Справа № 460/2590/19
Суддя: Друзенко Н.В.
Дата ухвалення: 2019-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

05 грудня 2019 року м. Рівне №460/2590/19

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Друзенко Н.В. за участю секретаря судового засідання Головатчик А.А. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі: позивача: представник Поляк І.В., відповідача: представник Сахман П.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Приватного акціонерного товариства "Рівнеазот"
доОфісу великих платників податків Державної фіскальної служби
про визнання протиправною та скасування вимоги, -

В С Т А Н О В И В:

Приватне акціонерне товариство "Рівнеазот" звернулось до суду з позовом до Офісу великих платників Державної фіскальної служби про визнання протиправною та скасування вимоги №Ю-258-11 від 13.08.2019 про сплату боргу зі сплати єдиного внеску у розмірі 67964136 грн.

Після усунення недоліків позовної заяви, ухвалою суду від 28.10.2019 відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання у справі призначено на 21.11.2019.

20.11.2019 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (том 1 а.с.238-239).

Ухвалою суду від 21.11.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 05.12.2019.

В судовому засіданні 05.12.2019 судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Представник позивача в судовому засіданні адміністративний позов підтримала, суду пояснила, що на момент формування оскаржуваної вимоги про сплату боргу (недоїмки) не відбулося узгодження сум недоїмки зі сплати єдиного внеску, визначених у попередніх вимогах, внаслідок оскарження ПрАТ "Рівнеазот" таких вимог у судовому порядку. Зазначила, що враховуючи те, що вимога №Ю-258-11 від 13.08.2019 прийнята пізніше, ніж вимоги від 12.10.2017, 15.01.2018, 14.02.2018, 15.05.2018, 13.06.2018, 12.07.2018, 13.08.2018, 13.09.2018, 11.10.2018, 16.01.2019, 06.03.2019, 02.04.2019, 08.05.2019, 04.06.2019, 03.07.2019, а автоматичного скасування раніше прийнятих відповідачем вимог зі стягнення недоїмки законодавством не передбачено, оскаржувана вимога повинна була бути сформована тільки на суму зростання боргу (недоїмки). Однак така вимога від 13.08.2019 сформована відповідачем на всю суму недоїмки станом на 31.07.2019, тобто фактично, зважаючи на те, що дана вимога є виконавчим документом, вона встановлює право податкового органу на повторне стягнення з товариства суми недоїмки зі сплати єдиного внеску, стягнення якої вже передбачено попередніми вимогами. Повідомлено, що позивач інформував контролюючий орган про сплату єдиного соціального внеску через підприємство ТОВ "Хім-Трейд" згідно з договором доручення та довіреністю, проте вказані кошти податковим органом зараховані до інтегрованої картки платника податку не були. На думку позивача, Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби грубо порушено його права, оскільки грошові кошти правомірно та своєчасно перераховані в рахунок виконання поточних зобов`язань товариства зі сплати єдиного внеску за червень 2019 року на даний час не зараховані та не відображені в картці особового рахунку ПрАТ "Рівнеазот". З огляду на наведене, сторона позивача вважає, що у відповідача були відсутні правові підстави для направлення вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ю-258-11 від 13.08.2019, а тому просила позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні адміністративний позов не визнав. В обґрунтування заперечення зазначив, що відповідно до частини дев`ятої статті 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", передача платниками єдиного внеску своїх обов`язків з його сплати третім особам заборонена, крім випадків, передбачених законодавством. Таким чином, сплата ТОВ "Хім-Трейд" єдиного внеску від імені ПрАТ "Рівнеазот", але за рахунок ТОВ "Хім-Трейд" суперечить вимогам вказаної вище статті Закону. Відтак, відповідач зазначає, що вимога про сплату боргу (недоїмки) №Ю-258-11 від 13.08.2019 була винесена правомірно, а отже підстав для її скасування та задоволення позову немає.

Заслухавши пояснення представників сторін, повно і всебічно з`ясувавши всі обставини адміністративної справи в їх сукупності, перевіривши їх дослідженими у судовому засіданні доказами, суд встановив наступне.

