Справа № 240/10516/19
Суддя: Чернова Ганна Валеріївна
Дата ухвалення: 2019-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
категорія 112030100

Житомирський окружний адміністративний суд у складі: судді Чернової Г.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,
ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом та просить:
- визнати дії Головного управління пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови йому у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» - протиправними;
- зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України в Житомирській області зарахувати йому стаж роботи з 02.07.1984 року по 02.07.1992 року та з 02.07.1992 року по 19.05.1997 року до пільгового стажу за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах та призначити йому пенсію за віком на пільгових умовах з моменту звернення за її призначенням - з 02.12.2018.
Обґрунтовуючи вимоги, позивачем зазначено, що його пільговий страховий стаж становить 17 років 6 місяців 8 днів, і він є достатнім для призначення пенсії за віком на пільгових умовах з 02.12.2018. При цьому пільговий стаж роботи машиністом аміачно-холодильних установок з 02.07.1984 по 02.07.1992 та з 02.07.1992 по 19.05.1997 підтверджується записами в трудовій книжці та архівними довідками. З метою призначення пенсії на пільгових умовах та зарахування наведеного стажу, звернувся до відповідача із заявою 27.12.2018, проте йому було відмовлено в зв`язку із відсутністю даних про проведення атестації робочого місця, а також довідок, що підтверджують відомості про заробітну плату, характер та умови праці за вказані періоди. Вважає, що відмова є неправомірною з огляду на те, що відповідальність за своєчасне проведення атестації робочого місця покладається на керівника підприємства, організації, а не проведення атестації робочого місця є порушенням конституційного права на соціальний захист. Крім того, відсутність певних архівних довідок не може бути підставою для виключення періодів роботи з трудового стажу за наявності належним чином оформленої трудової книжки, які підтверджують стаж роботи у спірний період.
Ухвалою судді від 24.09.2019 відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження.
23.10.2019 Головним управлінням пенсійного фонду України в Житомирській області подано до суду відзив на позов, в якому останній просить відмовити у задоволенні позову повністю. Вказує, що підстави зарахувати позивачу стаж роботи машиністом аміачно-холодильних установок на Брусилівському відділку з 02.07.1984 по 02.07.1992 до пільгового стажу за Списком № 2 відсутні, оскільки позивачем не було надано довідки про заробітну плату, про відсутність переведення на іншу роботу, на роботу з неповним робочим днем, надання відпусток без збереження заробітної плати, документи про перейменування (реорганізацію) Коростишівського молокозаводу Житомирського обласного виробничого об`єднання харчової промисловості у ДП «Коростишівський молокозавод» ВАТ «Житомирмолоко», яке визнано банкрутом. Підстави зарахувати позивачу стаж роботи машиністом аміачно-холодильних установок на Брусилівському малому підприємстві «Молочник» відділку (записи про прийняття та звільнення скріплені печаткою Брусилівського молокозаводу ВАТ «Житомирмолоко») з 02.07.1992 по 19.05.1997 до пільгового стажу за Списком № 2 відсутні, оскільки позивачем не було надано довідки про заробітну плату, інші документи для підтвердження пільгового характеру виконуваної роботи, також відсутні документи про результати атестації робочих місць на Брусилівському малому підприємстві «Молочник» та висновки Державної експертизи умов праці, відсутні документи про перейменування (реорганізацію) Брусилівського МП «Молочник» у ДП «Брусилівський молокозавод» ВАТ «Житомирмолоко».
В судовому засіданні представник позивача підтримав позов з підстав, зазначених у ньому, просив його задовольнити.
Представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову з мотивів, вказаних у відзиві на позовну заяву.
Ухвалою від 29.10.2019, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, суд перейшов в письмове провадження по справі.
Вислухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов і відзив, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.
Так, з трудової книжки БТ-1 НОМЕР_1 , судом встановлено, що з 02.07.1984 ОСОБА_1 прийнятий на Брусилівську виробничу дільницю Коростишівського молокозаводу машиністом аміачно-холодильних установок 3 розряду (наказ від 29.06.1984 №20).
