Справа № 420/6034/19
Суддя: Свида Л. І.
Дата ухвалення: 2019-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/6034/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2019 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Свиди Л.І.

розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії, - ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення відповідача від 30.10.2018 року, протокол №10 про відмову позивачу в призначенні пенсії, визнання протиправним та скасування рішення Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі №5036 від 15.11.2018 року про відмову позивачу в призначенні пенсії, зобов`язання відповідача нарахувати та виплати позивачу пенсію за період з жовтня 2018 року по день прийняття судом рішення у даній справі.

За цією позовною заявою відкрито спрощене позовне провадження у відповідності до ст. 12 КАС України та наданий відповідачу строк для подання до суду відзиву на цю заяву, позивачу - відповіді на відзив.

Позивач в судове засідання не з`явився, просив розглянути справу за його відсутності. Позов, відповідь на відзив обґрунтовані позивачем тим, що оскаржувані рішення органу пенсійного фонду є протиправними, оскільки наведені обґрунтування відмови у підтвердженні зайнятості позивача на пільгових умовах періодів роботи з 24.12.1993 року по 29.11.2004 року з підстав відсутності можливості перевірки обґрунтованості видачі документів є такими, що не ґрунтуються на положеннях законодавства. У позивача наявний стаж для призначення пенсії на пільгових умовах, що підтверджується записами у трудовій книжці та довідкою про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився. З відзиву на позовну заяву, заперечень на відповідь на відзив вбачається, що відповідач позов не визнає, оскільки станом на 27.04.2014 року м. Торез було окупованим, первинні документи і печатка підприємства фактично знаходилися на непідконтрольній Українській владі території м. Торез, а органи Державної влади України там не здійснювали свої повноваження, надана позивачем довідка від 27.04.2014 року видана ТОРЕЗАНТРАЦИТ шахта «Червона Зірка» не може і не могла були видана ніким, окрім окупаційної адміністрації Російської Федерації у Донецькій області, а тому не може бути належним і достовірним доказом. Крім того, за 2001-2003 роки наявна інформація, що заявник здійснював підприємницьку діяльність, тобто не підтверджується зайнятість повний робочий день під землею. Крім того, за даними персоніфікованого обліку нарахування заробітної плати за 1998-2004 взагалі відсутні.

Згідно з ч. 9 ст. 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи вищевикладені приписи КАС України суд прийшов до висновку про можливість продовження розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до довідки від 01.08.2018 року №3967 ОСОБА_1 є внутрішньо переміщеною особою, зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання АДРЕСА_2 перебування АДРЕСА_3 (аркуш справи 17).

Позивач 26.09.2018 року звернувся до Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі із заявою №5063 про призначення пенсії за віком як працівникам, зайнятих на підземних і відкритих гірничих роботах в металургії відповідно до ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (аркуш справи 74).

Однак, рішенням Комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області (протокол №10 від 30.10.2018 року) відмовлено в підтвердженні періоду роботи з 24.12.1993 року по 29.11.2004 року на посадах учня гірника та гірника очисного забою на шахті «Червона зірка» відповідно до Списку №1 виробництв, цехів, професій і посад і показників на підземних роботах, роботах з особливо важкими умовами праці, зайнятість на яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року №1173 розділ І «Гірничі роботи», оскільки за наявними документами не підтверджується зайнятість заявника повний робочий день під землею (аркуш справи 29).

Крім того, рішенням Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі №5063 від 15.11.2018 року позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. З рішення вбачається, що відповідно до ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», право на пенсію за віком на пільгових умовах мають працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу не менше 22 років у чоловіків.

Відповідно до п. 20 Постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637 «Про затвердження «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У разі ліквідації підприємства стаж на пільгових умовах підтверджується Комісією з питань підтвердження стажу на посадах, що дають право на призначення пенсій на пільгових умовах. Період роботи з 24.12.1993 року по 29.11.2004 року на посадах учня гірника та гірника очисного забою на шахті «Червона зірка» відповідно до Списку №1 виробництв, цехів, професій, і посад і показників на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість на яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 №1173 розділ І-«Гірничі роботи» не враховується, оскільки за наявними документами не підтверджується зайнятість повний робочий день під землею, що підтверджується Комісією при Головному управлінні ПФУ в Одеській області від 30.10.2018 року №10. Додатково повідомлено, що за даними персоніфікованого обліку нарахування заробітної плати за 1998-2004 роки взагалі відсутні. Страховий стаж позивача складає 10 років 6 місяців 18 днів, а пільговий стаж відсутній (аркуш справи 30).