Приватне акціонерне товариство "Рівнеазот" зареєстроване як юридична особа Виконавчим комітетом Рівненської міської ради 13.11.1995; види діяльності за КВЕД: виробництво добрив і азотних сполук; виробництво електроенергії; торгівля електроенергією; організація будівництва будівель; діяльність у сфері інжинірингу, геології та геодезії, надання послух технічного консультування в цих сферах; загальна медична практика. ПрАТ "Рівнеазот" є платником єдиного внеску на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (а.с.221ттом 1).

Судом встановлено, що 18.10.2018 постановою головного державного виконавця Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції у Рівненській області Гаврилюк О.Я. у ЗВП №55154344 про арешт коштів боржника, накладено арешт на кошти, які знаходяться на рахунках ПрАТ "Рівнеазот", а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника (а.с.219 том 1).

Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Назаровцем А.Т. від 30.10.2018 у ВП №57556013 накладено арешт на грошові кошти, що містяться на всіх рахунках ПрАТ "Рівнеазот", а також на кошти на рахунках, що будуть відкритті після винесення постанови про арешт коштів боржника (а.с.220 том 1).

18.02.2019 між ПрАТ "Рівнеазот" (далі - Довіритель) та ТОВ "Хім-Трейд" (далі - Повірений) укладено Договір доручення №134, згідно з п.1.1.- 1.2. якого, в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Повірений зобов`язується від імені та за рахунок Довірителя виконувати грошові зобов`язання (перелік юридичних дій), порядок виконання та інші вказівки передбачаються Сторонами і додатках до Договору. Виконані грошові зобов`язання, вчиненні Повіреним на виконання цього Договору та/або прийняття Повіреним виконання грошових зобов`язань від інших осіб на виконання цього Договору, створюють, змінюють, припиняють цивільні права та обов`язки Довірителя (а.с.202-203 том 1).

На виконання вказаного договору позивачем видано Довіреність №3723-ю від 20.02.2019, якою уповноважено ТОВ "Хім-Трейд" вчиняти від імені ПрАТ "Рівнеазот" дії згідно Договору доручення №134 від 18.02.2019, зокрема: сплачувати (перераховувати) єдиний соціальний внесок (а.с.204 том 1).

Тобто, внаслідок арешту рахунків позивача, сплата єдиного внеску за червень 2019 року здійснювалась від імені та за рахунок ПрАТ "Рівнеазот" його Повіреним відповідно до Договору доручення від 18.02.2019 №134 та довіреності від 20.02.2019 №3723-ю - ТОВ "Хім-Трейд", що підтверджується звітом ПрАТ "Рівнеазот" по єдиному внеску за червень 2019 року та платіжними дорученнями, які містяться в матеріалах справи ( а.с.200-201, 208-218 том 1).

У графі "призначення платежу" у відповідних платіжних дорученнях вказано, що оплата здійснювалась від імені ПрАТ "Рівнеазот".

При цьому, судом також встановлено, що листом від 13.02.2018 №6807/10/28-10-41-03-10 Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби звертався до позивача з вимогою про надання завірених копій документів по договорам доручення щодо сплати сум єдиного соціального внеску за період 2016-2017 роки та повідомив про необхідність надання аналогічних завірених копій документів в подальшому (а.с.205 том 1).

Так, ПрАТ "Рівнеазот" листом від 01.08.2019 №2054 повідомив Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби, що в червні 2019 року єдиний соціальний внесок сплачував через підприємство ТОВ "Хім-Трейд" згідно з договором доручення №134 від 18.02.2019 та довіреністю №3723-ю від 20.02.2019 на суму 8 868 851,72 грн (том 1 а.с.206).

Листом від 10.09.2019 №2436 позивач повідомив Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби, що ПрАТ "Рівнеазот" в липні 2019 року єдиний соціальний внесок сплачував через підприємство ТОВ "Хім-Трейд" згідно договору доручення №134 від 18.02.2019 та довіреністю №3723-ю від 20.02.2019 на суму 8 648 638,76 грн (а.с.207 том 1 ).

Доказів зарахування таких платежів в рахунок сплати єдиного внеску позивача матеріали справи не містять.

13.08.2019 Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби виставлено ПрАТ "Рівнеазот" вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ю-258-11, згідно з якою станом на 31.07.2019 у товариства існує заборгованість зі сплати єдиного внеску на суму 67964136 грн. (а.с.19 том 1).