Наказом директора Коростишівського молокозаводу від 01.07.1992 № 37 позивача з 02.07.1992 переведено до Малого підприємства «Молочник» смт Брусилова у зв`язку із відокремленням Брусилівської виробничої дільниці.
З 02.07.1992 ОСОБА_1 прийнято на Брусилівське мале підприємство «Молочник» машиністом аміачно-холодильних установок 3 розряду (наказ від 02.07.1992 №3-к).
19.05.1997 позивача звільнено із займаної посади по переводу на роботу до СФГ «Нереста» (наказ № 28-к від 19.05.1997). Запис скріплено печаткою директора Брусилівського молокозаводу.
27.12.2018 позивачем подано до Коростишівського ОУ ПФУ заяву про призначення пенсії за віком з додатками про підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах.
Листом від 31.07.2019 № 123/02-23 ОСОБА_1 повідомлено про відмову у призначенні пенсії із зменшенням пенсійного віку, передбаченого ст.12 Закону України «Про пенсійне забезпечення», оскільки з поданих документів неможливо підтвердити стаж роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці по Списку № 2.
А саме, як вбачається з рішення комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років при головному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області від 08.02.2018 № 92, останньою вказано наступне. Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заяви щодо підтвердження періодів роботи машиністом аміачно-холодильних установок з 02.07.1984 по 02.07.1992 на Брусилівському відділку Коростишівського молокозаводу та з 03.07.992 по 19.05.1997 на Брусилівському малому підприємстві "Молочник" як роботи, що зараховується до стажу для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до ст.114 розд. XIV-1 Закону Україну "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", оскільки:
- відсутні довідки про заробітну плату за вищезазначені періоди роботи на даних підпримствах та інші документи для підтвердження пільгового характеру виконуваної роботи у період з 03.07.1992 по 19.05.1997, що суперечить вимогам п.11 Порядку № 18-1;
- документи про результати проведення атестації робочих місць на Брусилівському малому підприємстві "Молочник";
- документи про перейменування/реорганізацію Коростишівського молокозаводу Житомирського обласного виробничого об`єднання харчової промисловості у Дочірнє підприємство "Коростишівський молокозавод" Відкритого акціонерного товариства "Житомирмолоко", а також Брусилівського малого підприємства "Молочник" у Дочірнє підприємство "Брусилівський молокозавод" Відкритого акціонерного товариства "Житомирмолоко", юридичні особи яких припинено у зв`язку з визнанням банкрутами.
Вважаючи протиправною відмову у підтвердженні пільгового стажу з з 02.07.1984 по 02.07.1992 та з 02.07.1992 по 19.05.1997, позивач звернувся до суду за захистом охоронюваних законом прав та інтересів.
Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд зважає на наступне.
Відповідно до частини 1 статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Згідно з пунктом «б» частини 1 статті 13 Закону України від 05.11.1991 №1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон №1788-XII) на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.
Суд враховує, що у межах даної справи дослідженню підлягають підстави для відмови позивачу у підтвердженні пільгового стажу роботи та у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах з дня звернення за такою пенсією.
Згідно зі статтею 62 Закону №1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
При цьому суд вважає за необхідне зазначити, що стаж роботи позивача з 02.07.1984 по 02.07.1992 та з 02.07.1992 по 19.05.1997 на посаді машиніста аміачно-холодильних установок у Брусилівській виробничій дільниці Коростишівського молокозаводу та Малому підприємстві «Молочник» підтверджується трудовою книжкою позивача, а також показаннями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .
Так, свідок ОСОБА_2 у судовому засіданні 29.10.2019 показав, що працював повний робочий день на посаді машиніста аміачно-холодильних установок з 1982 року разом з позивачем до 1997 року на Брусилівському молокозаводі. Разом з ОСОБА_1 їздили на переатестацію у м. Житомир з правил технічної безпеки, у його трудовій книжці містяться такі ж записи як і у позивача.
