Справа № 589/1860/19
Суддя: Прачук О. В.
Дата ухвалення: 2019-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 589/1860/19
Провадження № 2-а/589/69/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2019 року м. Шостка

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Прачук О.В.,

з участю секретаря судового засідання Антонян М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шостка адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора сектору реагування патрульної поліції Ямпільського відділеня поліції Симоненко Дмитра Івановича

- про визнання дій інспектора поліції протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаною позовною заявою, мотивуючи позов тим, що 25 квітня 2019 року інспектором СРПП Ямпільського відділу Шосткинського відділу поліції Симоненко Д.І. винесено постанову серія ДПО18 № 912413 по справі про адміністративне правопорушення за ст. 121 ч.1 КпАП України, відповідно до якої на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн.

Згідно постанови, 25 квітня 2019 року близько 13 год. 45 хв. в смт. Ямпіль по вул. Соборна водій ОСОБА_1 під час керування автомобілем «ВАЗ 210994», номерний знак НОМЕР_1 був зупинений поліцейським СРПП Ямпільського ВП ГУНП в Сумській області Симоненко Д.І., який йому повідомив, що під час керування авто останній допустив порушення розділу ПДР, а саме: ОСОБА_1 керував транспортним засобом на колесах якого відсутній малюнок протектора. Крім того, під час керування транспортним засобом ОСОБА_1 не був пристебнутий ременем безпеки. Вказаними діями ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.121 КУпАП.

Позивач з постановою не згоден, заперечує вказані в постанові обставини правопорушення. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, ОСОБА_1 зазначає, що вищезазначена постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зокрема, зазначає, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, інспектором поліції було порушено права позивача на захист, передбачені ст. 59 Конституції України, ст. 268 КУпАП, не дотримано процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, яка передбачена ст. 278, 279 КУпАП. Також вказує, що висновки інспектора поліції про наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, не підтверджуються жодними доказами, визначеними ст. 251 КУпАП, оскільки на питання позивача, яким чином інспектори поліції встановили наявність в його діях ознак правопорушення, останні відповіли що вони це роблять «на глаз». Крім того, позивач вказує на те, що інспектор поліції взагалі не мав правових підстав виносити постанову у справі про адміністративне правопорушення на місці зупинки транспортного засобу.

Позивач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити, також прохав розглянути справу без його участі.

Відповідач в судове засідання, не з`явився, про поважність своєї неявки суду не повідомив, відзиву на позов не надав, а відтак суд прийняв рішення про розгляд справи за його відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 25 квітня 2019 року інспектором СРПП Ямпільського відділу Шосткинського відділу поліції Симоненко Д.І. винесено постанову серія ДПО18 № 912413 по справі про адміністративне правопорушення за ст. 121 ч.1 КпАП України, відповідно до якої на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн.

Згідно постанови, 25 квітня 2019 року близько 13 год. 45 хв. в смт. Ямпіль по вул. Соборна водій ОСОБА_1 під час керування автомобілем «ВАЗ 210994», номерний знак НОМЕР_1 був зупинений поліцейським СРПП Ямпільського ВП ГУНП в Сумській області Симоненко Д.І., який йому повідомив, що під час керування авто останній допустив порушення п. 2.3, 31.4.5 ПДР, а саме: ОСОБА_1 керував транспортним засобом, на колесах якого відсутній малюнок протектора. Крім того, під час керування транспортним засобом ОСОБА_1 не був пристебнутий ременем безпеки. Вказаними діями ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КУпАП.

Дану постанову позивач вважає протиправною, з підстав викладених у позові, і зазначені доводи не знайшли свого спростування під час розгляду справи судом.

Так, відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, враховуючи вищезазначені норми закону та те, що згідно п 2.3, 31.4.5 ПДР України, водій під час керування транспортним засобом має бути пристебнутий ременем безпеки, а керування транспортиним засобом з відсутнім малюнком протектора шини забороняється, в матеріалах справи про адміністративне правопорушення повинні міститися докази того, що вказані вище порушення ПДР України мали місце.

Лише при таких обставинах можна вважати, що посадовою особою при розгляді справи про адміністративне правопорушення достовірно з`ясовано обставини, передбачені ст. 280 КУпАП, та на законних підставах винесено постанову про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Проте, матеріали справи, що стали підставою винесення оскаржуваної постанови, таких доказів не містять.

Зокрема, не міститься в матеріалах справи даних, які б підтверджували, що позивач транспортним засобом, не будучи пристебнутим ременем безпеки, в порушення п. 2.3 ПДР України, та даних про вимірюванню глибини малюнку протектора шини.

Про наявність свідків вказаної події відповідач суду не повідомляв та питання про їх виклик до суду не ставив.

Статтею 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Однак, як вбачається з вищевикладеного, відповідач зазначеного обов`язку не виконав та не надав до суду доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, склад якого передбачено ч.1 ст. 121 КУпАП.

Крім того, не надав суду доказів відповідач і на спростовування доводів позивача з приводу того, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення було порушено права позивача на захист, передбачені ст. 59 Конституції України, ст. 268 КУпАП, та не дотримано процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, яка передбачена ст. 278, 279 КУпАП.

Згідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до закріпленого в ст. 62 Конституції України принципу особа вважається невинуватою, доки її вину не буде доведено в законному порядку; ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість; обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Аллене де Рібемон проти Франції» від 10 лютого 1995 року підкреслив, що принцип презумпції невинуватості порушується, «якщо суд оголосить обвинуваченого винним, коли його вина не була попередньо доведена».

У справі «Барбера, Мессеге і Жабардо проти Іспанії» Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 6 грудня 1988 року зазначив, що докази, покладені в основу висновку суду про винність обвинуваченого, мають відповідати як вимогам достатності, так і переконливості.

Обов`язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (Рішення ЄСПЛ у справі «Дактарас проти Литви» від 24.11.2000 року).

Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

В рекомендації № R (91)1 Комітету Європи Державам-членам стосовно адміністративних санкцій від 13 лютого 1991 року рекомендовано урядам держав-членів керуватися у своєму праві та практиці принципом, згідно з яким обов`язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади (принцип 7).

Отже, при винесенні оскаржуваного рішення, інспектором патрульної поліції не зібрано достатніх доказів, які б переконали суд у тому, що дійсно мала місце подія і склад правопорушення, за обставин, викладених у постанові.

За таких обставин, суд вважає, що відповідачем в судовому засіданні не доведено правомірність і законність постанови по справі про адміністративне правопорушення, тому слід скасувати вищезазначену постанову інспектора патрульної поліції Симоненко Д.І.

Скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності охоплює та забезпечує судовий захист прав та інтересів позивача у спірних відносинах.

Судові витрати слід компенсувати за рахунок держави в порядку ст. 139 КАС України.

На підставі викладеного та керуючись ст.. 5, 9, 77, 243-246, 286 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов - задовольнити.

Скасувати постанову інспектора СРПП Ямпільського відділу Шосткинського відділу поліції Симоненко Д.І. від 25 квітня 2019 року серії ДПО18 № 912413 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП.

Закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.121 КУпАП відносно ОСОБА_1 на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду

Сумської області О.В.Прачук