За результатами адміністративного оскарження Державна податкова служба України прийняла рішення від 20.09.2019 №2662/6/99-00-08-060 про результати розгляду скарги, у якому зазначено, що за обліковими даними інформаційної системи органу доходів і зборів загальна сума заборгованості скаржника станом на 31.07.2019 становить 67964136 грн, на підставі чого сформовано оскаржувану вимогу. За таких обставин, вирішено вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 13.08.2019 №Ю-258-11 залишити без змін, а скаргу ПрАТ "Рівнеазот", - без задоволення (а.с.25-26 том 1 ).

Крім цього, судовими рішеннями встановлено наступні обставини, які в силу вимог частини четвертої статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України, звільнені від доказування.

Так, постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 29.06.2016 у справі №817/85/16, яка набрала законної сили того ж дня, задоволено позов ПАТ "Рівнеазот", визнано протиправною вимогу Міжрегіонального головного управління ДФС - Центрального офісу з обслуговування великих платників податків №Ю-258-11 від 07.12.2015 про сплату недоїмки зі сплати єдиного внеску в сумі 16821411,33 грн. При цьому, задовольняючи позов суд апеляційної інстанцій дійшов висновку, що позивач виконав свої зобов`язання зі сплати єдиного внеску шляхом вчинення дій від імені позивача повіреним на підставі договору доручення, довіреності та договору про поворотну фінансову допомогу і внаслідок таких дій позивача ніяких негативних наслідків не наступило, а навпаки кошти своєчасно надійшли до відповідача (а.с.57-59 том 1).

Зазначене судове рішення залишено без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 26.01.2017 тапостановою Верховного Суду від 25.01.2019 (а.с.60-67 том 1).

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 03.06.2016 у справі №817/110/16, яка набрала законної сили 22.12.2016, визнано протиправною та скасовано вимогу Міжрегіонального головного управління ДФС - Центрального офісу з обслуговування великих платників №Ю-258-11 від 12.01.2016 про сплату недоїмки зі сплати єдиного внеску в сумі 10365195,00 грн. (а.с.68-76 том1).

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 16.05.2016 у справі №817/299/16, яка набрала законної сили 29.07.2016, визнано протиправною та скасовано вимогу Міжрегіонального головного управління ДФС - Центрального офісу з обслуговування великих платників №Ю-258-11 від 04.02.2016 про сплату недоїмки зі сплати єдиного внеску в сумі 18176403,39 грн. (а.с.77-82 том 1).

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 30.09.2016 у справі №817/902/16, яка набрала законної сили 17.01.2017 року, визнано протиправною та скасовано вимогу Міжрегіонального головного управління ДФС - Центрального офісу з обслуговування великих платників № Ю-258-11 від 07.05.2016 року про сплату недоїмки зі сплати єдиного внеску в сумі 20035875,98 грн. (а.с.83-91 том 1).

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 16.02.2017 у справі №817/2117/16, яка набрала законної сили 16.05.2017, визнано неправомірними дії Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби щодо перекидання з інтегрованої картки платника податків ПАТ "Рівнеазот" на інтегровану картку "Нез`ясовані платежі" грошових коштів в сумі 20685 499 грн. сплачених з червня по вересень 2015 року повіреною особою ПАТ "Рівнеазот" - ДП "Хімік" ПАТ "Азот" на підставі договору доручення №05.15 від 29.05.2015; Зобов`язано Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби зарахувати сплачені ДП "Хімік" ПАТ "Азот" на підставі договору доручення №05.15 від 29.05.2015 грошові кошти в сумі 20685499 грн. в рахунок сплати єдиного внеску ПАТ "Рівнеазот" в інтегрованій картці платника податків ПАТ "Рівнеазот"; Визнано неправомірними дії Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби щодо зарахування поточних платежів ПАТ "Рівнеазот" зі сплати єдиного внеску здійснених у жовтні-грудні 2015 року та січні-листопаді 2016 року в рахунок погашення суми недоїмки визначеної у вимогах №ю-258-11 від 07.12.2015; від 12.01.2016; від 04.02.2016 та від 07.05.2016; Зобов`язано Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби здійснити перерахунок грошових зобов`язань ПАТ "Рівнеазот" зі сплати єдиного внеску з урахуванням суми єдиного внеску сплаченого з червня по вересень 2015 року повіреною особою ПАТ "Рівнеазот" - ДП "Хімік" ПАТ "Азот" (а.с.92-103 том 1).

