Справа № 400/1676/19
Суддя: Мартинюк Н.М.
Дата ухвалення: 2019-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

27 грудня 2019 року

Київ

справа №400/1676/19

адміністративне провадження №К/9901/35837/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Мартинюк Н.М.,

суддів - Жука А.В., Мельник-Томенко Ж.М.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 3 жовтня 2019 року і постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 6 грудня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Миколаївській області про визнання дій протиправними,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Миколаївській області про визнання протиправним нарахування і виплати суддівської винагороди за березень 2019 року із застосуванням розміру посадового окладу 28815 грн і стягнення на користь позивача 40536 грн недоплаченої суддівської винагороди за березень 2019 року.

Миколаївський окружний адміністративний суд своїм рішенням від 23 липня 2019 року позов задовольнив.

До суду першої інстанції від відповідача надійшла заява про визнання виконавчого листа, виданого на виконання оскаржуваного рішення, таким, що не підлягає виконанню. Крім того, відповідач просив зупинити виконання за виконавчим листом до набрання законної сили зазначеним рішенням суду.

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 3 жовтня 2019 року зупинено виконання за виконавчим листом від 25 липня 2019 року до набранням законної сили рішенням суду від 23 липня 2019 року у справі №400/1676/19 за результатами перегляду цього рішення П`ятим апеляційним адміністративним судом.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою позивач подав апеляційну скаргу.

П`ятий апеляційний адміністративний суд своєю постановою від 6 грудня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишив без задоволення, а ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2019 року без змін.

ОСОБА_1 у своїй касаційній скарзі просить переглянути у касаційному порядку ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 3 жовтня 2019 року і постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 6 грудня 2019 року у справі №400/1676/19.

На підставі аналізу доводів касаційної скарги та доданих до неї матеріалів, суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження з таких підстав.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням кореспондують норми статті 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» і статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - «КАС України»).

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Водночас Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення від 21 грудня 2010 року у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України», заяви №17160/06 та №35548/06).

Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

За приписами частини другої статті 328 КАС України у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову, зміни заходу забезпечення позову та ухвали, зазначені в пунктах 3, 4, 5, 12, 13, 17, 20 частини першої статті 294 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку, а саме ухвали щодо:

повернення заяви позивачеві (заявникові);

відмови у відкритті провадження у справі;

відкриття провадження у справі з порушенням правил підсудності;

залишення позову (заяви) без розгляду;

закриття провадження у справі;

відмови у відкритті провадження про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами;

заміни сторони у справі (процесуальне правонаступництво) або сторони виконавчого провадження.

Аналіз положень статті 328 КАС України дає підстави для висновку, що перелік судових рішень, які підлягають оскарженню у касаційному порядку, є вичерпним.

Предметом оскарження в касаційній скарзі визначено ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 3 жовтня 2019 року про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню і постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 21 листопада 2019 року за наслідками перегляду в апеляційному порядку вищевказаної ухвали суду першої інстанції.

Ухвали суду першої інстанції, переглянуті в апеляційному порядку, щодо визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню не включено до переліку ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені в касаційному порядку, визначеного частиною другою статті 328 КАС України.

Оскільки, зазначена ухвала суду першої інстанції не підлягає касаційному оскарженню, а тому і прийнята за наслідками її перегляду постанова суду апеляційної інстанції також не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

За таких обставин у відкритті касаційного провадження за цією касаційною скаргою необхідно відмовити.

Керуючись статтями 328, 333, 359 КАС України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 3 жовтня 2019 року і постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 6 грудня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Миколаївській області про визнання дій протиправними.

Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала. Копію касаційної скарги залишити в суді касаційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями і не може бути оскаржена.

……………………………

……………………………

……………………………

Н.М. Мартинюк

А.В. Жук

Ж.М. Мельник-Томенко,

Судді Верховного Суду