Справа № 200/12437/19-а
Суддя: Михайлик А.С.
Дата ухвалення: 2019-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 грудня 2019 р. Справа№200/12437/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Михайлик А.С. розглянув в приміщенні Донецького окружного адміністративного суду у письмовому (спрощеному) провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправними дій щодо неврахування при призначенні пенсії періодів роботи з 31.10.1979 по 04.08.1981, з 29.05.1986 по 03.10.1994 у трудовий (страховий) стаж; визнання протиправним та скасування рішення від 26.04.2019 № 140 про відмову у зарахуванні періоду роботи з 03.09.1981 по 05.05.1986 у трудовий (страховий) стаж; зобов`язання врахувати ці періоди роботи та здійснити перерахунок пенсії з 25.06.2018 з їх врахуванням і виплатити недоотримані суми пенсії з 25.06.2018; визнання протиправними дій щодо неврахування при призначенні пенсії періоду роботи з 29.05.1986 по 31.12.1990 в районі Крайньої Півночі на пільгових умовах з зарахуванням одного року роботи за один рік та шість місяців роботи; зобов`язання врахувати цей період роботи на вказаних умовах та здійснити перерахунок пенсії з 25.06.2018 з урахуванням вказаного періоду роботи та зарахуванням одного року роботи за один рік та шість місяців роботи і виплатити недоотримані суми пенсії з 25.06.2018.

В обґрунтування вимог позивач зазначив, що наданих ним документів достатньо для зарахування до страхового стажу спірних періодів роботи, оскільки занятість у ці періоди підтверджено вказаними документами. При цьому, період роботи позивача у районах Крайньої Півночі має бути врахований з зарахуванням одного року роботи за один рік та шість місяців роботи. Беручи до уваги безпідставність неврахування відповідачем при призначенні пенсії позивачу періодів роботи, які позивач просить врахувати, його пенсію з моменту її призначення має бути перераховано, а позивачу мають бути виплачені недоотримані ним суми.

Відповідач проти задоволення заявлених вимог заперечував, підстави незгоди навів в направленому суду відзиві на позов. За змістом відзиву надані позивачем документи мають розбіжності із його паспортними даними, відтак їх не може бути враховано при вирішенні питання зарахування стажу, у зв`язку з чим позивачем фактично не надано документів, які б підтверджували його занятість у спірні періоди. До цього ж, вирішення такого питання належить до дискреційних положень відповідача, які він реалізує на власний розсуд без узгодження із іншими суб`єктами, а втручання суду до дискреційних повноважень суб`єктів владних повноважень не допускається.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 28.10.2019 провадження у справі відкрито, справу призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін. Ухвалою від 21.11.2019 справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 09.12.2019.

Через неявку представників сторін до судового засідання справу розглянуто на підставі частини 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку письмового провадження.

Згідно з ч. 4 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Відповідно до ч. 5 ст. 250 цього Кодексу датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ОБСТАВИНИ

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1

Із наданого представнику позивачу листа відповідача від 30.09.2019 № 23809/34-1/02 вбачається наступне.

28.08.2018 ОСОБА_1 звернувся до управління із заявою про призначення пенсії за віком, за наслідком чого йому призначено пенсію з 25.06.2018 у відповідності до ст. 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування № 1058-IV. При обчисленні стажу відповідачем не враховано періоди роботи згідно трудової книжки АТ-1 № 2734356 від 16.07.1975 та трудової книжки б/н від 24.01.1979, оскільки згідно відомостей останньої позивач працював з 24.01.1979 по 05.08.1993 на Артемівському цегельному заводі, а згідно іншої трудової книжки (АТ-1 № 2734356 від 16.07.1975) з 31.10.1979 по 04.08.1981 в Жданівському технікумі міського електротранспорту, з 03.09.1981 по 05.05.1986 в Дружківському АТП № 04675, з 21.05.1986 по 23.05.1986, з 29.05.1986 по 03.10.1994 в управлінні «Алмаздортранс» об`єднання «Якуталмаз».

За змістом листа період роботи позивача з 03.09.1981 по 05.05.1986 в Дружківському АТП № 04675 не врахований до стажу, оскільки довідки, видані архівним відділом Дружківської міської ради не співпадають з паспортними даними позивача, у зв`язку з чим не враховано також довідку про зарплату за цей період.

В рішенні від 26.04.2019 № 140 вказано про відмову позивачу у врахуванні архівної довідки (зареєстрована за вхід. № 575/05 від 19.04.2019) Дружківської міської ради для перерахунку пенсії, через невідповідність довідки паспортним даним.

В листі зазначено, що на запит управління до трудового архіву Бахмутського району відповідачу надійшла довідка № 27 від 26.04.2019, видана ДП «Артемівський завод стінових матеріалів», де вказано, що позивач з 24.01.1979 по 05.05.1993 на Артемівському цегельному заводі не працював.