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 19.09.2017 у справі №817/845/17, яка набрала законної сили, визнано протиправною і скасовано вимогу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби №Ю-258-11 від 05.05.2017 про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску в сумі 29214245,76 грн. (а.с.104-109 том 1).

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 16.03.2018 у справі №817/1135/17, яке набрала законної сили, визнано протиправною і скасовано вимогу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби №Ю-258-11 від 17.07.2017 про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску в сумі 10547515,40 грн. (а.с.110-115 том 1).

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 22.05.2019 у справі №817/1496/17, яке набрала законної сили, визнано протиправною і скасовано вимогу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби №Ю-258-11 від 14.09.2017 про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску в сумі 8898695,69 грн. (а.с.116-119 том 1).

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 06.05.2019 у справі №817/1671/17, яке набрала законної сили, визнано протиправною і скасовано вимогу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби №Ю-258-11 від 12.10.2017 про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску в сумі 8376333,62 грн. (а.с.120-124 том 1).

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 02.05.2019 у справі №817/1895/17, яке набрала законної сили, визнано протиправною і скасовано вимогу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби №Ю-258-11 від 14.11.2017 про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску в сумі 8043269,06 грн. (а.с.125-130 том 1).

При цьому, судами встановлено, що всупереч положень п.4.1. Порядку розгляду органами доходів і зборів скарг на вимоги про сплату недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та на рішення про нарахування пені та накладення штрафу, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України № 452 від 09.09.2013, поточні платежі ПАТ "Рівнеазот" зі сплати єдиного внеску здійснені у жовтні - грудні 2015 року та січні-квітні 2016 року Міжрегіональне ГУ ДФС - Центральний офіс з з обслуговування великих платників відносило в рахунок погашення недоїмки визначеної у вимозі №Ю-258-11 від 07.12.2015. При цьому, на підставі самостійно поданих товариством звітів про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до фіскальних органів, відповідачем фіксувалось виникнення нової недоїмки за інший період. Тобто, попри спірність суми недоїмки визначеної у вимозі №Ю-258-11 від 07.12.2015 і незважаючи на те, що вказана вимога була оскаржена у передбачені законом строки і в адміністративному і у судовому порядку, в порушення положень Порядку, орган ДФС безпідставно змінював призначення здійснених ПАТ "Рівнеазот" платежів, що направлялись на сплату задекларованих поточних зобов`язань зі сплати єдиного внеску (відображених у поданих Звітах) та протиправно направляв вказані кошти в рахунок погашення суми недоїмки, яка, як встановлено судом, взагалі відсутня, оскільки зобов`язання зі сплати єдино внеску за червень-вересень 2015 року своєчасно та в повному обсязі виконані ПАТ "Рівнеазот". Внаслідок того, що поточні платежі ПАТ "Рівнеазот" зараховувались в рахунок погашення недоїмки визначеної у вищевказаних вимогах, виникала нова заборгованість по поточних зобов`язаннях.

Не зважаючи на відповідні судові рішення, по особовому рахунку товариства на момент виникнення спірних правовідносин та на дату звернення до суду з даним позовом продовжувала обліковуватися недоїмка зі сплати єдиного внеску.

Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення повністю.

При цьому суд виходив з такого.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, визначає Закон України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" №2464-VI від 08.07.2010 та Інструкція про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затверджена наказом Міністерства фінансів України №449 від 20.04.2015, що зареєстрований у Міністерстві юстиції України 07.05.2015 за №508/26953.

За приписами статті 1 вказаного Закону, єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - це консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб та членів їхніх сімей на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Частиною першою статті 4 цього Закону встановлено, що платниками єдиного внеску є: 1) роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 6 Закону, платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

А в силу вимог абзацу 1 пункту 1 частини першої статті 7 Закону, базою нарахування єдиного внеску є суми нарахованої кожній застрахованій особі заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України "Про оплату праці", та суму винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами.

Частиною сьомою статті 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" №2464-VI від 08.07.2010 визначено, що єдиний внесок сплачується шляхом перерахування платником безготівкових коштів з його банківського рахунку.

