Справа № 826/11516/18
Суддя: Горяйнов Андрій Миколайович
Дата ухвалення: 2019-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача - Горяйнова А.М.,

суддів - Файдюка В.В. та Чаку Є.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Києві апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фудком» та Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 вересня 2019 року, яке ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фудком» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби та Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області про визнання протиправними і скасування податкових повідомлень-рішень та наказу,

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2018 року ТОВ «Фудком» звернулося до суду з позовом, у якому просило визнати протиправними та скасувати:

- наказ Головного управління ДФС у Полтавській області від 21 лютого 2018 року № 455 «Про проведення фактичної перевірки»;

- податкові повідомлення-рішення Офісу великих платників податків ДФС від 23 березня 2018 року № та № .

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 вересня 2019 року вказаний адміністративний позов було задоволено в частині вимог про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 23 березня 2018 року № .

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, ТОВ «Фудком» та Офіс великих платників податків ДФС подали апеляційні скарги. Позивач просить скасувати рішення в частині відмови в задоволенні позовних вимог, а Офіс великих платників податків ДФС - у частині задоволення позовних вимог. Свої вимоги скаржники обґрунтовують тим, що суд першої інстанції неправильно справив обставини справи та помилково застосував норми матеріального і процесуального права.

ТОВ «Фудком» зазначає, що наказ від 21 лютого 2018 року № 455 «Про проведення фактичної перевірки» є незаконним, Головним управлінням ДФС у Полтавській області не виконано умов, за яких перевірку може бути розпочато, у зв`язку з чим працівники контролюючого органу не були допущені до проведення фактичної перевірки. Оскільки фактична перевірка була проведена за відсутності правових підстав, позивач вважає, що податкове повідомлення-рішення від 23 березня 2018 року № , яке винесене за підсумками такої перевірки, також є протиправним та підлягає скасуванню.

Офіс великих платників податків ДФС обґрунтовує свої вимоги тим, що позивач не надав первинних документів, які підтверджують облік товарних запасів, у зв`язку з чим штрафні санкції були застосовані правомірно. Скаржник зазначив, що відповідні документи ТОВ «Фудком» зобов`язане було надати саме під час проведення перевірки.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу Офісу великих платників податків ДФС, у якому зазначив, що надав до суду первинні документи, які підтверджують оприбуткування товару. В той час як сама по собі відсутність документів на момент проведення перевірки не становить склад правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 20 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

У свою чергу Офіс великих платників податків ДФС та Головне управління ДФС у Полтавській області подали відзиви на апеляційну скаргу позивача, згідно з якими фактична перевірка була призначена та проведена з дотриманням вимог Податкового кодексу України. Також відповідачі зазначають, що ТОВ «Фудком» допустило працівників контролюючого органу до проведення фактичної перевірки.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційних скарг та відзивів на них, колегія суддів вважає необхідним апеляційні скарги ТОВ «Фудком» та Офісу великих платників податків ДФС залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 вересня 2019 року - без змін виходячи із наступного.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено та сторонами не заперечується, що ТОВ «Фудком» перебуває на обліку в Офісі великих платників податків ДФС, однак здійснює господарську діяльність також за адресою: м. Полтава, вул. Ковпака, 26 В.

Наказом Головного управління ДФС у Полтавській області від 21 лютого 2018 року № 455 «Про проведення фактичної перевірки» було призначено фактичну перевірку ТОВ «Фудком» тривалістю 10 діб з 21 лютого 2018 року.

За підсумками фактичної перевірки Головне управління ДФС у Полтавській області склало акт від 03 березня 2018 року № 0065/16/31/РРО/40982829.

На підставі зазначеного акту Офіс великих платників податків ДФС виніс податкові повідомлення-рішення від 23 березня 2018 року:

- № , яким до позивача застосовані штрафні санкції (штраф) в розмірі 510 грн 00 коп. за порушення ст. 44 Податкового кодексу України, а саме: ненадання платником податків контролюючим органам оригіналів документів чи їх копій при здійсненні податкового контролю у випадках, передбачених Податковим кодексом України;

- № , яким до позивача застосовані штрафні санкції (штраф) в розмірі 122310 грн 28 коп. за порушення п. 12 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Не погоджуючись із вказаними рішеннями контролюючих органів, ТОВ «Фудком» звернулося до суду із адміністративним позовом про визнання їх протиправними та скасування.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позовних вимог ТОВ «Фудком», суд першої інстанції виходив з того, що позивач належними доказами підтвердив облік товарних запасів.