У листі вказано, що підтверджень достовірності видачі довідок за період роботи позивача з 29.05.1986 по 03.10.1994 в Мирнинському управлінні автомобільних доріг до управління не надходило.

З наданого відповідачем розрахунку стажу позивача вбачається, що він склав 26 років 3 дні.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ, ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначені Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування № 1058-IV.

Громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж мають право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи (стаття 8 Закону № 1058).

Відповідно до ст. 26 цього Закону особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу не менше 25 років при призначенні пенсії (з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року).

Згідно зі ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страховим стажем є період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до пункту 5 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» період роботи до 01 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше.

Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року № 148 "Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26 вересня 1967 року "Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі".

Пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.

Перелік районів Крайньої Півночі і місцевостей, прирівняних до районів Крайньої Півночі, на яких розповсюджується дія Указів Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року і від 26 вересня 1967 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», визначений постановою Ради Міністрів СРСР від 10 листопада 1967 року № 1029.

Згідно з п. 3 постанови Ради Міністрів СРСР від 10.02.1960 № 148 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960 «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» кожний рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі після 01.03.1960 зараховується за 1 рік і 6 місяців при нарахуванні стажу для отримання пенсії за віком та по інвалідності.

Статтею 62 Закону України Про пенсійне забезпечення передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

В пункті 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, також закріплено положення, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до ч. 4 ст. 1 Закону України Про пенсійне забезпечення у тих випадках, коли договорами (угодами) між Україною та іншими державами передбачені інші правила, ніж ті, які містяться в цьому законі, то застосовуються правила за цими договорами (угодами).

Згідно зі ст. 4, 6, 7 Угоди між Урядом України і Урядом Російської Федерації про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і Росії, які працюють за межами кордонів своїх країн від 14.01.1993, дія цієї Угоди поширюється на осіб (надалі іменуються Працівники) та членів їх сімей, які є громадянами або постійно проживають на території однієї із Сторін (надалі іменуються - Сторона виїзду) та здійснюють свою трудову діяльність на умовах найму на території іншої Сторони (надалі іменуються - Сторона працевлаштування).

Трудовий стаж, включаючи стаж, який обчислюється у пільговому порядку, і стаж роботи за спеціальністю, набутий у зв`язку з трудовою діяльністю на територіях обох Сторін, взаємно визначається Сторонами.

Виїзд та перебування Працівника, який здійснює трудову діяльність на території Сторони працевлаштування, регулюються законодавством цієї Сторони.

Питання пенсійного забезпечення регулюються Угодою про гарантії прав громадян держав-учасниць співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року та двосторонніми угодами в цій галузі.

Згідно зі ст. 6 цієї Угоди призначення пенсії громадянам держав-учасниць здійснюється за місцем проживанням.

Для встановлення права на пенсію, у тому числі пенсії на пільгових умовах та вислугу років, громадянам держав-учасниць враховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набрання чинності цією Угодою.

Частиною 1 статті 44 Закону України № 1058 передбачено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" затверджений Постановою правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року N 22-1, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за N 1566/11846.

Перелік документів, що додаються до заяви про призначення, перерахунок та поновлення пенсії визначений Розділом 2 цього Порядку.

Підпунктом 2 пунктом 2.1 Порядку № 22-1 передбачено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок підтвердження наявного трудового стажу).

Згідно пункту 4.1 Порядку орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою.

Згідно з ч. 3 ст. 44 ЗУ № 1058 та пунктом 4.2 цього Порядку органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію, а також вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих документів.

Пунктом 4.7 Порядку передбачено, що право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Відповідно до п. 2.3 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженої постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 № 162 (далі Інструкція № 162), записи вносяться акуратно, пір`яний чи кульковою ручкою, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольору.

За п. 2.5 цієї Інструкції у разі виявлення невірного або неточного запису відомостей про роботу, переведення на іншу постійну роботу, про нагородження та заохочення та ін. виправлення вноситься адміністрацією того підприємства, де було зроблено відповідний запис.

Згідно з п. 2.8 Інструкції № 162 виправлені відомості про роботу, про переведення на іншу постійну роботу, про нагородження та заохочення та ін. повинні повністю відповідати оригіналу наказу або розпорядження. У разі втрати наказу чи розпорядження або невідповідності їх фактично виконуваній роботі виправлення відомостей про роботу здійснюється на підставі інших документів, що підтверджують виконання робіт, не зазначених у трудовій книжці. Показання свідків не можуть бути підставою для виправлення внесених раніше записів.

Відповідно до п. 2.9 Інструкції № 162 в розділах "Відомості про роботу", "Відомості про нагородження", "Відомості про заохочення" трудової книжки (вкладиша) закреслення раніше внесених неточних або неправильних записів не допускається.