А частиною восьмою цієї статті, - що платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

Підпунктом 1 пункту 2 розділу IV Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства фінансів України №449 від 20.04.2015, що зареєстрований у Міністерстві юстиції України 07.05.2015 за №508/26953 закріплено правило, згідно якого, сплата єдиного внеску здійснюється за місцем обліку такого платника у національній валюті шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на відповідні рахунки органів доходів і зборів, відкриті в органах Державної казначейської служби України, для його зарахування, крім єдиного внеску, який сплачується в іноземній валюті розташованими за межами України підприємствами, установами, організаціями (у тому числі міжнародними) за працюючих у них громадян України та громадянами України, які працюють або постійно проживають за межами України, відповідно до договорів про добровільну участь.

Згідно з підпунктом 4 пункту 2 цього ж розділу, єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.

Аналогічне положення передбачене і частиною дванадцятою статті 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" №2464-VI від 08.07.2010.

Таким чином, ПАТ "Рівнеазот", як платник єдиного внеску на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування не міг ухилитися від сплати єдиного внеску не зважаючи на те, що на всі кошти, які містяться на рахунках ПАТ "Рівнеазот", накладено арешт. Однак, у зв`язку з такими обставинами, останнє було позбавлене можливості здійснити сплату єдиного внеску зі свого банківського рахунку, що і стало підставою для вжиття заходів спрямованих на виконання свого обов`язку щодо сплати податку, шляхом укладення між ПрАТ "Рівнеазот" і ТОВ "Хім-Трейд" договору доручення №134 від 18.02.2019 та оформлення довіреності №3723-ю від 20.02.2019.

При цьому, суд не бере до уваги доводи контролюючого органу, що перерахування повіреним - ТОВ "Хім-Трейд" грошових коштів на сплату єдиного внеску від імені та за рахунок довірителя - ПрАТ "Рівнеазот", суперечить положенням частини дев`ятої статті 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", з огляду на таке.

По-перше, буквальний зміст вказаної статті свідчить на користь того, що заборонена передача платниками єдиного внеску саме своїх обов`язків з його сплати третім особам.

В розумінні Цивільного кодексу України передача обов`язків щодо сплати є нічим іншим, як переведенням боргу, і здійснюється шляхом заміни боржника у зобов`язанні за правилами статтями 520-521 Цивільного кодексу України, тобто шляхом укладення відповідного правочину, на укладення якого необхідна згода кредитора.

ПрАТ "Рівнеазот" такої угоди з ТОВ "Хім-Трейд" не укладало і жодних доказів зворотного суду не надано.

Також за правилами статті 528 Цивільного кодексу України, виконання обов`язку може бути покладено боржником на іншу особу, якщо з умов договору, вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства або суті зобов`язання не випливає обов`язок боржника виконати зобов`язання особисто. У цьому разі кредитор зобов`язаний прийняти виконання, запропоноване за боржника іншою особою.

При цьому, суду також не надано жодного доказу тому, що ПрАТ "Рівнеазот" поклало виконання свого обов`язку по сплаті єдиного внеску на ТОВ "Хім-Трейд".

По-друге, договір доручення №134 від 18.02.2019 не може розглядатися, ні як угода про переведення боргу, ні як покладення ПрАТ "Рівнеазот" на ТОВ "Хім-Трейд" своїх обов`язків по сплаті єдиного внеску, позаяк в такому випадку ТОВ "Хім-Трейд" вчиняло певні юридичні дії не від свого імені, а від імені та за рахунок довірителя, тобто ПрАТ "Рівнеазот". А тому платником єдиного внеску як було так і залишилося ПрАТ "Рівнеазот".

Так, відповідно до частини першої статті 1000 Цивільного кодексу України, за договором доручення одна сторона (повірений) зобов`язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки довірителя.

За частиною другою цієї статті, договором доручення може бути встановлено виключне право повіреного на вчинення від імені та за рахунок довірителя всіх або частини юридичних дій, передбачених договором. У договорі можуть бути встановлені строк дії такого доручення та (або) територія, у межах якої є чинним виключне право повіреного.

А згідно зі статтею 239 Цивільного кодексу України правочин, вчинений представником, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє.

Відповідно до цього, правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки не повіреного, а саме довірителя, а тому повірений жодних цивільних прав та обов`язків за правочинами, які він вчинив на виконання договору доручення, не набуває.

З огляду на це, сплата єдиного внеску повіреним не є передачею платником єдиного внеску своїх зобов`язань по його сплаті третій особі.

