Справа № 640/21424/18
Суддя: Мартинюк Н.М.
Дата ухвалення: 2019-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

27 грудня 2019 року

Київ

справа №640/21424/18

адміністративне провадження №К/9901/36214/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Мартинюк Н.М.,

суддів - Жука А.В., Мельник-Томенко Ж.М.,

перевірив касаційну скаргу Фонду державного майна України на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 26 листопада 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Фонду державного майна України про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії.

І. Суть справи

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Фонду державного майна України, в якому просив суд:

- визнати протиправними дії Фонду державного майна України стосовно неналежного розгляду заяви №2 ОСОБА_1 від 22 жовтня 2018 року із забезпечення повної та об`єктивної перевірки всіх викладених у заяві доводів, участі заявника при розгляді заяви, можливості ознайомлюватися з матеріалами перевірки, а також інших прав заявника, зазначених у його заяві;

- зобов`язати Фонд державного майна України провести належний розгляд заяви позивача від 22 жовтня 2018 року із забезпеченням дотримання прав заявника відповідно до положень Закону України «Про звернення громадян»;

- стягнути з Фонду державного майна України на користь позивача моральну шкоду в розмірі 5 000 грн.

Окружний адміністративний суд міста Києва за результатами розгляду справи, який проводився за правилами спрощеного позовного провадження, своїм рішенням від 9 серпня 2019 року відмовив у задоволенні позову.

Не погоджуючись з цим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

За результатами її розгляду Шостий апеляційний адміністративний суд своєю постановою від 26 листопада 2019 року апеляційну скаргу задовольнив частково, рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо визнання протиправними дії Фонду державного майна України щодо розгляду заяви №2 ОСОБА_1 від 22 жовтня 2018 року без участі заявника та можливості ознайомлюватися з матеріалами перевірки, та зобов`язання Фонду державного майна України провести належний розгляд заяви ОСОБА_1 від 22 жовтня 2018 року скасував. Прийняв нову постанову, якою позовні вимоги задовольнив частково. Визнав протиправними дії Фонду державного майна України стосовно неналежного розгляду заяви №2 ОСОБА_1 від 22 жовтня 2018 року без участі заявника та можливості ознайомлюватися з матеріалами перевірки. Зобов`язав Фонд державного майна України провести належний розгляд заяви позивача від 22 жовтня 2018 року з забезпеченням участі заявника та можливості ознайомлюватися з матеріалами перевірки.

В іншій частині рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 9 серпня 2019 року залишив без змін.

У касаційній скарзі Фонд державного майна України просить скасувати постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 26 листопада 2019 року, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 9 серпня 2019 року залишити без змін.

Ознайомившись із доводами касаційної скарги, Верховний Суд вважає необхідним відмовити у відкритті касаційного провадження.

ІІ. Мотиви Верховного Суду

Пункт 20 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) передбачає таке поняття як адміністративна справа незначної складності - це справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.

Згідно пункту 2 частини шостої статті 12 КАС України до справ незначної складності належать справи щодо оскарження бездіяльності суб`єкта владних повноважень або розпорядника інформації щодо розгляду звернення або запиту на інформацію.

Відповідно до частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню, зокрема, судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Разом з тим, скаржник у своїй касаційній скарзі зазначає, що ця скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики. Однак, скаржник не висвітлює які з питань права в цій справі мають значення для формування єдиної правозастосовчої практики та який зв`язок відповідних питань із конкретними висновками, викладеними в судових рішеннях Верховного Суду.

Відповідач мотивує свою касаційну скаргу тим, що суди порушили норми матеріального та процесуального права, зокрема не надали належної оцінки його поясненням та доказам.

Отже, скаржник не продемонстрував наявності інших виключних обставин, які за положеннями Кодексу адміністративного судочинства України могли б вимагати касаційного перегляду справи. Застосування критерію малозначності в цій справі було передбачуваним ще з початку відкриття провадження судом першої інстанції.

Верховний Суд зазначає, що правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, згідно зі статтею 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведене повністю узгоджується з правовими позиціями, сформованими Європейським судом з прав людини, згідно з якими умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви (ухвала Європейського суду з прав людини від 9 жовтня 2018 року щодо неприйнятності у справі «Азюковська проти України»). Тому відмова Верховного Суду у розгляді касаційної скарги Фонду державного майна України у цій справі на підставі критерію малозначності справи не становить порушення права відповідача на доступ до суду за пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

За таких умов і обставин справи підстави для відкриття касаційного провадження відсутні.

Крім того, Верховний Суд звертає увагу, що відповідно до положень пункту 3 частини 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі, зокрема, відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі.

Керуючись статтями 4, 12, 248, 328, 333 КАС України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційної скаргою Фонду державного майна України на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 26 листопада 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Фонду державного майна України про визнання протиправними дії, зобов`язання вчинити дії.

Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала. Копію касаційної скарги залишити в суді касаційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і не може бути оскаржена.

……………………………

……………………………

……………………………

Н.М. Мартинюк

А.В. Жук

Ж.М. Мельник-Томенко,

Судді Верховного Суду