Справа № 308/3650/19
Суддя: Фазикош О. В.
Дата ухвалення: 2019-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 308/3650/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2019 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі: головуючого - судді Фазикош О.В., за участі секретаря судового засідання Торчинович Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ужгород позовну заяву ОСОБА_1 до Закарпатської митниці Державної Фіскальної служби України про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про порушення митних правил,

ВСТАНОВИВ:

У відповідності до ч. 3 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 26 грудня 2019 року проголошено вступну та резолютивну частини ухвали, повний текст ухвали складено 02 січня 2020 року.

ОСОБА_1 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду з адміністративним позовом до відповідача Закарпатської митниці Державної Фіскальної служби України про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про порушення митних правил.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 05.04.2019 позовну заяву залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків, зазначених в мотивувальній частині ухвали.

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду від 19.04.2019 у справі відкрито провадження та призначено до судового розгляду, постановлено проводити розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

13.06.2019 представником відповідача подано відзив на позовну заяву, у якому останній просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

18.09.2019 позивачем на адресу суду надіслано заяву про вжиття заходів забезпечення позову. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.09.2019 у задоволенні заяви позивача щодо вжиття заходів забезпечення позову відмовлено.

Справа до розгляду призначалася неодноразово. На виклик суду позивач не з`являвся. Судові засідання у справі відкладалися неодноразово 05.07.2019, 11.10.2019, 13.12.2019 року. Судом здійснювався виклик позивача шляхом направлення кореспонденції на адресу, зазначену в позові самим позивачем, проте конверти із судовими повістками повертаються на адресу суд із відміткою на звороті «за закінченням терміну зберігання». Окрім того інформація щодо справи часу та місця розгляду справи розміщена на сторінці офіційного веб-порталу судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: https://ug.zk.court.gov.ua/sud0712/gromadyanam/csz/.

Про причини неявки суд не повідомляє, заяви про розгляд справи за його відсутності не подавав. Таким чином, має місце повторна неявка належним чином повідомленого позивача.

Поважність причин неявки сторони в суд є оціночною категорією, яка вирішується судом в кожному конкретному випадку, але в будь якому разі неявка позивача або представника повинна бути обумовлена причинами, які об`єктивно та безумовно не дозволяють йому з`явитись до суду: хвороба, відрядження, несвоєчасне отримання судової повістки, тощо. Позивач взагалі не надав суду доказів поважності неявки в судові засідання 05.07.2019, 11.10.2019, 13.12.2019, 26.12.2019 року у зв`язку з чим суд знаходить неявку такою, що відбулася з неповажних причин.

Відповідно до ч. 5 ст. 205 КАС України, у разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду, якщо неявка перешкоджає розгляду справи.

До позивача, який не є суб`єктом владних повноважень, положення цієї частини застосовуються лише у разі повторної неявки.

З огляду на приписи наведеної статті, процесуальним законодавством передбачено випадки, коли адміністративний суд має право розглянути справу за відсутності позивача - у разі надходження від нього відповідної заяви або коли неявка позивача у судове засідання не перешкоджає розгляду справи.

Суд зауважує, що вказана неявка перешкоджає розгляду справи, оскільки для повного та всебічного встановлення обставин справи необхідно, щоб позивач надав пояснення у судовому засіданні, з урахуванням поданого відзиву.

Суд вважає, що неявка позивача у судове засідання перешкоджає розгляду справи, клопотання про розгляд справи без його участі до суду не надходило.

Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.240 КАС України, якщо позивач не прибув (повторно не прибув, якщо він не є суб`єктом владних повноважень) у підготовче засідання чи у судове засідання без поважних причин або не повідомив про причини неявки, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду.

Європейський Суд з Прав Людини у своєму рішенні у справі "Варбанов проти Болгарії" (Varbanov v. Bulgaria), №31365/96, пункт 36, ECHR 2000-X) підкреслив, "що право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету, та мати розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями".

Європейський суд з прав людини дотримується позиції, що проявляти ініціативу щодо своєчасного розгляду справи повинен саме позивач. Так, в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» Суд зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосереднього його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання".

Крім того, в своїх рішеннях Європейський суд неодноразово акцентував, що позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу "сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки".

Відповідальність за швидке здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на державні судові органи. Однак, розумність тривалості судового провадження залежить не тільки від складності справи, її обставин та предмета спору, але і поведінки сторін. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі "Смірнова проти України").

Вказана практика ЄСПЛ знайшла своє відображення в новій редакції КАСУ. Так, ч.1 ст.45 КАСУ встановлено, що учасники судового розгляду та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Позивач, як ініціатор звернення має з`являтися до суду. Використання ним цього права повинно слугувати своєчасному та ефективному розгляду справи, в тому числі і шляхом безпосередньої участі у судовому засіданні. Позивач та його представник мали реальну можливість прибути на слухання та виконати покладений на них ст. 44 КАС України обов`язок сприяння суду своєчасно, всебічно, повно та об`єктивно розглянути справу, проте цього не зробили.

Судом здійснювалися виклики позивача на адресу зазначену ним у позові, однак на адресу суду повертаються повідомлення про вручення поштового відправлення із відміткою «за закінчення терміну зберігання», а тому суд позбавлений іншої можливості забезпечити явку позивача в судове засідання. Крім того, здійснювались публікації про час та дату проведення судових засідань на офіційному сайті суду. Позивач не цікавиться рухом позовної заяви, що свідчить про втрату позивачем інтересу до даної справи. Окрім того інформація щодо справи часу та місця розгляду справи розміщена на сторінці офіційного веб-порталу судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: https://ug.zk.court.gov.ua/sud0712/gromadyanam/csz/.

У звязку з неотриманням позивачем судових повісток за адресою вказаною в позовній заяві, судом додатково здійснювались виклики через повідомлення на сайті суду.

Зважаючи на те, що позивач повторно не з`явився в судове засідання, щодо причин поважності своєї неявки не повідомив суд, не направив до суду заяву про розгляд справи за його відсутності чи про відкладення розгляду справи, суд приходить до висновку, що поданий ОСОБА_1 позов, на підставі п.4 ч.1 ст.240 КАСУ, підлягає залишенню без розгляду.

Керуючись п.4 ч.1 ст. 240, ст.ст. 248, 250, 251, 289, 294 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Закарпатської митниці Державної Фіскальної служби України про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про порушення митних правил залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачу право на повторне звернення до суду після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду.

Роз`яснити позивачеві, що відповідно до ч.4 ст.240 КАС України особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення підстав, з яких позов було залишено без розгляду, має право звернутися до адміністративного суду в загальному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Відповідно до п.п.15.5 п.15 розділу VII Перехідних положень КАС України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються до або через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.В.Фазикош