Справа № 377/890/19
Суддя: Теремецька Н. Ф.
Дата ухвалення: 2019-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа №377/890/19

Провадження №2-а/377/25/19

28 грудня 2019 року Славутицький міський суд Київської області у складі головуючої - судді Теремецької Н.Ф., за участю секретаря судового засідання Маряхіної І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Славутичі за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Славутицького відділення поліції Броварського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, третя особа інспектор сектора реагування патрульної поліції № 1 Славутицького відділення поліції Броварського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області старший лейтенант поліції Толочко Тарас Валерійович, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

УСТАНОВИВ:

14 листопада 2019 року поштою до суду надійшов адміністративний позов, в якому позивач просив визнати протиправною та скасувати постанову серії ДПО18 № 386810 від 27.09.2019 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі і закрити справу.

Позовні вимоги обґрунтовувались тим, що старшим лейтенантом поліції СРПП № 1 Славутицького ВП Толочко Т.В. винесено постанову серії ДПО18 № 386810 від 27.09.2019 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. У постанові зазначено, що 27 вересня 2019 року, о 18 годині 50 хвилин, в м. Славутич, по проспекту Дружби Народів, водій ОСОБА_1 , перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки, яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків, чим порушив вимогу пп. 1.1. р. 34 ПДР України. Зазначені обставини інспектор кваліфікував як те, що ним було скоєно адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП та постановив стягнути з нього штраф у розмірі 255,00 гривень. Позивач зазначив, що рухався по проспекту Дружби Народів в напрямку Бєлгородського кварталу, навпроти будівлі «Центру зайнятості» його зупинив наряд патрульної поліції та повідомив про намір скласти постанову про адміністративне правопорушення. Свої дії поліцейський обґрунтував тим, що ним був помічений перетин позивачем суцільної лінії дорожньої розмітки, коли він здійснював від`їзд з паркувального місця, що розташоване навпроти магазину «Вацак». Маючи впевненість в тому, що він не порушував Правил дорожнього руху, позивач заперечив проти дій та доводів поліцейського, та надав вичерпні пояснення про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення. Через відсутність у формі винесеної працівником поліції постанови відповідної графи, його доводи та заперечення на місці винесення постанови письмово зафіксовані не були. Перед початком руху заднім ходом з паркувального місця, що розташоване навпроти магазину «Вацак», він пересвідчився, що його маневр не суперечить вимогам ПДР, а саме: з водійського місця з лівого боку чітко була видна горизонтальна дорожня розмітка, передбачена п. 1.5. р. 34 ПДР України, яку дозволено перетинати з будь-якого боку; у відповідності з п. 10.1. ПДР України він переконався, що його маневр буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху. Після безпечного здійснення маневру він проїхав приблизно 250 метрів, після чого був зупинений нарядом поліції, який його наздогнав. Зазначення в постанові від 27.09.2019 року лише того, що він перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки на проспекті Дружби Народів у м. Славутичі, свідчить про невпевненість поліцейського у своїх діях, оскільки протяжність проспекту Дружби Народів складає приблизно 2 км. З урахуванням того, що ситуація відбулась о 18 год. 50 хв. (темний час сутінок), а також з урахування швидкості руху, відстань між транспортним засобом позивача та транспортним засобом поліції на момент здійснення ним маневру складала щонайменше 50 метрів. Враховуючи таку відстань, час подій, а також те, що правий бік його транспортного засобу для поліції заходився поза межами огляду, ствердження про перетин ним дорожньої розмітки, передбаченої пп. 1.1. р. 34 ПДР України, вважає безпідставним. Вважає, що постанова серії ДПО18 № 386810 від 27.09.2019 року є протиправною та підлягає скасуванню. Винесена постанова невідкладно була оскаржена позивачем до вищестоящої посадової особи. Листом № К-225/109/1003/1/06-2019 від 10.10.2019 року, що направлений на адресу ОСОБА_1 31.10.2019 року, який отриманий ним 01.11.2019 року, начальник Славутицького ВП відмовив у задоволенні скарги позивача та залишив постанову в силі.

Ухвалою судді від 15 листопада 2019 року вказана позовна заява була залишена без руху, оскільки не відповідала вимогам ст. 160 КАС України.

На виконання ухвали судді від 15 листопада 2019 року, позивачем подана заява про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду.

Ухвалою судді від 18 грудня 2019 року, після усунення позивачем недоліків, визнано поважними причини пропуску строку звернення до адміністративного суду та поновлено позивачу строк звернення до адміністративного суду, відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду на 28 грудня 2019 року.

