Справа № 1.380.2019.001999
Суддя: Кузан Ростислав Ігорович
Дата ухвалення: 2019-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №1.380.2019.001999
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 грудня 2019 року

Львівський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Кузана Р.І., розглянувши у письмовому провадженні в м.Львові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Львівського комунального підприємства «Транспортна фірма «Львівспецкомунтранс» до Шевченківського відділу державної виконавчої служби м.Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

Львівське комунальне підприємство «Транспортна фірма «Львівспецкомунтранс» (місцезнаходження: 79019, м.Львів, вул.Жовківська, 18, ) (далі ЛКП «ТФ «Львівспецкомунтранс») звернулось до суду з позовом до Шевченківського відділу державної виконавчої служби м.Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області (місцезнаходження: 79007, м.Львів, вул.Котлярська, 6, ) (далі відповідач, Шевченківський ВДВС), в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 30.05.2019, просить:

- визнати протиправною бездіяльність посадових осіб Шевченківського ВДВС м.Львів ГТУЮ у Львівській області;

- зобов`язати Шевченківський ВДВС м.Львів ГТУЮ у Львівській області зняти арешт коштів позивача у ПАТ «Укрсоцбанк», АТ «Укрексімбанк», ПАТ «Промінвестбанк» згідно постанов від 02.10.2002, від 06.09.2007, від 02.04.2009 та від 24.04.2009.

В обґрунтування позовних вимог вказує на те, що банківськими установами під час процедури закриття рахунків повідомлено позивача про те, що на рахунки державним виконавцем накладено арешт відповідно до постанов від 02.10.2002, від 06.09.2007, від 02.04.2009 та від 24.04.2019. Позивач вказує на те, що у відповіді на звернення ЛКП «ТФ «Львівспецкомунтранс» №156 від 11.05.2018 відповідач повідомив, що відповідно до відомостей, які містяться в автоматизованій системі виконавчих проваджень на виконанні у відділі станом на 01.06.2018 немає відкритих виконавчих проваджень щодо ЛКП «ТФ «Львівспецкомунтранс». Проте, у цій же відповіді зазначено, що 02.04.2009 заступником начальника Шевченківського ВДВС Калиновською А.Ю. винесено постанову про арешт коштів по зведеному виконавчому провадженні, частина з перелічених виконавчих документів фактично виконана, проте інша частина залишились невиконаними, що в свою чергу не дозволяє зняти арешт коштів. Позивач вважає, що відсутність в автоматизованій системі виконавчого провадження даних про відкриті виконавчі провадження свідчить про їх закриття, тобто разом з закриттям виконавчих проваджень державний виконавець повинен був зняти арешт із рахунків у банках. З огляду на наведене позивач вважає, що продовження дії арешту на рахунках за відсутності виконавчого провадження та бездіяльність посадових осіб відповідача є порушенням чинного законодавства, зловживання владою та службовим становищем. Вважаючи у зв`язку із цим свої права та інтереси порушеними, позивач звернувся до суду з даним позовом з метою їх захисту. Просить позов задовольнити повністю.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, який обґрунтований тим, що відповідно до відомостей, які містяться в Автоматизованій системі виконавчих проваджень, на виконанні у відділі перебувало 49 виконавчих проваджень про стягнення з ЛКП «ТФ «Львівспецкомунтранс» боргу на користь юридичних осіб. Представник відповідача зазначає, що усі вищезазначені виконавчі провадження завершено, частина виконавчих проваджень фактично виконана, частина відправлена за належністю на підставі п.10 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» (стара редакція) в інший відділ, частину повернуто стягувачу на підставі п.2 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» (стара редакція). Тобто, з боржника не стягнуто виконавчий збір та витрати виконавчого провадження. Окрім цього зазначає, що 02.04.2009 заступником начальника Шевченківського ВДВС Калиновською А.Ю. винесено постанову про арешт коштів по зведеному виконавчому провадженні, що, в свою чергу, не дозволяє зняти вказаний арешт. З огляду на викладене скаржником (боржником) не сплачено виконавчий збір та витрати виконавчого провадження передбачені Законом України «Про виконавче провадження», а тому у задоволенні позову необхідно відмовити повністю.

Ухвалою судді від 26.04.2019 позовна заява залишена без руху.

Ухвалою судді від 22.05.2019 визнано поважними причини пропуску позивачем строку звернення до суду та поновлено ЛКП «ТФ «Львівспецкомунтранс» строк звернення до суду. Прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 03.06.2019 провадження у справі зупинено, у зв`язку з витребуванням судом доказів.

Ухвалою суду від 06.11.2019 поновлено провадження у справі.

06.11.2019 суд перейшов до розгляду справи в порядку письмового провадження.

Дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Постановою державного виконавця Шевченківського ВДВС від 02.10.2002 накладено арешт на кошти в загальній сумі 93884,50 грн., що містяться на рахунках в ОДАК «Укрсоцбанк» та ВАТ «Державний експортно-імпортний банк України» та належать ТФ «Львівспецкомунтранс». Вказана постанова винесена при примусовому виконанні наказів Господарського суду Львівської області від 14.10.2001 та від 28.01.2002 про стягнення заборгованості в користь держави та ПП «Імп-ЕКС-Сервіс».

06.09.2007 державним виконавцем Шевченківського ВДВС при примусовому виконанні наказу Господарського суду Львівської області №2/716-7/172 від 17.08.2007 про стягнення з КП «Транспортна фірма «Спецкомунтранс» в користь УПФ України в Шевченківському районі м.Львова заборгованості в сумі 236074,10 грн. постановою про арешт коштів боржника накладено арешт на рахунки боржника, відкриті у Філії Промінвестбанку, філії АКБ «Укрсоцбанк», філії ВАТ «Укрексімбанк» та ЛФ АБ «Банк регіонального розвитку», в межах суми боргу.

В межах зведеного виконавчого провадження по примусовому виконанню виконавчих листів №7/30А, №25/21А, №6/206 та №6/207 постановами державного виконавця від 02.04.2009 та від 24.04.2009 накладено арешт на кошти в межах суми 230146,38 грн., що належать боржнику КП «Транспортна фірма «Спецкомунтранс» та знаходяться на рахунках у філії «Державний експортно-імпортний банк України, АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк», філії Промінвестбанку та ЛФ АБ «БРР».

Згідно з відомостями автоматизованої системи виконавчих проваджень станом на 01.06.2018 та 06.11.2019 на виконанні у Шевченківському ВДВС не було відкритих виконавчих проваджень щодо ЛКП «ТФ «Львівспецкомунтранс».

11.05.2018 та 05.10.2018 ЛКП «ТФ «Львівспецкомунтранс» зверталось до Шевченківського ВДВС та до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області із заявами №156 та №346 в яких позивач просив зняти арешти з рахунків у банках, що накладені відповідно до вказаних вище постанов державного виконавця.

У відповідь позивач отримав відповіді №В-2/23163 від 01.06.2018 та № , згідно з якими відповідачем повідомлено ЛКП «ТФ «Спецкомунтранс» про відсутність передбачених ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» підстав для зняття арешту з рахунків у банках. При цьому повідомлено, що позивачем не сплачено виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій.

20.11.2018 ЛКП «ТФ «Львівспецкомунтранс» звернулось до заступника міністра з питань виконавчої служби Міністерства юстиції України із заявою №431, в якій просило вжити заходи для припинення зловживань, які вчиняються посадовими особами Шевченківського ВДВС та зобов`язати їх вчинити дії, передбачені чинним законодавством, а саме: зняти арешт з рахунків у банках, перелічених у постанові про арешт коштів боржника від 02.04.2019.

05.12.2018 Департаментом ДВС Міністерства юстиції України надіслано за належністю для розгляду в межах компетенції звернення директора ЛКП «ТФ «Львівспецкомунтранс» Стефанишина Т.М. від 20.11.2018 №431-вих.

29.12.2018 ГТУЮ у Львівській області листом №319/0/6-18 повідомило ЛКП «ТФ «Львівспецкомунтранс» та Департамент ДВС Міністерства юстиції України, що в Шевченківському ВДВС м.Львів ГТУЮ у Львівській області перебувало зведене виконавче провадження про стягнення коштів з ЛКП «ТФ «Львівспецкомунтранс».

Повідомлено, що згідно з доданою до звернення постановою державного виконавця від 02.04.2009 про арешт коштів боржника встановлено, що арешт на кошти боржника накладено в межах зведеного виконавчого провадження, до складу якого входило 4 виконавчих документа. Згідно з інформацією, наданою Шевченківським ВДВС встановлено, що у відділі державної виконавчої служби відсутні відомості про сплату боржником виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій по вищезгаданих виконавчих провадженнях. Враховуючи вищенаведене, у державного виконавця відсутні правові підстави для зняття арешту з коштів боржника.

Відповідно до долученої представником відповідача до матеріалів справи інформації з Автоматизованої системи виконавчих проваджень, зведене виконавче провадження по боржнику ЛКП «ТФ «Львівспецкомунтранс» завершено, у зв`язку з поверненням виконавчих документів стягувачам.

За інформацією представника відповідача, матеріали виконавчих проваджень, в межах яких накладено арешти на рахунки позивача, на даний час знищені відповідно до Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 25.12.2008 №2274/5, згідно з яким строк зберігання завершених виконавчих проваджень становить три роки.