При необхідності, наприклад, зміни запису відомостей про роботу після зазначення відповідного порядкового номера, дати внесення запису в графі 3 пишеться: "Запис за № таким-то недійсний. Прийнято за такою-то професією (посадою)" і в графі 4 повторюється дата і номер наказу (розпорядження) адміністрації, запис з якого неправильно внесений до трудової книжки.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ВИСНОВКИ

При вирішенні питання стосовно правомірності незарахування до страхового стажу позивача періодів роботи з 31.10.1979 по 04.08.1981, з 03.09.1981 по 05.05.1986, з 29.05.1986 по 03.10.1994 суд виходить із наступного.

Трудова книжка позивача АТ-1 № 2734356 від 16.07.1975 містить, серед іншого, наступні записи про роботу позивача:

1) у Жданівському технікумі міського електротранспорту:

31.10.1979 прийнятий на роботу на посаду водія;

04.08.1981 звільнений за власним бажанням;

2) у Дружківському АТП № 04675:

03.09.1981 прийнятий водієм 2-го класу;

05.05.1986 звільнений у зв`язку з виїздом на роботу в район Крайньої Півночі;

3) в управлінні «Алмаздортранс» об`єднання «Якуталмаз» - район Крайньої Півночі (Мирнинське управління автомобільних доріг):

29.05.1986 прийнятий водієм 1 класу;

03.10.1994 звільнений за згодою сторін.

Згідно з записами у трудовій книжці позивача б/н від 24.01.1979 у період з 24.01.1979 по 05.08.1993 позивач працював у Артемівському цегельному заводі «Красна гора».

У той же час, в заяві, наданій 28.08.2018 разом із документами для призначення пенсії позивач повідомив відповідача про те, що записи про період роботи з 24.01.1979 по 05.08.1993 у Артемівському цегельному заводі не мають підтвердження та здійснені помилково.

До цього ж, як відповідачем зазначено у листі від 30.09.2019 № 23809/34-1/02, на запити щодо підтвердження роботи позивача у Артемівському цегельному заводі відповідач отримав інформацію, що позивач у період з 24.01.1979 по 05.05.1993 на Артемівському цегельному заводі не працював.

Окрім записів у трудовій книжці АТ-1 № НОМЕР_2 від 16.07.1975, яка є основним документом, що підтверджує занятість особи, факт роботи позивача з 31.10.1979 по 04.08.1981 у Жданівському технікумі міського електротранспорту підтверджується також довідкою Маріупольського електротехнічного технікуму від 04.07.2015 № 349.

В даному випадку суд, дослідивши наявні в трудовій книжці позивача записи про роботу у Жданівському технікумі міського електротранспорту та інші документи у сукупності, дійшов висновку про їх достатність для висновку щодо підтвердження зайнятості позивача на роботі з 31.10.1979 по 04.08.1981 у цьому підприємстві.

З огляду на наведене, вимоги позивача про визнання протиправними дій щодо неврахування у страховий стаж при призначенні пенсії періоду роботи з 31.10.1979 по 04.08.1981 та зобов`язання врахувати його підлягають задоволенню.

Щодо періоду роботи позивача у Дружківському АТП № 04675 з 03.09.1981 по 05.05.1986 суд зауважує, що за наслідком огляду трудової книжки позивача АТ-1 № 2734356 від 16.07.1975 вбачається, що запис про звільнення у трудовій книжці з цього підприємства (запис № 9) внесено неакуратно, наявне наведення цифри «5» (у цьому випадку це місяць звільнення травень) як у даті запису, так і у даті наказу. За наслідком огляду оригіналу трудової книжки позивача також вбачається, що під вказаними цифрами «5» пошкоджено папір бланку трудової книжки.

При цьому, у встановленому пунктом 2.9 Інструкції № 162 порядку зміни запису відомостей про роботу не здійснювались.

До цього ж, відповідно до п. 2.8 Інструкції № 162 виправлені відомості про роботу повинні повністю відповідати оригіналу наказу або розпорядження.

У той же час, згідно наявної в матеріалах справи архівної копії наказу Дружківського АТП № 04675 від 07.04.1986 № 26-к про звільнення позивача, його звільнено з «05.04».1986, отже запис у трудовій книжці про звільнення «05.05».1986 не відповідає наказу.

Про звільнення позивача з Дружківського АТП № 04675 з 05.04.1986 свідчить також викладене у довідках Дружківської міської ради від 15.04.2019 № 12/0943/01, від 07.05.2018 № 30-2161-01, від 07.05.2018 № 30-2161/01-01 (в якій останнім місяцем, у якому виплачено позивачу зарплату, вказано квітень 1986 року).

