Справа № 160/4549/19
Суддя: Тулянцева Інна Василівна
Дата ухвалення: 2019-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2019 року Справа № 160/4549/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Тулянцевої І.В.
розглянувши у м. Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії, -
20 травня 2019 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій позивач просить:
- зобов`язати відповідача призначити позивачу пенсію за віком відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з дня звернення позивача за пенсією з відповідною заявою, тобто з 23.04.2018 року;
- зобов`язати відповідача здійснити доплату призначеної пенсії позивачу шляхом донарахування сум виплат з урахуванням дати звернення за пенсією, тобто з 23.04.2019 року по 10.01.2019 року включно та сплатити позивачу донараховану суму пенсії за вказаний період.
Ухвалою суду від 24.05.2019 року відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
13 червня 2019 року від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області заперечує проти позовних вимог, посилаючись на те, що ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області 23 квітня 2018 року із заявою та іншими документами щодо призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про статус і соціальний громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Рішенням, яке оформлене листом від 19.07.2018 року №584/03-09/2, позивачу було відмовлено в призначенні пенсії з причин невідповідності даних, а саме: виправлене по батькові, зазначене у трудовій книжці, не збігалось з даними паспорту. Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2018 року у справі №160/8393/18 позов ОСОБА_1 задоволено в повному обсязі в межах заявлених вимог. Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26 жовтня 2018 року у справі №202/5788/18 заяву ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу задоволено, а саме: встановлено факт належності позивачу документів щодо виконання робіт, пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. На підставі пункту 1.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1, пенсія позивачу призначена з 11 січня 2019 року, тобто з дня набрання чинності рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2018 року у справі № 160/8393/18.
24 червня 2019 від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій вказано, що усі необхідні документи для призначення пенсії були подані позивачем ще у квітні 2018 року, а тому є помилковим призначення відповідачем пенсії позивачу з дня повторного звернення із заявою про призначення пенсії.
За правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності (частина 1 статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України,).
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.
Справи, визначені частиною першою цієї статті, суд розглядає у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. У справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив (частини 2, 3 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України).
Датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення (частина 5 статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України).
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
Згідно зі свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , батько ОСОБА_2 (російською мовою оригіналу документу « ОСОБА_3 »).
Як вбачається із довідки Софіївського районного сектору Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області від 04.08.2018 року №1259/1389, 13 квітня 1983 року ОСОБА_1 отримав паспорт громадянина колишнього СРСР серії НОМЕР_2 , виданий Софіївським РВ УМВС України в Дніпропетровській області.
01 липня 1981 року ОСОБА_1 розпочав свою трудову діяльність, що підтверджується копією трудової книжки НОМЕР_3 .
19 червня 1990 року у зв`язку з уточненням в написанні по-батькові (з ОСОБА_4 на ОСОБА_5 ), ОСОБА_1 отримав новий паспорт громадянина колишнього СРСР серії НОМЕР_4 , виданий Софіївським РВ УМВС України в Дніпропетровській області, про що свідчить довідка Софіївського районного сектору Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області від 04.08.2018 року №1259/1389.
На підставі паспорту громадянина колишнього СРСР серії НОМЕР_4 , виданого Софіївським РВ УМВС України в Дніпропетровській області 19.06.1990 року, на титульному аркуші трудової книжки НОМЕР_3 здійснено виправлення по батькові з « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_5 ».
Вказане виправлення по батькові в трудовій книжці завірено інспектором відділу кадрів та печаткою підприємства.
23 березня 1993 року ОСОБА_1 видано посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987 році (категорія 2) серії НОМЕР_5 .
19 лютого 1998 року ОСОБА_1 отримав паспорт громадянина України серії НОМЕР_6 , виданий Індустріальним РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області.
23 квітня 2018 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області листом від 19.07.2018 року за вих.№584/03-09/26 повідомило, що ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії з підстав невідповідності даних трудової книжки, а саме, виправлено по батькові, зазначене у трудовій книжці, не збігається з даними паспорту. Також зазначено, що при призначенні пенсії на пільгових умовах згідно із Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» не враховано період перебування в зоні ЧАЕС з причини невідповідності даних, а саме, по батькові, зазначене у паспорті, не збігається з по-батькові в первинних документах (в наказі №138-к від 13.10.1987 року про відрядження ОСОБА_4 , в інших документах присутнє скорочення ОСОБА_1 )».
Не погодившись з висновком Пенсійного фонду щодо невідповідності по батькові, зазначеного у трудовій книжці, з даними по батькові в паспорті, позивач звернувся до суду із позовом.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.12.2018 року у справі № 160/8393/18 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання рішення протиправним - задоволено в повному обсязі. Визнано протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про відмову у призначенні ОСОБА_1 за віком відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», оформлене листом від 19.07.2018 р. за вих.№584/03-09/26, в частині, що «трудову книжку при призначенні пенсії не враховано з причини невідповідності даних, а саме, виправлено по батькові, зазначене у трудовій книжці, не збігається з даними паспорта».