В судове засідання позивач не з`явився, до суду подав заяву, в якій просив проводити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі. Також надав письмові пояснення, в яких зазначив, що в даний час в м. Славутич наявні факти, що дають підстави стверджувати про порушення вимог державних стандартів, норм та правил, що тягне за собою загрозу життю та здоров`ю пішоходів та водіїв. Це проявляється у наступному: масова організація нерегульованих пішохідних переходів; масове встановлення перешкод на проїжджій частині доріг, які, імовірно, виконують функції технічних засобів для примусового зниження швидкості руху; недостатнє освітлення проїжджої частини (пішохідних переходів), а місцями відсутність такого взагалі; наявність зелених насаджень безпосередньо біля пішохідних переходів. При встановленні перешкод на проїжджій частині доріг для примусового зниження швидкості руху, на окремих ділянках доріг з дозволеною швидкістю руху транспортних засобів до 50 км/год, фактична швидкість складає не більше 10 км/год. Це у свою чергу провокує пішоходів на перетин проїжджої частини перед транспортним засобом, що створює аварійні ситуації і небезпеку для учасників дорожнього руху (особливо взимку, в умовах обмеженої видимості, при вологій поверхні дороги). Особлива небезпека у таких умовах виникає при русі пішохода з протилежної сторони відразу після проїзду зустрічного транспортного засобу. Вказані недоліки доповнюються хаотичним розташуванням дорожніх знаків та некоректним нанесенням дорожньої розмітки, яка не відповідає потребі, або в яких відсутня необхідність. Такі обставини дають підстави стверджувати про відсутність в м. Славутич затвердженої схеми організації дорожнього руху, оскільки наявні в місті засоби примусового зниження швидкості руху, дорожня розмітка, встановлені дорожні знаки, організовані пішохідні переходи та інше не відповідають нормам. В сукупності всі ці фактори прямо негативно впливають на безпеку руху, а також на правомірність дій працівників патрульної поліції.

Відповідач свого представника в судове засідання не направив, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, причини неявки суд не повідомив. Відзив на позов не надіслав.

Інспектор сектора реагування патрульної поліції № 1 Славутицького відділення поліції Броварського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області старший лейтенант поліції Толочко Тарас Валерійович, третя особа у справі, в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, причини неявки суд не повідомив. Пояснень від третьої особи не надійшло.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи.

У зв`язку з неприбуттям у судове засідання всіх учасників справи, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду, відповідно до положень ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи та надані докази, суд вважає необхідним задовольнити позов з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно постанови серії ДПО18 № 386810 від 27.09.2019 року про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесеної інспектором сектору реагування патрульної поліції № 1 Славутицького відділення поліції Броварського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області старший лейтенант поліції Толочко Тарасом Валерійовичем, копія якої долучена до матеріалів справи, ОСОБА_1 , позивача у справі, притягнуто до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 255 гривень.

Як вбачається із зазначеної постанови, 27 вересня 2019 року, о 18 годині 50 хвилин, в м. Славутич, по проспекту Дружби Народів, водій ОСОБА_1 , перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки, яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків, чим порушив вимоги п.п. 1.1 р. 34 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП.

Не погодившись з постановою від 27.09.2019 року серії ДПО18 № 386810 від 27.09.2019 року про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, позивачем 02.10.2019 року до начальника Славутицького ВП Броварського ВП ГУ НП в Київській області було подано заяву щодо скасування зазначеної постанови. У відповідь на заяву начальником Славутицького ВП Броварського ВП ГУНП в Київській області було надіслано позивачу лист № К-225/109/1003/1/06-2019 від 10.10.2019 року, про те, що за результатами перевірки порушень не виявлено, у зв`язку з чим прийнято рішення залишити постанову без змін, а скаргу без задоволення. Після отримання відповіді 01.11.2019 року від начальника Славутицького ВП ГУ НП в Київській області позивач звернувся із адміністративним позовом до суду.

Вирішуючи спір відповідно до встановлених обставин справи та відповідних їм правовідносин, суд виходить з наступного.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема, з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

На виконання цих завдань адміністративного судочинства України, суд при вирішенні публічно-правового спору виходить з наступного.

Згідно із ст. 2 Закону України «Про дорожній рух» законодавство про дорожній рух складається з цього Закону та актів законодавства України, що видаються відповідно до нього.

Як зазначено в ст. 14 цього Закону, учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема, знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Порядок дорожнього руху на території України встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з п. 1.1. р. 34 ПДР України горизонтальна розмітка має таке значення: 1.1 (вузька суцільна лінія) - поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах; позначає межі проїзної частини, на які в`їзд заборонено; позначає межі місць стоянки транспортних засобів, майданчиків для паркування і край проїзної частини доріг, не віднесених за умовами руху до автомагістралей. Лінії 1.1 і 1.3 перетинати забороняється. Якщо лінією 1.1 позначено місце стоянки, майданчик для паркування або край проїзної частини, суміжний з узбіччям, цю лінію перетинати дозволяється. Як виняток, за умови забезпечення безпеки дорожнього руху, дозволяється перетинати лінію 1.1 для об`їзду нерухомої перешкоди, розміри якої не дають змоги здійснити її безпечний об`їзд, не перетинаючи цю лінію, а також обгону поодиноких транспортних засобів, що рухаються із швидкістю менше 30 км/год.