Зміст спірних правовідносин полягає в тому, що, на думку позивача, відсутність в автоматизованій системі виконавчого провадження даних про відкриті виконавчі провадження свідчить про їх закриття, тобто разом з закриттям державний виконавець повинен був зняти арешт з рахунків у банку. Однак, державний виконавець, всупереч вимогам закону, не здійснив зняття арешту з рахунків у ПАТ «Укрсоцбанк», АТ «Укрексімбанк», ПАТ «Промінвестбанк». На підставі цього позивач звернувся до суду з даним позовом.

При вирішенні спору суд керувався таким.

Відповідно до с.19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII (далі - Закон України №1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у вказаному Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, вказаним Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до вказаного Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч.1 ст.2 Закону України №1404-VIII виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права; обов`язковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та об`єктивності; гласності та відкритості виконавчого провадження; розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Відповідно до ч.1 ст.13 Закону України №1404-VIII під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Частиною 1 ст. 56 Закону України №1404-VIII передбачено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Згідно з ч.ч. 4, 5 ст. 59 Закону України №1404-VIII підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову.

У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Таким чином, вказана норма Закону України №1404-VIII не містить обов`язку державного виконавця скасовувати накладені в межах виконавчих проваджень арешти, у зв`язку з поверненням виконавчих документів стягувачам. Тому, позовна вимога визнати протиправною бездіяльність посадових осіб Шевченківського ВДВС задоволенню не підлягає.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV від 21.04.1999, який діяв на момент виникнення спірних правовідносин, виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо є письмова заява стягувача.

Згідно з ч. 6 ст. 28 вказаного Закону, у разі завершення виконавчого провадження з підстав, передбачених п.1 ч.1 ст.47 п. 2 і 8 ч.1 ст.49 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня після завершення (закінчення) такого виконавчого провадження відкриває виконавче провадження за постановою про стягнення виконавчого збору.

Аналогічні положення містить ч.3 ст. 40 діючого на даний час Закону України №1404-VIII, згідно з якою у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Згідно з ч.1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідачем не подано доказів відкриття окремих виконавчих проваджень по стягненню виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій. Не надано також доказів наявності в позивача заборгованості по виконавчому збору. Водночас, згідно з відомостями автоматизованої системи виконавчих проваджень станом на 06.11.2019 на виконанні у Шевченківському ВДВС немає відкритих виконавчих проваджень щодо ЛКП «ТФ «Львівспецкомунтранс».

Таким чином судом встановлено, що на даний час відсутні підстави для збереження арешту коштів на рахунках ЛКП «ТФ «Львівспецкомунтранс».

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Пунктом 10 ч.2 ст. 245 КАС України передбачено, що суд може прийняти рішення та обрати спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод та інтересів.

Отже, адміністративний суд не обмежений у виборі способів відновлення права особи, порушеного владними суб`єктами, а вправі обрати найбільш ефективний спосіб відновлення порушеного права, який відповідає характеру такого порушення. У такому разі не відбувається перебирання непритаманних суду повноважень державного органу (за відсутності обставин для застосування дискреції), а здійснюється виконання судом власної компетенції з відновлення порушеного права.

Відповідно до ч.2 ст. 59 Закону України №1404-VIII у разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що належним способом захисту порушеного права позивача буде зняття арешту коштів ЛКП «ТФ «Львівспецкомунтранс» у ПАТ «Укрсоцбанк», АТ «Укрексімбанк», ПАТ «Промінвестбанк», накладеного згідно з постановами від 02.10.2002, від 06.09.2007, від 02.04.2009 та від 24.04.2009.

Відповідно до ст. 139 КАС України на користь позивача з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань необхідно стягнути судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 1921 грн. сплачений згідно з квитанцією №7639 від 07.05.2019.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 73-76, 242, 244, 245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в:

позов задовольнити частково.

Зняти арешт коштів Львівського комунального підприємства «Транспортна фірма «Львівспецкомунтранс» (місцезнаходження: 79019, м.Львів, вул.Жовківська, 18, ) на рахунках у ПАТ «Укрсоцбанк», АТ «Укрексімбанк», ПАТ «Промінвестбанк», який накладено згідно з постановами від 02.10.2002, від 06.09.2007, від 02.04.2009 та від 24.04.2009.

Стягнути з Шевченківського відділу державної виконавчої служби м.Львов Головного територіального управління юстиції (місцезнаходження: 79007, м.Львів. вул.Котлярська, 6, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Львівського комунального підприємства «Транспортна фірма «Львівспецкомунтранс» (місцезнаходження: 79019, м.Львів, вул.Жовківська, 18, ) судовий збір в сумі 1921 (одну тисячу девятсот двадцять одну) грн. 00 коп.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 27.12.2019.

Суддя Р.І. Кузан