Вказане судове рішення набрало законної сили 10 січня 2019 року.

Крім того, рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26 жовтня 2018 року у справі № 202/5788/18 (провадження № 2-о/202/173/2018) заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу задоволено. Встановлено факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця села Н-василівка Софіївського району Дніпропетровської області, ІПН НОМЕР_7 наступних правовстановлюючих документів:

- «приказ № 133/ОК от 30.10.1987 г. Министерства автомобільного транспорта УССР Киевского управления пассажирского автотранспорта Автотранспортного предприятия 33027 «Об организации перевозок вахтовых смен водителями Днепропетровского обласного управления пассажирского автотранспорта» (в якому зазначено, що заявник « ОСОБА_1 - водитель 3 класса» (мовою документу) від Орджонікідзевського АТП 31213 Дніпропетровської області, який був відряджений для роботи в АТП 33027 для ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 17.10.1987 р. по 17.11.1987 р. був направлений «в сводную Чернобыльскую колонну» (мовою документу);

- Групувальна відомість типова ф. № 284, затверджена Директором АТП 33027 за період «Х-ХІ 87 г.» (мовою документу) про доплату за виконання робіт з ліквідації аварії на ЧАЕС за період жовтень-листопад 1987 р., в якій за номером порядковим «З» значиться « ОСОБА_1 » (мовою документу);

- Справка № 775, яка була видана директором АТП 33027 « ОСОБА_6 . ОСОБА_7 .» (мовою документу), про те що « ОСОБА_1 » знаходився 32 дні у відрядженні на Чорнобильській АЕС у якості водія, і про обсяг відпрацьованого там часу та розмір його заробітної плати - 1645-30 грн.;

- Приказ № 138/к от 13.10.1987 г. Днепропетровского областного управления пассажирского автоотранспорта Орджоникидзевского автотранспортного предприятия 31213 Министерства автомобильного транспорта УССР «О направлении работников АТП для работы в г. Чернобыль», в якому зазначено що для забезпечення перевезень «эксплуатационников Чернобыльской АС сроком на один месяц с 16 октября по 17 ноября 1987 г.» (мовою документу);

- Благодарственное письмо ОСОБА_8 - водителю Днепропетровского облуправления пассавтотранса АТП -31213 г. Орджоникидзе от администрации, партийной и профсоюзной организации Чернобыльской сводной колонны АТП-33027 за добросовестный труд по ликвидации аварии на Чернобыльской АЭС».

27 грудня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою, в якій із врахуванням вищевказаних судових рішень повторно просив розглянути питання про призначення пенсії на підставі поданої 23.04.2018 року заяви.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 08.02.2019 року за вих. № Г20184-18 позивача повідомлено, що пенсію за віком на пільгових умовах йому призначено з 11.01.2019 року, тобто з дати набрання чинності рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.12.2018 року про підтвердження належності трудової книжки.

27 лютого 2019 року позивач звернувся до відповідача із заявою (повторно) за вх. №1524/Г-09, в якій зазначив, що рішеннями судів визнаний факт належності ОСОБА_1 первинних документів, а також визнано протиправним рішення відповідача, викладене в листі від 19.07.2018 року, про відмову у призначенні пенсії позивачу у зв`язку із невизнанням факту належності позивачу його трудової книжки, у зв`язку з чим повторно просив розглянути питання про призначення пенсії з дати подання відповідної заяви від 23.04.2018 року.

Листом від 13.03.2019 року за вих. № 1524/Г-09 відповідач повідомив, що, оскільки рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.12.2018 року по справі № 160/8393/18 набрало законної сили 10.01.2019 року і було надане позивачем після спливу трьохмісячного строку з моменту подання ним заяви від 23.04.2018 року, то призначити позивачу пенсію з 23.04.2018 року немає законних підстав.

Вважаючи таке рішення відповідача протиправним, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року № 1788-XII (далі Закон № 1788-XII), громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до статті 12 Закону № 1788-XII право пенсії за віком мають: чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років; жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.

Також, умови призначення пенсії за віком встановлено статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-IV (далі Закон №1058-IV). Зокрема, право на пенсію за віком, чоловіки набувають при досягненні 60-річного віку та за наявності страхового стажу з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року - не менше 25 років.

При цьому, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка (стаття 62 Закону № 1788-XII).

