Справа № 695/2954/19
Суддя: Степченко М. Ю.
Дата ухвалення: 2020-01-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 695/2954/19

02 січня 2020 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Степченка М.Ю.

за участю: секретаря Розпутньої І.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора СРПП № 1 Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області Худоби Олександра Миколайовича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне павопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 №158814 від 27.08.2019р.,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовною заявою до інспектора СРПП № 1 Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області Худоби Олександра Миколайовича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне павопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 №158814 від 27.08.2019р..

Позивач обгрунтовує свій позов тим, що він має у володінні транспортний засіб - автомобіль ВАЗ 2107 д.н.з. НОМЕР_1 , однак користується ним лише в якості пасажира, оскільки не має посвідчення водія. Вказаним автомобілем користується його цивільна дружина ОСОБА_2 . 27.08.2019 року він отримав копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 № 158814 від 27.08.19р., якою інспектор СРПП № 1 Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області Худоба О.М., розглянувши 27.08.2019р. в м. Золотоноша по вул. Богодухівській матеріали про адміністративне правопорушення, нібито ним скоєне, визнав позивача винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП та наклав на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн.

Позивач вважав притягнення його до адміністративної відповідальності протиправним, оскільки він не був водієм, а був лише пасажиром. Тому оскаржувана постанова суперечить дійсним обставинам справи.

Розгляд вказаної справи здійснюється в спрощеному позовному провадженні відповідно до ухвали суду від 23.09.2019 року.

У судовому засіданні позивач позов підтримав та вказав, що 27.08.2019 року близько 07-00 год. він дійсно перебував по вул. Богодухівській у м. Золотоноша та знаходився в автомобілі ВАЗ 2107 д.н.з. НОМЕР_1 , однак не як водій вказаного транспортного засобу, а як пасажир. Водієм автомобіля ВАЗ 2107 д.н.з. НОМЕР_1 був інший громадянин, оскільки дружина позивача знаходилась в пологому будинку та відповідно в той час керувати автомобілем не могла. Зазначив, що вони поверталися із смт. Чорнобай в напрямку м. Золотоноша, де відвідували його дружину, яка в той час знаходилася в пологовому будинку. Підібрали дорогою попутницю. Однак у автомобіля виникла поломка (імовірно проводки) і він перестав їхати, внаслідок чого водій вимушений був припинити рух та вжити заходів щодо його термінового ремонту. Визначивши ймовірну причину поломки, водій, що керував автомобілем пішов у автомагазин, що знаходиться по вул. Шевченка м. Золотоноша на автобусній зупинці біля заводу РМЗ, а позивач пересів на водійське сидіння та продовжував визначати причину поломки автомобіля. У цей час у напрямку виїзду із м. Золотоноша по вул. Богодухівській їхав автомобіль поліцейських. Він зупинився на протилежному боці вулиці та до позивача підійшов поліцейський Худоба О.М .. Спочатку запитав, чому він не пристебнутий паском безпеки, на що він пояснив, що автомобіль не рухається, бо несправний, тому використовувати пасок безпеки немає потреби, потім почав на власний телефон фотографувати автомобіль, зазначивши, що бампер не відповідає вимогам стандарту та пішов у службовий автомобіль складати постанову. Документів ні на автомобіль ні посвідчення водія у нього не просили пред`явити. Також позивач зазначав, що інспектор поліції не повідомив йому, що буде розглядатись справа про адміністративне правопорушення, а просто сказав, що буде складена постанова за бампер і за те, що він без прав. При цьому позивачу не було роз`яснено його права та обов`язки і не запропоновано надати пояснення по суті справи. Також його не повідомили чи ведеться відеофіксація розгляду справи,

Відповідач по справі у судове засідання 02.01.2020р. не з`явився, із заявами про розгляд справи за його відсутності, поясненнями стосовно обставин справи не звернувся, відзиву на позовну заяву до суду не надав, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений в порядку, визначеному чинним законодавством.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 суду пояснила, що 27.08.2019 зранку її підібрав у Вознесенському по дорозі автомобіль, в якому знаходився позивач, довезли до Золотоноші, потім автомобіль поламався. Вона постояла і пішла, оскільки їй потрібно було поспішати на роботу. Вказала, що позивач сидів у автомобілі на передньому пасажирському сидінні, а керував автомобілем інший чоловік.