Позивач не погодився з правомірністю зазначених рішень пенсійного фонду, що і стало підставою для звернення до суду з цим позовом.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно з ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Згідно із ч. 1 ст. 56, ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 3, 20 «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Тобто з наведеного вбачається, що уточнюючі довідки для підтвердження спеціального трудового стажу необхідно надавати лише в разі, коли відсутні відповідні відомості в трудовій книжці.

З трудової книжки позивача НОМЕР_1 від 15.07.1984 року вбачається, що 24.12.1993 року позивач прийнятий на шахту «Червона Зірка» учнем гірноробочого очисного забою з повним робочим днем під землею. З 20.06.1994 року переведений підземним гірноробочим очисного забою 4 рангу з повним робочим днем під землею. З 17.11.1999 року переведений підземним гірноробочим 5 рангу очисного забою з повним робочим днем під землею та 29.11.2004 року звільнений з шахти «Червона Зірка» за власним бажанням. Загалом його підземний стаж на шахті «Червона Зірка» складає більше 11 років (аркуші справи 20-26).

Крім того, позивачем надана довідка ТОРЕЗАНТРАНТРАЦИТ Шахта «Червона Зірка» про заробітну плату для обчислення пенсії від 27.04.2014 року №3429, з якої вбачається нарахування позивачу заробітної плати за період з 1993 року по 1998 рік (аркуш справи 95).

Відповідач не заперечує, що посади, на яких працював у спірний період позивач, віднесена до Списку №1.

Тобто, записами у трудовій книжці підтверджується робота позивача у період з 24.12.1993 року по 29.11.2004 рік на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1, повний робочий день під землею, і уточнююча довідка в даному випадку не повинна додатково вимагатися.

При цьому, з довідки про підтвердження наявного трудового стаду для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, виданої ТОРЕЗАНТРАНТРАЦИТ Шахта «Червона Зірка» від 27.04.2014 року вбачається, що позивач працював повний робочий день на шахті «Червона Зірка» у період з 24.12.1993 року по 29.11.2004 рік на посаді учня гірноробочого очисного забою (аркуш справи 28).

Таким чином посади, на яких працював ОСОБА_1 у період з 24.12.1993 року по 29.11.2004 рік віднесено до Списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, які затверджені Постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 року № 10 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення», що дає право на отримання пенсії на пільгових умовах.

З оскаржуваних рішень вбачається, що період роботи позивача з 24.12.1993 року по 29.11.2004 року на посадах учня гірника та гірника очисного забою на шахті «Червона зірка» відповідно до Списку №1 виробництв, цехів, професій, і посад і показників на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість на яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 №1173 розділ І-«Гірничі роботи» не враховується, оскільки за 2001-2003 роки наявна інформація, що позивач здійснював підприємницьку діяльність, тобто не підтверджується зайнятість повний робочий день. Додатково повідомлено, що за даними персоніфікованого обліку нарахування заробітної плати за 1998-2004 роки взагалі відсутні. Страховий стаж позивача складає 10 років 6 місяців 18 днів, а пільговий стаж відсутній.

Суд звертає увагу, що з наданої до суду трудової книжки та довідки ТОРЕЗАНТРАНТРАЦИТ Шахта «Червона Зірка» від 27.04.2014 року вбачається зайнятість позивача повний робочий день на шахті «Червона Зірка» у період з 24.12.1993 року по 29.11.2004 рік, що дає право на зарахування вказаного періоду для призначення пільгової пенсії.

Щодо посилань відповідача на не прийняття довідки ТОРЕЗАНТРАНТРАЦИТ Шахта «Червона Зірка» від 27.04.2014 року, оскільки вона видана окупаційною адміністрацією Російської Федерації у Донецькій області, суд звертає увагу на наступне.

Відповідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що предмет і мета Конвенції як інструменту захисту прав людини потребують такого тлумачення і застосування її положень, завдяки яким гарантовані нею права були б не теоретичними чи ілюзорними, а практичними та ефективними (пункт 53 рішення у справі «Ковач проти України» від 07.02.2008, пункт 59 рішення у справі «Мельниченко проти України» від 19.10.2004, пункт 50 рішення у справі «Чуйкіна проти України» від 13.01.2011, пункт 54 рішення у справі «Швидка проти України» від 30.10.2014 тощо).