Згідно зі статтею 15 Закону № 1788-XII, умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом Української РСР «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» або їм надається право на одержання пенсій на підставах, передбачених цим Законом.

Відповідно до статті 9 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року № 796-XII (далі Закон № 796-XII), особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, є: 1) учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків; 2) потерпілі від Чорнобильської катастрофи - громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Згідно зі статтею 49 Закону №796-XII пенсії особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4 встановлюються у вигляді а) державні пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

В силу приписів частини першої статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 №796-ХІІ (далі Закон №796-ХІІ), особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу.

Статтею 55 Закону №796-ХІІ також визначено перелік осіб, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, та яким пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку.

При цьому, частинами 1, 3 статті 65 Закону №796-ХІІ визначено учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілим від Чорнобильської катастрофи видаються посвідчення, виготовлені за зразками, затвердженими Кабінетом Міністрів України.

Посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» та «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи» є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом.

Видача посвідчень провадиться спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською і Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням районних державних адміністрацій.

З матеріалів справи вбачається, що 23.04.2018 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача з пакетом документів саме за призначенням пенсії.

Суд зауважує, що ані позивачем, ані відповідачем до суду не надано копію заяви від 23.04.2018 року про призначення пенсії, однак вказаний факт сторонами не заперечується.

Разом з тим, спір у цій справі виник щодо дати призначення пенсії позивачу, який вважає, що пенсію відповідач повинен був призначити з 23.04.2018 року, тобто з дати першого звернення.

За змістом частин 1, 2 статті 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV), заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Заява про призначення пенсії за віком може бути подана застрахованою особою не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку.

Відповідно до частини 1 статті 45 Закону № 1058-IV, пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Таким чином, за загальним правилом, пенсія призначається з дня звернення за пенсією.

Відповідно до пункту 1.7. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року за № 22-1 (далі Порядок №22-1), днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

Якщо заява пересилається поштою (крім випадків призначення (поновлення) пенсій), днем звернення за пенсією вважається дата, що зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.

У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис. Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.

Якщо поданих документів достатньо для визначення права особи на призначення пенсії, пенсія призначається на підставі таких документів. При надходженні додаткових документів у визначений строк розмір пенсії переглядається з дати призначення. У разі надходження додаткових документів пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність їх подання пенсія перераховується зі строків, передбачених частиною четвертою статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Положеннями пунктів 4.1, 4.3 Порядку № 22-1 визначено, що орган, який призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії при зверненні особи з відповідною заявою. Заява особи про призначення пенсії реєструється в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію. Особі або посадовій особі органом, що призначає пенсію, видається розписка із зазначенням дати прийняття заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати у тримісячний строк з дня прийняття заяви. Копія розписки зберігається в пенсійній справі. Не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення пенсії.

Судом встановлено, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області пенсію позивачу призначено з 11 січня 2019 року, тобто з дня набрання чинності рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2018 року у справі №160/8393/18.

Разом з тим, право позивача на отримання належних йому пенсійних виплат в цьому випадку не може ставитися в залежність від підтвердження в судовому порядку тих обставин, які існували на час звернення позивача із первинною заявою, та викликали сумнів у пенсійного органу, та таке право підлягає поновлення з моменту його виникнення, з врахуванням первинного звернення до пенсійного органу.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 18.04.2019 року у справі №172/730/17 (2-а/172/23/17), адміністративне провадження №К/9901/20814/18.

Частиною 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з частиною 4 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України, у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Відповідно до приписів статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Суд звертає увагу, що у позовних вимогах позивачем допущено описку в даті, з якої ОСОБА_1 просить здійснити перерахунок з 23.04.2019 року, оскільки матеріалами справи підтверджується, що позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії 23.04.2018 року.

Беручи до уваги зібрані та досліджені докази в їх сукупності, враховуючи вимоги статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку, що належним способом захисту порушеного права позивача є прийняття судом рішення про визнання протиправними дій відповідача щодо відмови у призначенні позивачу пенсії за віком відповідно Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 23.04.2018 року, та про зобов`язання відповідача призначити, нарахувати та виплатити позивачу пенсію за віком з дати виникнення права на пенсію, а саме з 23.04.2018 року.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору за подачу адміністративного позову до суду, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 9, 73-78, 90, 139, 241 246, 291 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_7 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 26; ) про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з дати виникнення права на пенсію, а саме з 23.04.2018 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з дати виникнення права на пенсію, а саме з 23.04.2018 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком за період з 23.04.2019 року по 10.01.2019 року.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені статтями 295 та 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.В. Тулянцева