Відмовляючи у задоволенні частини позовних вимог, суд першої інстанції обґрунтував своє рішення тим, що платник податків, який вважає порушеним порядок та підстави призначення податкової перевірки щодо нього, має захищати свої права шляхом недопуску посадових осіб контролюючого органу до такої перевірки. Якщо ж допуск до проведення перевірки відбувся, в подальшому предметом розгляду в суді має бути лише суть виявлених порушень податкового та іншого законодавства, дотримання якого контролюється податковими органами. Також суд першої інстанції зазначив, що ТОВ «Фудком» не забезпечило надання посадовим особам контролюючого органу у повному обсязі всіх документів, що належать або пов`язані з предметом перевірки, зазначених у запит від 22 лютого 2018 року, тому штрафні санкції за порушення вимог ст. 44 Податкового кодексу України були накладені правомірно.

Колегія суддів погоджується із зазначеними висновками суду першої інстанції, оскільки вони знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

У відповідності до п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим пунктом.

Згідно з п. 80.5 ст. 80 Податкового кодексу України допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу.

Умови та порядок допуску посадових осіб контролюючих органів до проведення документальних виїзних та фактичних перевірок визначені у ст. 81 Податкового кодексу України.

Відповідно до абз.абз. 1-4 п. 81.1. ст. 81 Податкового кодексу України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

- направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

- копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;

- службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Згідно з абз. 5 п. 81.1. ст. 81 Податкового кодексу України непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Положеннями абз. 6 п. 81.1. ст. 81 Податкового кодексу України передбачено, що відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється.

Здійснивши аналіз зазначених норм права, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про те, що платник податків, який вважає порушеним порядок та підстави призначення податкової перевірки щодо нього, має захищати свої права шляхом недопуску посадових осіб контролюючого органу до такої перевірки. Якщо ж допуск до проведення перевірки відбувся, в подальшому предметом розгляду в суді має бути лише суть виявлених порушень податкового та іншого законодавства, дотримання якого контролюється податковими органами. Саме на етапі допуску до перевірки платник податків може поставити питання про необґрунтованість її призначення та проведення, реалізувавши своє право на захист від безпідставного та необґрунтованого здійснення податкового контролю щодо себе. Водночас допуск до перевірки нівелює правові наслідки процедурних порушень, допущених контролюючим органом при призначенні податкової перевірки.

Суд першої інстанції врахував правову позицію Верховного Суду, що викладена в постанові від 13 березня 2018 року у справі № 804/1113/16, відповідно до якої позови платників податків, спрямовані на оскарження рішень (у тому числі наказів про призначення перевірки), дій або бездіяльності контролюючих органів щодо призначення та/або проведення перевірок можуть бути задоволені лише в тому разі, якщо до моменту винесення судового рішення не відбулося допуску посадових осіб контролюючого органу до спірної перевірки. В іншому разі в задоволенні відповідних позовів має бути відмовлено, оскільки правові наслідки оскаржуваних дій за таких обставин є вичерпаними, а отже, задоволення позову не може призвести до відновлення порушених прав платників податків, оскільки після проведення перевірки права платника податків порушують лише наслідки проведення відповідної перевірки.

ТОВ «Фудком» в апеляційній скарзі стверджує, що не допускало посадових осіб Головного управління ДФС у Полтавській області до проведення фактичної перевірки.

Разом з тим, з акту перевірки від 03 березня 2018 року № 0065/16/31/РРО/40982829 вбачається, що фактична перевірка була проведена у присутності заступника керуючого магазину з контролю управління ОСОБА_2 та касира - ОСОБА_1 . До акту перевірки додані опис грошових коштів та Х-звіт денний, що свідчить про фактичне проведення перевірки.

З огляду на викладене колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що позивач, допустивши посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки, тим самим втратив своє право на оскарження наказу про проведення фактичної перевірки, скасування якого за вказаних обставин не може призвести до відновлення порушених прав ТОВ «Фудком», оскільки його права порушують лише наслідки проведення перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень від 23 березня 2018 року № та № .

Вимоги апеляційної скарги про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 23 березня 2018 року № обґрунтовані виключно тим, що воно винесене за результатами незаконно призначеної та проведеної фактичної перевірки.

Оскільки такі доводи ТОВ «Фудком» не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи, вимоги про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 23 березня 2018 року № не підлягають задоволенню.

Податковим повідомленням-рішенням від 23 березня 2018 року № на позивача була накладена фінансова санкція, передбачена ст. 20 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» за порушення вимог п. 12 ст. 3 зазначеного Закону.

У відповідності до п. 12 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів (послуг), що відображені в такому обліку.