Це означає, що суд має оцінювати фактичні обставини справи з урахуванням того, що права, гарантовані Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, мають залишатися ефективними та людину не можна ставити в ситуацію, коли вона завідомо не може реалізувати своїх прав.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

За ст. 14 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод користування правами та свободами, визнаними в цій Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою.

Отже, позивач опинився в ситуації, що відповідно позбавляє його можливості забезпечити належний захист своїх прав.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до частини третьої статті 23 Загальної Декларації прав людини, пункту 4 частини першої Європейської Соціальної хартії та частини третьої статті 46 Конституції України кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

Також суд враховує висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини (зокрема, «Loizidou v. Turkey», «Cyprus v. Turkey»), а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v. the Republic of Moldova and Russia», «Ilascu and Others v. Moldova and Russia»), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.

Таким чином, у даному випадку і при обставинах, що склались у зв`язку з тимчасовою окупацією певних територій Донецької області, відмова відповідачем - органом державної влади позивачу - фізичній особі у реалізації її права на призначення пенсії з підстави знаходження підприємств та установ, які видали документи на підтвердження пільгового стажу роботи, на тимчасово непідконтрольній українській владі території, не є пропорційною меті, якої намагався досягти відповідач цією відмовою, та така відмова порушує баланс між конституційним правом позивача на соціальне забезпечення та завданням відповідача щодо перевірки правильності нарахування пенсії.

Таким чином, відповідач повинен був надати належну оцінку всім наданим позивачем для підтвердження пільгового стажу роботи документам, зокрема, які видані та засвідчені печатками ТОРЕЗАНТРАНТРАЦИТ Шахта «Червона Зірка», відомості в яких, як встановлено судом, в повній мірі узгоджуються з відомостями, що містяться в трудовій книжці позивача.

Крім того, відсутність відомостей у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування про сплату роботодавцем єдиного соціального внеску не є підставою для відмови у призначенні позивачу пенсії на пільгових умовах.

На підставі викладеного, позивач має право на зарахування до пільгового стажу період роботи з 24.12.1993 року по 29.11.2004 року на посадах учня гірника та гірника очисного забою на шахті «Червона зірка» відповідно до Списку №1 виробництв, цехів, професій і посад і показників на підземних роботах, роботах з особливо важкими умовами праці, зайнятість на яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року №1173 розділ І «Гірничі роботи» а тому рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 30.10.2018 року протокол №10 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії, та рішення Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі №5036 від 15.11.2018 року про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії є протиправними та підлягають скасуванню.

Крім того, враховуючи протиправність оскаржуваних рішень, відповідач має бути зобов`язаний судом зарахувати позивачу до пільгового стажу період роботи з 24.12.1993 року по 29.11.2004 року на посадах учня гірника та гірника очисного забою на шахті «Червона зірка» відповідно до Списку №1 виробництв, цехів, професій і посад і показників на підземних роботах, роботах з особливо важкими умовами праці, зайнятість на яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року №1173 розділ І «Гірничі роботи» та повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії від 26.08.2018 року за №5063, з врахуванням висновків суду.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області нарахувати та виплати ОСОБА_1 пенсії за період з жовтня 2018 року по день прийняття судом рішення у даній справі, вона не підлягає задоволенню, є передчасною, оскільки Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зобов`язано повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії від 26.08.2018 року за №5063, з врахуванням висновків суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи вищезазначене та оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані, відповідають вимогам законодавства та підлягають частковому задоволенню.

Крім того, у відповідності до ч. 1 ст. 139 КАС України, сплачений ОСОБА_1 судовий збір підлягає стягненню з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області за рахунок його бюджетних асигнувань.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 6, 14, 90, 139, 243-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65107, м. Одеса, вул. Канатна, 83, ) про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 30.10.2018 року, протокол №10 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії, визнання протиправним та скасування рішення Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі №5036 від 15.11.2018 року про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії, зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області нарахувати та виплати ОСОБА_1 пенсію за період з жовтня 2018 року по день прийняття судом рішення у даній справі задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 30.10.2018 року протокол №10 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії.

Визнати протиправним та скасувати рішення Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі №5036 від 15.11.2018 року про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком від 26.08.2018 року за №5063, з врахуванням висновків суду.

В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65107, м. Одеса, вул. Канатна, 83, ) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) сплачений судовий збір у розмірі 1536,80 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та строки, встановлені ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Л.І. Свида

.