Заслухавши позивача, свідка, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступні обставини.

Як вбачається з постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ДПО18 № 158814 від 27.08.2019р. позивач ОСОБА_1 27.08.2019 року о 07-10 год. в м. Золотоноша по вул. Богодухівській керував автомобілем ВАЗ 2107 д.н.з. НОМЕР_1 без посвідчення водія, тобто не маючи права керувати таким транспортним засобом, чим порушив п.2.1. а) ПДР України, а також передній бампер автомобіля не відповідав вимогам стандарту, чим порушив п.п. 31.1 ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 та ч. 1 ст. 121 КУпАП і до нього було застосоване адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн.

У даній постанові зазначено, що її копію позивач отримав на місці, про що свідчить його підпис.

За правилами ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частиною 2 ст. 126 КУпАП визначено, що керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з частиною 1 ст. 121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Зазначена постанова судом перевірялася на предмет дотримання суб`єктом владних повноважень принципів правомірної адміністративної поведінки, а саме: чи прийнято рішення обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо.

Крім того, відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Із оспорюваної постанови незрозуміло, за яке саме правопорушення позивач був притягнутий до адміністративної відповідальності, і відповідно неможливо встановити в межах якої статті було накладене адміністративне стягнення.

Матеріали справи взагалі не містять будь-яких відомостей про встановлення працівником поліції обставин, зазначених в постанові.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Наявність події і складу правопорушення доводиться шляхом надання доказів. Зазначена норма встановлює обов`язок суб`єкта владних повноважень щодо доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності

Відповідно до п.4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затв. наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015р., у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Згідно п.10 розділу III вказаної Інструкції поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, нормами КУпАП передбачено спрощений порядок фіксування адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, за умов якого протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, при цьому посадова особа має право винести безпосередньо постанову в справі про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідачем не було зазначено в постанові докази на підтвердження винуватості особи, як і не надано суду жодних доказів щодо правомірності своїх дій.

Згідно із ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ч. 5 ст. 77 КАС України, якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та вважає, що відповідачем не надано достатніх доказів, які вказували б на вчинення позивачем адміністративних правопорушень, зазначених в оскаржуваній постанові..

Суд вважає, що відповідачем під час розгляду справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності було порушено вимоги ст. 245 КУпАП, а саме: не повно з`ясовано обставини справи.

У силу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, усі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. При цьому принцип презумпції невинуватості застосовується і до адміністративних правопорушень, що визнав ЄСПЛ у справі "Надточій проти України" (остаточне рішення від 15 травня 2008 року).

Так, згідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Відповідно до цієї ж статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників судового провадження.

У своєму рішенні від 10 лютого 1995 року, у справі "Алене де Рібермон проти Франції" Європейський Суд з прав людини зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

У відповідності до правового висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 11 жовтня 2016 року по справі №816/4340/14, визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі й обов`язок суб`єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень.

Суд вважає, що стороною відповідача не доведено належними доказами правомірність притягнення до адміністративної відповідальності позивача за вчинення адміністративних правопорушень, зазначених в постанові

Враховуючи вищевикладене, суд, зважаючи на неповноту розгляду справи про адміністративні правопорушення та невірне встановлення фактичних обставин справи у постанові, відсутності будь-яких доказів та заперечень з боку відповідача, вважає, що постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі слід закрити, в зв`язку з чим позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст.139 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ст. 288 КУпАП, то підстави для стягнення з відповідача судового збору відсутні.

Керуючись ст. ст. 251, 245, 258 КУпАП, ст. ст. 2, 5, 9, 72-73, 77, 241- 246, 250, 255, 268-272, 286, 295, 297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову інспектора СРПП № 1 Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області Худоби Олександра Миколайовича по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 №158814 від 27.08.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126, ч. 1 ст. 121 КУпАП, - скасувати, а провадження у справі закрити.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення судового рішення.

Суддя М. Ю. Степченко