Свідок ОСОБА_3 показала, що з 1992 року по 1997 рік разом з ОСОБА_1 працювала на Брусилівському малому підприємстві «Молочник» майстром цеху, потім на інших посадах, та після 1997 стала директором цього ж підприємства тільки із назвою «Нереста». ОСОБА_1 в цей період працював на посаді машиніста аміачно-холодильних установок, яка завжди рахувалась посадою із шкідливими умовами, в зв`язку із чим позивачу надавалась додаткова відпустка та видавалось по літру молока. З приводу атестації їй відомо тільки, що така проводилась.
Суд також враховує, що згідно довідки Державного архіву Житомирської області № К-3003/01 від 10.07.2019 та довідки архівного сектору Брусилівської РДА №239 від 27.12.2018 та № 225 від 11.12.2018, документи постійного зберігання та з кадрових питань (особового складу): накази з кадрових питань, особові рахунки працівників, документи про результати проведення атестації робочих місць Брусилівської виробничої дільниці (відділку) «Коростишівський молокозавод» за 1984-1992 роки, Брусилівського малого підприємства «Молочник» за 1992-1997 роки на зберігання до Державного архіву Житомирської області не надходили; документи ДП "Коростишівський молокозавод" ВАТ "Житомирмолоко", Брусилівського малого підприємства «Молочник» на зберігання архівного сектору РДА не надходили.
Згідно довідок комунальної установи «Трудовий архів Брусилівської селищної ради» № 200 від 18.12.2018 та № 207 від 27.12.2018, документи по особовому складу Коростишівського молокозавода Брусилівського п/участка, МП «Молочник», ВАТ «Брусилівський молокозавод», СФГ «Нереста», ТОВ «Молочний дім», дочірнього підприємства «Коростишівський молокозавод» ВАТ Житомирмолоко до комунальної установи не передавались.
З приводу наведеного необхідно відзначити, що на позивача не може бути покладена відповідальність за неможливість надання різного роду довідок, які підтверджують його пільговий стаж за обставин їх фактичної відсутності внаслідок неналежного виконання посадовими особами своїх обов`язків з передачі документів по особовому складу Брусилівської виробничої дільниці (відділку) «Коростишівський молокозавод» за 1984-1992 роки, Брусилівського малого підприємства «Молочник» за 1992-1997 до архівних установ чи-то неналежного зберігання таких документів в архівних установах.
Як вбачається із архівних довідок комунальної установи "Міжвідомчий Коростишівський архів" від 18.01.2019 № 34 та від 29.12.2018 № 535 документи ДП "Коростишівський молокозавод" прийняті на зберігання КП "Міжвідомчий Коростишівський архів" 20.02.2009. За рішенням виконавчого комітету міської ради №36 від 22.03.1994 в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України (ЄДРПОУ) значилось підприємство як Коростишівський молочний завод. За рішенням Коростишівської районної державної адміністрації №325 від 08.04.1999 року в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України (ЄДРПОУ) значилось підприємство як Відкрите акціонерне товариство Коростишівський молокозавод.
Згідно наказів №57-к від 03.09.1986р., №47-к від 31.07.1987р., №67-к від 11.09.1989р., №55-к від 01.08.1990р., №47-к від 15.09.1991р. ОСОБА_1 надавалася відпустка на 30 робочих днів (24дні -основна, 6 днів - шкідливі умови праці). Згідно наказу №36 від 02.11.1987р. ОСОБА_1 нагороджений Почесною грамотою та на підставі постанов адміністрації та профкому від 10.03.1988р. та від 16.12.1991р. по Брусилівській виробничій дільниці був премійований.
Враховуючи наведене у сукупності, позивачем підтверджено пільговий стаж його роботи в період з 02.07.1984 по 02.07.1992 та з 02.07.1992 по 19.05.1997 на посаді машиніста аміачно-холодильних установок у Брусилівській виробничій дільниці Коростишівського молокозаводу та Малому підприємстві «Молочник».
Щодо посилання Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на відсутність документів про проведення атестації робочих місць, суд зазначає таке.
Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 № 442 (далі - Порядок №442), яка визначає, що відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсії за віком на пільгових умовах за Списками № 1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, затверджуваними Кабінетом Міністрів України, а також пенсії, що можуть встановлюватися підприємствами й організаціями за рахунок власних коштів працівникам інших виробництв, професій та посад залежно від умов праці, призначаються за результатами атестації робочих місць.
Відповідно до пункту 1 Порядку №442 атестація робочих місць за умовами праці проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров`я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому.
Результати атестації використовуються для розроблення заходів щодо покращення умов праці і оздоровлення працівників та під час визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах, пільг і компенсацій за рахунок підприємств, установ та організацій, обґрунтування пропозицій про внесення змін до списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (пункт 10 Порядку №442).
Як випливає з пункту 11 Порядку №442, контроль за якістю проведення атестації робочих місць за умовами праці, правильністю застосування списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, покладається на Держпраці.
Міністерство праці та соціальної політики України у листі від 16.12.1999 № 01-3/2586-02-6 «Про порядок обчислення стажу роботи для призначення пільгових пенсій за результатами атестації робочих місць» роз`яснило, що у разі підтвердження права за результатами атестації впродовж 5 років після ведення в дію Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, до пільгового стажу зараховується весь період роботи за професіями і посадами, передбаченими Списками № 1 і № 2, тобто період до дати видання наказу по підприємству про результати проведення атестації і подальший період роботи впродовж 5 років після вперше проведеної атестації.
У роз`ясненнях про проведення атестації робочих місць за умовами праці в окремих випадках, затверджених наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 21.08.2000 № 205, передбачено, що в окремих випадках за скрутного фінансово-економічного стану, що склався на підприємстві з незалежних від нього причин, для проведення атестації робочих місць, де не сталися докорінні зміни умов і характеру праці, у зв`язку з впровадженням нових технологій, засобів виробництва, матеріалів, реконструкцією існуючих об`єктів, приміщень тощо, можливе використання результатів санітарно - гігієнічних досліджень факторів виробничого середовища і трудового процесу, отриманих під час попередньої атестації, за умови реалізації технічних і організаційних заходів щодо поліпшення умов праці та оздоровлення працівників за результатами попередньої атестації робочих місць і дотримання всіх інших вимог Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці.
Атестація має проводитися у передбачені пунктом 4 Порядку проведення атестації строки, а відповідальність за своєчасність та якість її проведення покладається на керівника підприємства, організації.
Отже своєчасність та проведення атестації робочих місць за умовами праці не залежить від працівника і не може обмежувати його право на отримання пенсії.
Несвоєчасне або неналежне проведення атестації робочих місць не можуть позбавити громадян їх конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсій за віком на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Такі висновки суду узгоджуються з правовою позицією, висвітленою в постанові Верховного Суду від 14 березня 2019 року по справі справа №227/2076/17.
Згідно п.1 ч.1 ст.45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.
Згідно п."б" статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Оскільки позивач досягнув, з урахуванням приписів п."б" статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», пенсійного віку 02.12.2018 і звернувся за призначенням пільгової пенсії 27.12.2018, вона має бути призначена з 03.12.2018, а не з 02.12.2018, як просить позивач.
Частиною 1 ст.77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
За вказаних обставин суд дійшов висновку, що у відповідача відсутні правові підстави для не підтвердження пільгового стажу роботи ОСОБА_1 машиністом аміачно-холодильних установок з 02.07.1984 по 02.07.1992 та з 02.07.1992 по 19.05.1997 та відмови у призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах, у зв`язку з чим позов підлягає частковому задоволенню.
Так, згідно з частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 768,40 грн.
Керуючись статтями 227, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови ОСОБА_1 у підтвердженні пільгового стажу його роботи машиністом аміачно-холодильних установок з 02.07.1984 по 02.07.1992 та з 02.07.1992 по 19.05.1997.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зарахувати ОСОБА_1 стаж роботи з 02.07.1984 по 02.07.1992 та з 02.07.1992 по 19.05.1997 до пільгового стажу за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.«б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах з 03.12.2018.
В частині позовних вимог зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах з 02.12.2018 - відмовити.
Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області судовий збір в сумі 768,40 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Г.В. Чернова