Справа № 836зп-19/160
Суддя: Віхрова Вікторія Станіславівна
Дата ухвалення: 2019-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

копія ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА
24 грудня 2019 р.Справа №836зп-19/160

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Віхрова В.С., розглянувши в порядку письмового провадження у м.Дніпрі заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до пред`явлення позовної заяви, -
За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями, заява про забезпечення позову №836зп-19/160 передано до розгляду судді Віхровій В.С.
В обґрунтування заяви про забезпечення позову вказано, що 21.12.2019 року заявник був повідомлений (попередження № 6536 від 21.12.2019 року, яке було наклеєне на гаражі), що відповідно до рішення виконавчого комітету Дніпровської міської ради від 23.07.2017 р. № 169 «Про вжиття заходів про усунення порушень Правил благоустрою території міста», гараж необхідно демонтувати протягом трьох днів та привести земельну ділянку на місці демонтованого об`єкту до первісного стану. З такими діями Комунального підприємства "Управління контролю за благоустроєм міста" заявник не погоджується та має намір оскаржувати їх у суді. В 2003 році на підставі Рішення загальних зборів членів кооперативу ОСОБА_1 був прийнятий в члени Гаражного кооперативу «Метрополітен». На підставі рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської раді від 16.10.1997 р. територія на якій розташовано належний гараж була виділена для розташування гаражів членів гаражного кооперативу та гаражній кооператив сплачує податок на землю та вже неодноразово звертався до Міської ради з заявами про укладення договору оренди. Заявник вважає, що наразі існує невідкладна та негайна необхідність в забезпеченні позову до подання позовної заяви, оскільки невжиття заходів забезпечення позову може призвести до неправомірного знесення належного йому металевого гаражу. З огляду на що вказує, що майбутнє звернення до суду про скасування рішення органу місцевого самоврядування не зупиняє дію оскаржуваного рішення, а реалізація в подальшому попередження щодо демонтажу гаражу може істотно ускладнити ефективний захист порушених чи оспорюваних прав та інтересів.
Вирішуючи питання про забезпечення позову, заявлено до розгляду, суд виходить з наступного.
Відповідно до частин першої-третьої статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.
Суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову.
У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з повідомленням заінтересованих сторін у встановлений судом строк.
У зв`язку із відсутністю необхідності заслуховування пояснень заявника або отримання від нього додаткових доказів на підтвердження необхідності забезпечення позову на даній стадії судового провадження, суд дійшов висновку про можливість розгляду даної заяви у порядку письмового провадження.
Відповідно до частини другої статті 150 КАС України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Так, відповідно до ч.1 ст.150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:
1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду;
2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю (ч.2 ст.150 КАС України).
Подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову (ч.4 ст.150 КАС України).
Приписами ч.2 ст.151 КАС України встановлено, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.
Забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті позовних вимог, визначених Кодексом адміністративного судочинства України, заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.
Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд надає оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення адміністративного суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Вказаний інститут є елементом права на судовий захист і спрямований на те, щоб не допустити незворотності певних наслідків відповідних дій щодо відновлення порушеного права.
Відповідно, суд може забезпечити позов лише за наявності двох підстав, а саме: ускладнення або неможливість виконання рішення суду чи відновлення порушених прав позивача внаслідок невжиття заходів забезпечення позову та очевидна протиправність рішення, яким порушуються права, свободи та інтереси особи, що звернулась до суду.
Також, на переконання суду, має значення стадія розгляду справи в межах якої розглядається заява про забезпечення позову.
Як вбачається зі змісту заяви, заявник просить заборонити вчиняти будь-які дії відносно гаража № АДРЕСА_1 , знаходиться на території гаражного кооперативу «Метрополітен» та належить ОСОБА_2 .
Проте, такі висновки документально не підтверджені з огляду на відсутність в матеріалах справи будь-яких доказів належності гаражу №12 заявнику, знаходження даного гаража на території кооперативу, членом якого він є.
Крім того, повідомлення про демонтаж встановлює строки для добровільного його виконання протягом 3 днів, проте не встановлює будь-які строки щодо примусового демонтажу гаражів та/або перелік підприємств, установ, організації до компетенції яких належать такі дії.
Відтак заявником не наведені у заяві беззаперечні обставини, які вказують про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову на даній стадії судового провадження.
Суд в даному випадку враховує правову позицію Європейського суду з прав людини, викладену в рішенні від 15 листопада 2007 року по справі «Бендерський проти України», в якому Високий Суд зазначив, що судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються.
В силу ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Підсумовуючи викладене, відповідно до наведених правових норм та встановлених обставин, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову не містить об`єктивних підстав для її задоволення, а судом такі підстави, на даній стадії судового провадження, не встановлені.
Таке рішення, на переконання суду, матиме наслідком дотримання судом основних принципів здійснення судочинства та не порушує чиїхось прав та законних інтересів, не позбавляє права особи на повторне звернення.
За таких обставин у сукупності, заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає.
Згідно ч. 5 ст. 154 КАС України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.
Керуючись ст.ст.77, 90, 150-154, 241-243, 248 КАС України, суд, -
У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до пред`явлення позовної заяви, - відмовити.
Копію ухвали невідкладно направити заявнику.
Приписами ч. 1 ст. 256 КАС України встановлено, що ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.
Згідно ч. 8 ст.154 КАС України ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.
Суддя (підпис) Згідно з оригіналом Суддя В.С. Віхрова В.С. Віхрова