Окрім того, відповідно до п.6.1 договору, Довіритель - ПрАТ "Рівнеазот" відшкодовує Повіреному - ТОВ "Хім-Трейд" фактично підтверджені витрати, пов`язані з виконанням доручення згідно рахунків, виставлених Повіреним. Укладений договір поворотної фінансової допомоги підтверджує, що повірений вчиняв юридичні дії за рахунок довірителя - позивача у даній справі (а.с.202-203 том 1).

Отже, у даному випадку ТОВ "Хім-Трейд", перераховуючи соціальний внесок, діяв як повірений від імені позивача, а не як самостійний платник.

Відповідно до цього, суд констатує, що позивачем були вжиті всі заходи спрямовані на виконання покладеного на нього Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" №2464-VI від 08.07.2010 обов`язку щодо сплати єдиного внеску.

Висновки аналогічні за змістом викладені Верховним Судом у постанові від 25.01.2019 у справі №817/85/16 за позовом Публічного акціонерного товариства "Рівнеазот" до Міжрегіонального головного управління ДФС - Центрального офісу з обслуговування великих платників податків про визнання неправомірної вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 07.12.2015 №Ю-258-11. Так, зазначено, що у випадку наявності прогалин у спеціальному нормативно-правовому акті - Законі України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" №2464-VI від 08.07.2010 - щодо порядку (способу) виконання обов`язку платника по сплаті єдиного соціального внеску, за умов об`єктивної неможливості скористатися передбаченим Законом способом виконання такого обов`язку, правомірними є дії платника єдиного внеску, спрямовані на забезпечення виконання цього обов`язку у будь-який інший спосіб, що не суперечить чинному законодавству.

Крім того, як уже зазначено судом, правомірність висновків контролюючого органу про протиправність сплати повіреним - ТОВ "Хім-Трейд" за ПрАТ "Рівнеазот" єдиного внеску за період з 01.06.2015 по 30.09.2015 та правомірність прийнятих на цих підставах рішень, неодноразово були предметом судових розглядів, за результатами яких, відповідні рішення контролюючого органу визнавалась протиправними та скасовувались судовими рішеннями, які набрали законної сили.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 1 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", недоїмка - це сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом.

Згідно пункту 2 розділу VI Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства фінансів України №449 від 20.04.2015, сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені Законом, обчислена органами доходів і зборів у випадках, передбачених Законом, є недоїмкою.

Пунктом 3 Розділу VІ цієї Інструкції визначено, що фіскальні органи надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки) в таких випадках: якщо дані документальних перевірок свідчать про донарахування сум єдиного внеску фіскальними органами; якщо платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску; якщо платник має на кінець календарного місяця борги зі сплати фінансових санкцій.

У випадках, передбачених абзацами третім та/або четвертим цього пункту, вимога про сплату боргу (недоїмки) надсилається (вручається) платникам, зазначеним у підпунктах 1 та 2 пункту 1 розділу II цієї Інструкції, протягом п`яти робочих днів, що настають за календарним місяцем, у якому виникла, зросла або частково зменшилась сума недоїмки зі сплати єдиного внеску (заборгованість зі сплати фінансових санкцій).

У пункті 4 розділу IV Інструкції зазначено, що вимога про сплату боргу (недоїмки) формується під одним порядковим номером до повного погашення суми боргу.

Судом встановлено, що сума єдиного внеску за червень 2019 року була сплачена повіреним ТОВ "Хім-Трейд" у повному обсязі, а отже обов`язок позивача зі сплати єдиного внеску за вказаний період виконано повністю та своєчасно.

Як встановлено судом та не заперечувалося сторонами, на момент формування оскаржуваної вимоги від 13.08.2019 №Ю-258-11, до останньої було включено заборгованість зі сплати єдиного внеску, на підставі яких формувалися попередні вимоги за тим самим номером і які вже були скасовані судовими рішеннями, які набрали законної сили, та вважалися відкликаними. Натомість вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 12.10.2017, 15.01.2018, 14.02.2018, 15.05.2018, 13.06.2018, 12.07.2018, 13.08.2018, 13.09.2018, 11.10.2018, 16.01.2019, 06.03.2019, 02.04.2019, 08.05.2019, 04.06.2019, 03.07.2019 є предметом судового оскарження в адміністративних справах №817/386/18, №817/1406/18, №1740/2036/18, №1740/2147/18, №460/2546/18, №460/3115/18, №460/1275/19, №460/1640/19, №460/1792/19 та №460/2099/19.

