Справа № 596/2086/19
Суддя: Митражик Е. М.
Дата ухвалення: 2020-01-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 596/2086/19
Провадження № 2-а/596/3/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" січня 2020 р.

Гусятинський районний суд Тернопільської області

в складі : головуючого судді Митражик Е.М.

за участю секретаря судового засідання Кузик М.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Гусятин адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського СВПП Теребовлянського ВП Головного управління Національної поліції в Тернопільській області Стасишин Ярослава Степановича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Теребовлянський відділ поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про визнання протиправними дій та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до поліцейського СВПП Теребовлянського ВП ГУНП в Тернопільській області Стасишин Я.С., третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Теребовлянський ВП ГУНП в Тернопільській області та просить визнати дії відповідача протиправними та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА № 517551 від 19.11.2019 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. Вважає вищевказану постанову протиправною та такою що підлягає скасуванню. Зазначає на некомпетентність відповідача, оскільки п. 9.8 ПДР України зобов`язує водіїв вмикати ближнє світло фар в умовах недостатньої видимості, але якщо припустити, що відповідач мав на увазі п. 19.1 ПДР України, то він бачив дорожню обстановку до 500 м., про що дав поліцейському пояснення. Не зважаючи на це, показуючи відео, яке згідно ст. 283 КУпАП не може бути доказом по справі, так як постанова не містить відомостей про технічний засіб, яким здійснено відеозапис, притягнув його до відповідальності і вигляді штрафу за ч.2 ст. 122 КУпАП.

Частина 2 ст. 122 КУпАП передбачає притягнення до відповідальності водіїв транспортних засобів за порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами, або попереджувальними сигналами, саме при початку руху чи зміні його напрямку. Відповідно до ст. 125 КУпАП, інші порушення ПДР України, крім передбачених ст. 121-128, частиною першою і другою ст. 129, статтями 139 і 140 цього кодексу, тягнуть за собою попередження. З огляду на це зазначає, що відповідач не мав притягувати до відповідальності, а якщо притягнути то не за ч.2 ст. 122, а за ст. 125 КУпАП, чим порушив принцип законності, встановлений ст. 7 КУпАП.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, попередньо 20.12.2019 року подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю.

Відповідач поліцейський СВПП Теребовлянського ВП ГУНП в Тернопільській області Стасишин Я.С. в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Теребовлянського ВП ГУНП в Тернопільській області в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив.

Вивчивши матеріали справи важаю, що позов підлягає до часткового задоволення.

Судом встановлено, що згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА № 51551 від 19.11.2019 року (а.с.3), що була інспектором СРПП Теребовлянського ВП ГУНП в Тернопільській області Стасишин Я.С., позивача ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладено на останнього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн. Як зазначено в постанові, 19.11.2019 року о 08:10 год. на а/д Доманове-Ковель-Чернівці-Тереблече 345 м.+200 м. в умовах недостатньої видимості (туман) не увімкнув ближнє світло фар, чим порушив п. 9.8 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП.

В постанові зазначено, що до постанови додаються відео на вимогу суду.

Ухвалою суду від 11.12.2019 року витребовувались з Теребовлянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП (постанова серії БАА № 517551 від 19.11.2019 року, відеозапис фіксації правопорушення, пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, пояснення свідків, протокол про адміністративне правопорушення, тощо).

На адресу суду витребовувані матеріали не надходили.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 року №3353, встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306.

Згідно ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію».

Пунктом 11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, чого в даному випадку інспектором дотримано не було.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративне правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283, 284 КУпАП. Зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити відхилення інших доказів.

Позивача притягнуто до відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП, відповідальність за якою настає за порушення користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до п. 9.8. розділу 9 ПДР під час руху механічних транспортних засобів у світлу пору доби з метою позначення транспортного засобу, що рухається, з 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу ближнє світло фар.

Згідно п.9.1 ПДР увімкнення ближнього світла фар у світлу пору доби відноситься до попереджувальних сигналів.

Таким чином, системний аналіз вказаних правових норм, на переконання суду, дає підстави для висновку, що вимога п.9.8 ПДР про ввімкнення у період з 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних засобах під час руху поза населеними пунктами денних ходових вогнів або ближнього світла фар стосується вимог ПДР щодо попереджувальних сигналів.

Разом із тим, диспозиція ч.2 ст.122 КУпАП передбачає відповідальність, зокрема, за порушення правил користування попереджувальними сигналами саме при початку руху чи зміні його напрямку, чого у оскаржуваній постанові відповідачем встановлено не було.

Суд приходить до висновку про те, що правопорушення, зафіксоване інспектором в оскаржуваній постанові, а саме рух поза межами населеного пункту без увімкнення ближнього світла, не може бути кваліфіковане за ч.2 ст.122 КУпАП, оскільки не є порушенням правил користування зовнішніми світловими приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку.

При цьому, суд звертає увагу на те, що приписами ст.125 КУпАП передбачено відповідальність за інші порушення правил дорожнього руху, крім передбачених ст.ст.121-128, ч. 1 і 2 ст.129, ст.ст.139 і 140 цього Кодексу.

Встановлені судом обставини свідчать про те, що дії позивача невірно кваліфіковано за ч.2 ст.122 КУпАП, відтак він не може нести відповідальність за правопорушення, що виключає склад такого правопорушення.

Відповідно до положень ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

За встановлених судом обставин в ході судового розгляду, які були перевірені зібраними у справі доказами, суд дійшов до переконання, що постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене частиною 2 статті 122 КУпАП є протиправною та такою, що підлягає скасуванню, а провадження у справі слід закрити за відсутністю в його діях складу даного правопорушення.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Вказаний перелік судових рішень, які може приймати суд першої інстанції у даній категорії справ, є вичерпний та не передбачає права суду першої інстанції визнати протиправними дії суб`єкта владних повноважень.

З урахуванням конкретних обставин справи, встановлених під час судового розгляду, суд приходить до переконання, що ефективним та достатнім способом захисту порушених прав, свобод або законних інтересів позивача у даній справі є скасування постанови серії БАА № 517551 від 19.11.2019 року.

Окрім того, в задоволенні позовної вимоги про визнання протиправними дій відповідача слід відмовити, оскільки у справах про оскарження постанов щодо притягнення до адміністративної відповідальності суд не наділений правом визнавати дії суб`єкта владних повноважень неправомірними.

Керуючись ч.2 ст.122, 245, 251, 252, 288, 289, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 9, 73-77, 90, 229, 242, 244-246, 286 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , жителя с. Яблунів, Гусятинського району, Тернопільської області) до поліцейського СВПП Теребовлянського ВП Головного управління Національної поліції в Тернопільській області Стасишин Ярослава Степановича (адреса: м. Теребовля, вул. Січових Стрільців, 13, Тернопільської області), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Теребовлянський відділ поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області (адреса місцезнаходження: м. Теребовля, вул. Січових Стрільців, 13, Тернопільської області) про визнання протиправними дій та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі - задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії БАА № 517551 від 19.11.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 Кодексу України про адміністративне правопорушення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн., а провадження у справі - закрити.

У задоволенні позову в частині позовних вимог про визнання протиправними дій поліцейського СВПП Теребовлянського ВП Головного управління Національної поліції в Тернопільській області Стасишин Ярослава Степановича - відмовити.

Судові витрати компенсувати за рахунок держави.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Гусятинський районний суд Тернопільської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом

апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: підпис

З оригіналом вірно

Суддя Гусятинського районного суду Е.М. Митражик