Справа № 725/5799/19
Суддя: Бужора В. Т.
Дата ухвалення: 2019-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 725/5799/19
Провадження № 2-а/723/5369/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2019 року м.Сторожинець

Сторожинецький районний суд

Чернівецької області в складі:

головуючого судді Бужори В.Т.,

при секретарі Чікал І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сторожинець адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , до Інспектора роти №1 бат.УПП у Хмельницькій області, Сандуленко Р.П., про скасування постанови про адміністративне правопорушення від 10 жовтня 2019 року,-

встановив:

До Сторожинецького районного суду Чернівецької області звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Інспектора роти №1 бат.УПП у Хмельницькій області, Сандуленко Р.П., про скасування постанови про адміністративне правопорушення від 10 жовтня 2019 року. В обґрунтування позову посилається на те, що вважає постанову незаконною, тому що остання не відповідає дійсним обставинам, оскільки Правил дорожнього руху він не порушував. Зазначив, що інспектором при винесенні постанови не керувався жодними допустимими доказами, які б підтверджували вину ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, оскільки не вбачається правопорушення ПДР України, а саме п.31.4.7 в, при наявності тріщини на вітровому склі експлуатація автомобіля не забороняється. Вважає, що інспектором ОСОБА_2 при накладенні стягнення було порушено вимоги ст. 280 КУпАП..

Вину у вчинені зазначеного в оскаржуваній постанові адміністративного правопорушення не визнає та звертає увагу, що вказана вище Постанова в справі про адміністративне правопорушення від 10.10.2019 року серії НК №008007 винескна незаконно, упереджено, з грубим порушенням порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення та норм КУпАП, що призвело до незаконного притягнення до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення.

Позивач у відкрите судове засідання з`явився, в суді просив позовні вимоги задовольнити з підстав зазначених у позовній заяві.

Відповідач Інспектор роти №1 бат. УПП у Хмельницькій області, Сандуленко Р.П. подав до суду відзив на позовну заяву, а отже визнав, що позов пред`явлений саме до нього, позовні вимоги ОСОБА_1 не визнав та просить суд у позові відмовити. На заперечення позовних вимог посилається на правомірність своїх дій при притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. Також подав суду клопотання про залишення позову ОСОБА_1 без руху та просив суд розгляд клопотання здійснювати без його участі.

Позивач надав суду пояснюючу на відзив про адміністративний позов, де вказав, що з відеозапису портативного відео реєстратора інспектора поліції Сандуленка Р.П., який додав до справи, є доказ того, що зупинивши транспортний засіб порушив ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію», що не працює права фара ближнього світла, але по факту вона працювала.

Суд, дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Як вбачається із постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 008007 від 10.10.2019 р. (а.с. 7), винесеної інспектором рота №1 бат. УПП в Хмельницькій області, відносно ОСОБА_1 , він керував транспортним засобом в якого були тріщина лобового скла в районі склоочисника, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, у зв`язку з чим, була винесена оскаржувана постанова із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу.

Судом встановлено наявність порушеного права на належний розгляд справи за встановленою законом процедурою, у зв`язку з чим, позивач звернувся до суду за захистом.

Вирішуючи спір, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1, 2, 5 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу; в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок, щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

У відповідності до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 252 КУпАП, встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Як вбачається із п. 9 розділу III «;Розгляд справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» Наказу МВС України «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» від 07.11.2015 р. № 1395, розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.

Відповідачем не надано для дослідження у судовому засіданні будь-яких доказів вчинення позивачем інкримінованих правопорушень, які були взяті до уваги при розгляді справи відповідачем та покладені в основу останнім при винесенні оскаржуваної постанови.

При цьому, суд зазначає, що матеріали справи не містять жодних доказів наявності адміністративного правопорушення, як-то речові докази, показання технічних приладів та засобів, відео- та фотофіксація, кінозйомка, тощо.

Єдиним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення є постанова у справі про адміністративне правопорушення.

Однак, суд зазначає, що наявна в матеріалах справи постанова про адміністративне правопорушення не може бути визнана доказом вчинення позивачем порушення ПДР України, оскільки не є доказом в розумінні статті 251 КУпАП.

Адміністративний суд покликаний захищати осіб від порушень їх прав з боку суб`єктів владних повноважень. Обов`язковим елементом правопорушення є негативні для особи наслідки у вигляді невизнання, обмеження або перешкоджання у реалізації її реальних прав, свобод або інтересів, які настають внаслідок протиправних дій або рішень суб`єктів владних повноважень. Відсутність порушення суб`єктивних прав особи, навіть у разі коли рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень містять ознаки протиправності, унеможливлює досягнення завдань адміністративного судочинства.

За таких обставин винесену постанову не можна вважати обґрунтованою та законною.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що відповідачем не надано суду доказів, які б свідчили про неправомірність заявлених позовних вимог, отже їхня відсутність викликає сумнів у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП, а тому будь-який сумнів тлумачиться на користь позивача.

Як вбачається із ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до ч. 2 ст.9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Суд звертає увагу на те, що працівники патрульної поліції наділені повноваженнями щодо фіксування події адміністративного правопорушення, мають відповідні технічні засоби та спеціальні знання, відтак, враховуючи те, що відповідач мав можливість для формування доказової бази щодо правопорушення, яке описане в оскаржуваній постанові, однак до суду належних доказів правопорушення надано не було, тому суд вважає за необхідне скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК №008007 від 10.10.2019 р., винесеної інспектором роти №1 бат. УПП у Хмельницькій області, відносно Попеску ОСОБА_3 ..

З огляду на вищевказане та керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст.9,72,73,77,286 КАС України, ст.ст. 247, 251, 252, 283 КУпАП, суд

У Х В А Л И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 , до Інспектора роти №1 бат. УПП у Хмельницькій області, Сандуленко Р., про скасування постанови про адміністративне правопорушення від 10 жовтня 2019 року задовольнити.

Визнати дії інспектора роти №1 бат. УПП у Хмельницькій області Сандуленко Р. протиправними та скасувати: постанову по справі про адміністративне правопорушення серії НК №008007 від 10 жовтня 2019 р., про накладання адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 гривень за порушення п. 31.4.7 в ПДР України

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до сьомого апеляційного адміністративного суду через Сторожинецький районний суд Чернівецької області.

Повний текст рішення складений 26 грудня 2019 року.

Суддя