При цьому, суд зазначає, що відповідно до п.6 розділу VІ Інструкції №449 вимога про сплату боргу (недоїмки) вважається відкликаною, якщо: сума боргу (недоїмки), зазначена у вимозі, погашається платником, органами державної виконавчої служби або органами Казначейства - у день, протягом якого відбулося таке погашення суми боргу (недоїмки) в повному обсязі; орган доходів і зборів скасовує або змінює раніше зазначену суму боргу (недоїмки) внаслідок її узгодження або оскарження - з дня прийняття органом доходів і зборів рішення про скасування або зміну раніше зазначеної суми боргу (недоїмки); вимога органу доходів і зборів про сплату боргу (недоїмки) скасовується судом - у день набрання судовим рішенням законної сили; борг (недоїмка) списується у випадках, передбачених статтею 25 Закону, в порядку, визначеному пунктами 9-11 цього розділу, - у день прийняття органом доходів і зборів рішення про списання боргу (недоїмки) відповідно до частини сьомої статті 25 Закону; є рішення суду на стягнення відповідних сум боргу (недоїмки), що зазначені у вимозі, - у день надходження виконавчих документів до органів державної виконавчої служби або до органів Казначейства.

Рішеннями Рівненського окружного адміністративного суду, що набрали законної сили, зокрема, по справах №817/85/16, №817/110/16, №817/299/16, №817/902/16, №817/845/17, №817/1135/17, №817/1895/17, №817/2265/17, №460/98/19, №460/741/19, №817/1496/17, №817/1671/17, №1740/2312/18, №460/2835/18, №460/626/19, №460/1054/19 підтверджується скасування частини з попередніх вимог про сплату (недоїмки) з єдиного внеску як протиправних та відсутність суми недоїмки зі сплати єдиного внеску, що була включена до оскаржуваної у даній справі вимоги від 13.08.2019 №Ю-258-11.

Відповідно до частини четвертої статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, відповідач не надав жодного належного та допустимого доказу щодо наявності у позивача недоїмки зі сплати єдиного внеску станом на 31.07.2019, яка не пов`язана із вказаними обставинами, а позивач своєчасно сплатив суму єдиного внеску за червень 2019 року, що підтверджується звітом і відповідними платіжними дорученнями.

Водночас, орган ДФС безпідставно змінював призначення здійснених ПрАТ "Рівнеазот" платежів, що направлялись на сплату задекларованих поточних зобов`язань зі сплати єдиного внеску (відображених у поданих Звітах про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до фіскальних органів) та протиправно направляв вказані кошти в рахунок погашення суми недоїмки, яка, як встановлено судовими рішеннями, відсутня.

За таких обставин суд дійшов висновку, що недоїмка станом на 31.07.2019 та вимога під №Ю-258-11 від 13.08.2019 є такими, що сформовані штучно, а саме за рахунок неправомірних дій відповідача по невірному відображенню в інтегрованій картці платника - позивача, нарахованих та сплачених ним платежів зі сплати єдиного внеску.

Відтак, вимога про сплату боргу (недоїмки) №Ю-258-11 від 13.08.2019 не відповідає встановленим у частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям правомірності, обґрунтованості, добросовісності та розсудливості. Оскаржувана вимога порушує права та охоронювані законом інтереси позивача, які підлягають судовому захисту шляхом визнання відповідного рішення протиправним та його скасування в судовому порядку.

За усього наведеного, позовні вимоги підлягають до повного задоволення.

Враховуючи положення частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України суд стягує на користь позивача понесені ним судові витрати, які підлягають відшкодуванню, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов Приватного акціонерного товариства "Рівнеазот" (м. Рівне-17, 33017, ) до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (вул. Дегтярівська, буд.11 Г, м. Київ 119,04119, ) задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати вимогу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про сплату боргу (недоїмки) № Ю-258-11 від 13.08.2019 про сплату боргу (недоїмки) з єдиного соціального внеску в сумі 67964136,00 грн.

Стягнути на користь Приватного акціонерного товариства "Рівнеазот" за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби судовий збір в сумі 17289 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення складений 16 грудня 2019 року.

Суддя Друзенко Н.В.