Частиною 1 ст. 122 КУпАП передбачено відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Оскаржуваною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, яка передбачає відповідальність, зокрема, за порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг.

За змістом статті 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справ про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За приписами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про дміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно із ст. 252 цього Кодексу орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Виходячи з наведеного, висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення мають бути зроблені на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів.

На підтвердження обставин, зазначених в оспорюваній постанові, Славутицьким ВП Броварського ВП ГУ НП в Київській області надано фототаблицю на 2 аркушах, на якій зображено, як автомобіль перетинає суцільну лінію дорожньої розмітки.

Проте, з наданої фототаблиці вбачається, що встановити марку, колір та реєстраційний номер транспортного засобу неможливо, а тому вона не є доказом вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Також Славутицьким ВП надано рапорт інспектора СРПП №1 Славутицького ВП Броварського ВП ГУНП в Київській області Толочко Т.В. від 06.10.2019 року , згідно якого 27.09.2019 року під час перебування в складі ГРПП в ході патрулювання території міста по проспекту Дружби Народів, було виявлено ОСОБА_1 , який перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки. Водія ОСОБА_1 було зупинено проблисковими маячками синього та червоного кольору, та спецсигналом, водію було роз`яснено причину зупинки, суть правопорушення, його права та обов`язки. Після чого було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , за ч. 1 ст. 122 КУпАП, п.п. 1.1. р. 34 ПДР України. Куратов В.В. засвідчив підписом постанову та отримав її копію.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтується її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Сторони в процесі повинні подати докази на підтвердження обставин, на які вони посилаються, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

Суд зазначає, що в адміністративних справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його вини. Презумпція вини покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Всупереч даним вимогам, відповідачем об`єктивних доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбачених ст. 251 КУпАП, не надано. А оскаржувана постанова не може бути беззаперечним доказом вчинення правопорушення ОСОБА_1 , оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

У відповідності до п. п. 4.1, 4.2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні. Конституція України має найвищу юридичну силу, закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй (частина друга статті 8 Конституції України). Згідно з частиною другою статті 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер. Необхідність індивідуалізації адміністративної відповідальності передбачена частиною другою статті 33 Кодексу, якою визначено, що при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність. Кодексом закріплено низку гарантій забезпечення прав суб`єктів, які притягаються до адміністративної відповідальності.

В сукупності з наведеними конституційними нормами ці гарантії створюють систему процесуальних механізмів захисту вказаних осіб. За змістом статті 9 Кодексу саме винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність суб`єкта адміністративної відповідальності є однією з ознак адміністративного правопорушення (проступку).

Об`єктивних доказів, необхідних для вирішення справи про наявність обставин порушення позивачем Правил дорожнього руху відповідачем зібрано не було.

Відтак, вчинення позивачем адміністративного правопорушення, не підтверджується жодним доказом, окрім оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення. Рапорт інспектора СРПП №1 Славутицького ВП Броварського ВП ГУНП в Київській області Толочко Т.В. від 06.10.2019 року, який був складений через 9 днів після винесення оспорюваної постанови, не може бути беззаперечним доказом вчинення вказаного правопорушення.

Системний аналіз вищевказаних норм чинного законодавства України дає підстави для висновку про те, що відповідачем не доведено правомірність оскаржуваної постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, а тому постанова є протиправною та підлягає скасуванню.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що постанова інспектора сектору реагування патрульної поліції № 1 Славутицького відділення поліції Броварського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області старшого лейтенанта поліції Толочко Тараса Валерійовича про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДПО18 № 386810 від 27.09.2019 року, згідно якої застосовано до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, із зазначених вище підстав є протиправною, тому підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення - закриттю.

Керуючись ст. ст. 243-246, 286 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову серії ДПО18 № 386810 від 27.09.2019 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду через Славутицький міський суд. Апеляційні скарги можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ;

Відповідач: Славутицьке відділення поліції Броварського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, юридична адреса: Київська область, м. Славутич, вул. Героїв Дніпра, 4;

Третя особа: інспектор сектора реагування патрульної поліції № 1 Славутицького відділення поліції Броварського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області старший лейтенант поліції Толочко Тарас Валерійович, адреса місця знаходження: Київська область, м. Славутич, вул. Героїв Дніпра, 4.

Суддя Н. Ф. Теремецька