчим документом.

Таким чином, підставою для винесення постанови про відкриття виконавчого провадження з виконання постанови про стягнення з боржника виконавчого збору є повернення основного виконавчого документа за письмовою заявою стягувача.

Крім того, судом встановлено, що у постанові про відкриття виконавчого провадження від 15.02.2019 року № 58397620 державним виконавцем Солом`янського РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Журавльовою Є.В. постановлено стягнути з боржника виконавчий збір у розмірі 135049,22 грн. (а.с. 34).

Під час розгляду даної адміністративної справи судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивачем була оскаржена постанова про відкриття виконавчого провадження від 27.01.2015 року, на підставі якої були прийняті послідовні постанови, проте ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 07 листопада 2019 року у справі №756/7028/19 у задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві Гресь Тетяни Олександрівни відмовлено та встановлено правомірність відкриття 27 січня 2015 року виконавчого провадження №46198337 за місцем роботи боржника.

З урахуванням наведеного, суд не приймає посилань позивача щодо порушення відповідачем принципу територіального розподілу повноважень під час відкриття виконавчого проводження від 27.01.2015 року № 46198337, оскільки наведені доводи спростовуються ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 07 листопада 2019 року у справі №756/7028/19, яка набрала законної сили, а отже ці обставини не підлягають доказуванню у порядку п. 4 ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими, а тому в задоволенні позову слід відмовити повністю.

Згідно з частиною 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За частиною 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Приймаючи до уваги обставини даної справи, суд вважає, що позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими, а тому задоволенню не підлягають.

Разом з цим, як вбачається з положень ст. 157 КАС України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо відмови у задоволенні позову заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним судовим рішенням.

Таким чином, заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою суду від 01 липня 2019 року, зберігають свою дію до набрання законної сили цим судовим рішенням

У відповідності до приписів статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати не підлягають відшкодуванню.

На підстав наведеного, керуючись ст. ст. 32, 139, 243 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. У задоволенні позову ОСОБА_1 до Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві про визнання протиправними та скасування постанов відмовити повністю.

2. Заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання цим судовим рішенням законної сили.

Судове рішення складено і підписано 26 грудня 2019 року.

Рішення суду набирають законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя В.М. Чучко