Справа № 646/4838/19
Суддя: Єжов В. А.
Дата ухвалення: 2019-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 646/4838/19
№ провадження 2-а/646/136/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.12.19 року м.Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова:

головуючий суддя Єжов В.А.

при секретарі Славгородській К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського взводу 2 роти 2 батальйону 2 УПП в Харківській області ДПП Леонова Валерія В`ячеславовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вказаним адміністративним позовом, в якому зазначив, що постановою серії ДП 18 № 632647 від 05.07.2019 року по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху його було притягнуто до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення передбачене ч.4 ст. 126 КУпАП за керування автомобілем, будучи позбавленим права керування та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн. Вважає оскаржувану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню з підстав того що при складанні постанови поліцейський не мав права виносити постанову про накладення адміністративного стягнення за місцем зупинки транспортного засобу, відповідно до рішення Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року в справі № 5-рп/2015, та з причин того, що оскаржувана постанова винесена на підставі постанови Київського районного суду м. Харкова від 08.10.2018, якою він позбавлений права керування транспортним засобом.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 05.07.2019 з 10 годин перебував по вул. Харківська, 62 в м. Харкові, однак він не рухався на транспортному засобі, а очікував зустрічі, і ПДР України не порушував, автомобіль ГАЗ 2705, державний номер НОМЕР_1 йому не належить та ним не користується. При винесенні постанови інспектором було порушено законодавство України, щодо забезпечення його права на захист, та з`ясування всіх обставин правопорушення. Також зазначив, що 05.07.2019 о 10.45 поліцейським було притягнуто до адміністративної відповідальності за незаконну торгівлю продовольчими товарами по вул. Харківська, 62 в м. Харкові, про що складено протокол про адміністративне правопорушення серії ГП № 298393, що повністю спростовує викладені відповідачем обставин у постанові ДП18 № 632647.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 18.07.2019 провадження по справі відкрито та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Позивач у судове засідання не з`явився, з невідомих суду причин про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, надав до суду письмовий відзив на позов, в обґрунтування якого зазначив, що 05.07.2019 по вул. Харківська будинок № 62 в м. Харкові, був зупинений транспортний засіб ГАЗ 2705, державний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , який порушив п. 2.3 (в) ПДР України, а саме керував автомобілем, який обладнаний засобами пасивної безпеки, був не пристебнутим ременем безпеки. Після зупинки було встановлено, що через чергову частину УПП в Харківській області ДПП «Купол», що ОСОБА_1 був позбавлений права керування транспортними засобами на один рік, постановою Київського районного суду м. Харкова від 08.10.2018 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що підтверджується довідкою з облікової бази АІПС «АРМОР» та розпочато розгляд справи про адміністративне правопорушення передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП, за порушення п. 2.1 (а) ПДР України, також ОСОБА_1 було роз`яснено права, передбачені ст. 63 Конституцією України, ст. ст. 268, 288, 289, 307, 309 КУпАП., у зв`язку з чим позовна заява про визнання незаконною та скасування постанови не підлягає задоволенню, оскільки постанова серії ДП 18 № 632647 від 05.07.2019 прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому не підлягає скасуванню.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ДП18 № 632647 від 05.07.2019, складеною поліцейським взводу 2 роти 2 батальйону №2 ППП в Харківській області Леоновим В.В., позивач о 11 годин 15 хвилин в м. Харкові по вул. Харківська, 62 керував автомобілем ГАЗ 2705, державний номерний знак НОМЕР_1 , який позбавлений права керування, зазначену дію працівник поліції кваліфікував за ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Частиною 4 ст. 126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Позивач не погоджуючись з оскаржуваною постановою поліцейського та вважаючи її незаконною, та такою, що підлягає скасуванню з підстав того що при складанні постанови поліцейський не мав права виносити постанову про накладення адміністративного стягнення за місцем зупинки транспортного засобу, відповідно до рішення Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року в справі № 5-рп/2015, працівник поліції повинен був скласти протокол про адміністративне правопорушення, та з причин того, що оскаржувана постанова винесена на підставі постанови Київського районного суду м. Харкова, відповідно до якої позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та він позбавлений права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

У силу приписів ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення можуть бути будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, які використовуються під час нагляду за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, відповідно до постанови Київського районного суду м. Харкова від 08 жовтня 2018 року у справі № 640/16846/18, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Постанова набрала законної сили через десять днів з моменту її винесення, тобто 19.10.2018, зазначену постанову позивач не оскаржував і на день вчинення правопорушення та складання відповідачем оскаржуваної постанови 05.07.2019, позивач вважався таким, який позбавлений права керування транспортним засобом в розуміння ч.4 ст. 126 КУпАП.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість винесеної постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ДП18 № 632647 від 05.07.2019, складеною поліцейським взводу 2 роти 2 батальйону №2 ППП в Харківській області відносно ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Разом з тим, суд критично оцінює доводи позивача про те, що відповідач не мав права виносити постанову про накладення адміністративного стягнення за місцем зупинки транспортного засобу, відповідно до рішення Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року в справі № 5-рп/2015 та повинен був скласти протокол, так як він оспорив допущене порушення.

Так, відповідно до висновків, викладених у вказаному рішенні Конституційного Суду України, складання протоколу про адміністративне правопорушення та розгляд уповноваженим органом (посадовою особою) справи про таке правопорушення належать до різних стадій адміністративного провадження. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом. В аспекті питання, порушеного у конституційному поданні, положення ч.1 ст.276 КУпАП, яке передбачає, що "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення "за місцем його вчинення" визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху" від 14 липня 2015 року № 596-VIII до Кодексу України про адміністративні правопорушення та Закону України "Про дорожній рух" внесені зміни, які були направлені на істотну зміну та спрощення порядку розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху саме для працівників поліції. Внесені зміни стосувались зокрема ст.ст.33, 222, 258, 276 КУпАП. Перелік правопорушень, в яких адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, було розширено тими правопорушеннями, які відносяться до компетенції Національної поліції.

Згідно ч.1, ч.2 ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення про порушення правил дорожнього руху (зокрема, ч.1 ст.122 КУпАП). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно ч.1, ч.3 ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Згідно ч.2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису).

Згідно ч.4 ст.258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Згідно ч.5 ст.258 КУпАП якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

За приписами закону про адміністративні правопорушення розгляд справ та накладення штрафу інспектором поліції фактично відбувається у спрощеному порядку, підстави для відкладення таких контролюючих функцій не передбачені.

Отже, розгляд справи про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху та притягнення особи до відповідальності відбувається безпосередньо на місці його вчинення та без складання відповідного протоколу. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності за порушення правил у сфері дорожнього руху, має спростувати виявлене правопорушення на місці його вчинення, в іншому випадку правомірність дій водія доводиться у судовому порядку шляхом подання позову про скасування відповідного рішення суб`єкта владних повноважень.

З огляду на викладене та за встановлених судом обставин справи, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно позивача та накладення адміністративного стягнення за ч.4 ст. 126 КУпАП, відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законодавством України, що регулює порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення щодо порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, тому в позові слід відмовити в повному обсязі.

Крім того, слід зазначити, що нормами адміністративного судочинства за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, в повноваження місцевого загального суду не входить визнання дій противоправними.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 2,5-9,72-77,90,139,243- 246,250,271,286 КАС України,

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення (Червонозаводський районний суд м.Харкова).

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Єжов В.А.