Згідно зі ст. 20 зазначеного Закону до суб`єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості необлікованих товарів, які не обліковані за місцем реалізації та зберігання, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість.

Врахувавши правову позицію, що викладена в постанові Верховного Суду від 28 лютого 2018 року у справі № 810/3247/16, суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що фінансова санкція, встановлена ст. 20 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», може бути застосована до юридичної особи лише у тому випадку, коли ця особа не веде обліку товарів або веде його з порушенням порядку. Сама по собі відсутність на момент перевірки контролюючим органом накладних за місцем реалізації чи зберігання товарів, за умови, що ці товари належним чином обліковані відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», не є підставою для застосування до юридичної особи фінансової санкції, передбаченої ст. 20 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Колегія суддів звертає увагу на те, що аналогічна позиція була викладена також у постанові Верховного Суду від 09 квітня 2019 року у справі № 804/8017/16. У вказаному судовому рішенні зазначено, що факт відсутності первинних документів у місці реалізації товарів не доводить склад порушення п. 12 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», оскільки не свідчить про те, що позивачем не ведеться облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації. Верховним Судом було враховано, що належне ведення бухгалтерського обліку товарних запасів на складі магазину підтверджено накладними, видатковими накладними, товарно-транспортними накладними на переміщення алкогольних напоїв, відомостями про вантаж, які наявні в матеріалах справи, досліджені судами попередніх інстанцій.

Під час проведення фактичної перевірки посадові особи Головного управління ДФС у Полтавській області склали дві відомості про результати перевірки повноти оприбуткуванні, реалізації та фактичних залишків запасів (товарно-матеріальних цінностей). У вказаних відомостях міститься перелік пива та алкогольних напоїв, щодо яких представник ТОВ «Фудком» не надав накладні.

У свою чергу позивач надав до суду першої інстанції засвідчені копії первинних документів, які підтверджують придбання (облік) товарів, відображених у зазначених відомостях, а саме: договорів поставки, накладних передачі, видаткових накладних, транспортних накладних та товарних накладних.

В апеляційній скарзі Офісу великих платників податків ДФС відсутні заперечення проти висновку суду першої інстанції про те, що зазначені первинні бухгалтерські документи оформлено відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Доводи Офісу великих платників податків ДФС полягають у тому, що первинні документи не були надані саме під час проведення фактичної перевірки. Посилаючись на висновки Верховного Суду, що викладені в постанові від 29 жовтня 2018 року у справі № 805/1861/16-а, скаржник зазначає, що за таких обставин застосування фінансових санкцій відповідає вимогам ст. 20 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Колегія суддів вважає необґрунтованим посилання скаржника на зазначене рішення Верховного Суду, адже воно ухвалене за інших фактичних обставин справи. У постанові від 29 жовтня 2018 року у справі № 805/1861/16-а відсутні посилання на те, що суб`єкт господарювання у подальшому підтвердив фактичний облік товарних запасів шляхом надання відповідних документів до суду.

З огляду на викладене колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про протиправність податкового повідомлення-рішення від 23 березня 2018 року № .

Наведені обставини у своїй сукупності вказують на те, що суд першої інстанції прийняв законне і обґрунтоване рішення про задоволення адміністративного позову ТОВ «Фудком».

В апеляційній скарзі позивач вказує на те, що Офіс великих платників податків ДФС приєднав до відзиву на позовну заяву не засвідчені у встановленому законом порядку копії документів, які суд першої інстанції необґрунтовано прийняв у якості доказів.

У відповідності до ч.ч. 2, 4 ст. 94 КАС України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Колегія суддів враховує, що документи, пов`язані з призначенням і проведенням фактичної перевірки, були складені Головним управлінням ДФС у Полтавській області, а не Офісом великих платників податків ДФС.

У подальшому Головне управління ДФС у Полтавській області до заперечень на адміністративний позов приєднало аналогічний перелік документів, які засвідчені належним чином.

Відтак, фактичні обставини справи були встановлені судом першої інстанції на підставі доказів, які оформлені з дотриманням вимог ст. 94 КАС України.

Отже, доводи апеляційних скарг ТОВ «Фудком» та Офісу великих платників податків ДФС не спростовують висновки суду першої інстанції, викладені в рішенні від 16 вересня 2019 року та не можуть бути підставами для його скасування.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв`язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційні скарги ТОВ «Фудком» та Офісу великих платників податків ДФС залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 вересня 2019 року - без змін.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 311, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фудком» та Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби - залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 вересня 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у випадках, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач А.М. Горяйнов

Судді В.В. Файдюк

Є.В. Чаку