Враховуючи наведене, суд, у сукупності оцінивши наявні в матеріалах справи, не вбачає підстав для зарахування до стажу позивача періоду роботи у Дружківському АТП № 04675 з 06.04.1986 по 05.05.1986, при цьому вважає достатніми відомостей цих документів для зарахування періоду роботи на вказаному підприємстві з 03.09.1981 по 05.04.1986.

З огляду на наведене, враховуючи передбачені ч. 2 ст. 9 КАС України повноваження суду вийти за межі позовних вимог для ефективного захисту праві позивача суд вважає за необхідне визнати протиправними дії відповідача щодо неврахування цього періоду роботи позивача до страхового стажу.

Беручи до уваги безпідставне неврахування періодів роботи позивача з 03.09.1981 по 05.04.1986 до страхового стажу позивача, цей період підлягає зарахуванню, отже, позовні вимоги в цій частині також підлягають задоволенню.

Щодо вимог позивача про скасування рішення від 26.04.2019 № 140 про відмову у врахуванні архівної довідки від 19.04.2019 № 575/05 суд зазначає, що воно стосується неврахування архівної довідки Дружківської міської ради від 19.04.2019 № 575/05. Разом із цим, довідка від 19.04.2019 № 575/05 суду сторонами не надавалась, відтак неможливо дослідити її зміст та оцінити наявність чи відсутність підстав її прийняття відповідачем. Отже, у задоволенні вимог про скасування цього рішення слід відмовити.

Стосовно періоду роботи позивача з 29.05.1986 по 03.10.1994 в управлінні «Алмаздортранс» об`єднання «Якуталмаз» (Мирнинське управління автомобільних доріг), що розташовувалось у Якутії (колишня Якутська АССР, теперішня Республіка Саха) суд зазначає, що за приписами чинного пенсійного законодавства до питання призначення пенсії застосовуються правила, передбачені договорами (угодами) між Україною та іншими державами. Згідно приписів Угод між Урядом України і Урядом Російської Федерації про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і Росії, які працюють за межами кордонів своїх країн від 14.01.1993 та про гарантії прав громадян держав-учасниць співдружності незалежних держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 трудовий стаж, включаючи стаж, який обчислюється у пільговому порядку, і стаж роботи за спеціальністю, набутий у зв`язку з трудовою діяльністю на територіях обох Сторін, взаємно визначається Сторонами.

При цьому, трудова діяльність на території Сторони працевлаштування, регулюється законодавством цієї Сторони, а пенсія призначається за місцем проживанням.

Для встановлення права на пенсію, у тому числі пенсії на пільгових умовах та вислугу років, громадянам держав-учасниць враховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набрання чинності цією Угодою.

Як вже зазначалось судом, основним документом, що підтверджує занятість особи, є трудова книжка. Трудовою книжкою позивача АТ-1 НОМЕР_2 від 16.07.1975 підтверджується факт роботи позивача у період з 29.05.1986 по 03.10.1994 в управлінні «Алмаздортранс» об`єднання «Якуталмаз» (Мирнинське управління автомобільних доріг) та за вказівкою міжнародного законодавства має зараховуватись до його трудового стажу.

Посилання відповідача на неможливість перевірити ці відомості через ненадходження підтверджень достовірності видачі довідок за період роботи позивача з 29.05.1986 по 03.10.1994 в Мирнинському управлінні автомобільних доріг суд не приймає, оскільки це не є достатньо підставою неврахування до стажу особи певних періодів роботи, а крім цього, період роботи позивача в Мирнинському управлінні автомобільних доріг в цей період підтверджується також наданими ним довідками цього підприємства від 08.08.1994, від 02.07.2018 № А02-1540-07/10-468/1, № А02-1540-07/10-468, копією трудового договору підприємства із позивачем від 29.05.1986.

Відтак, дії відповідача щодо неврахування при призначенні пенсії у страховому стажі періоду роботи позивача з 29.05.1986 по 03.10.1994 є протиправними, а позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Враховуючи висновок суду про безпідставність неврахування цього періоду, задоволенню підлягають також вимоги позивача про зобов`язання відповідача врахувати його до страхового стажу.

При цьому суд також зауважує, що Якутська АССР (теперішня Республіка Саха) відповідно до визначеного постановою Ради Міністрів СРСР від 10 листопада 1967 року № 1029 переліку належить до районів Крайньої Півночі і місцевостей, прирівняних до районів Крайньої Півночі.

Період роботи до 01 січня 1991 року в цей місцевості зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше.

Згідно з п. 3 постанови Ради Міністрів СРСР від 10.02.1960 № 148 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960 «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» кожний рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі після 01.03.1960 зараховується за 1 рік і 6 місяців при нарахуванні стажу для отримання пенсії за віком та по інвалідності

Пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.

Наданими позивачем документами підтверджується факт його роботи в районах Крайньої Півночі з 29.05.1986 по 31.12.1990, відтак цей рік роботи в зазначений період має зараховуватись до страхового стажу як один рік шість місяців.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд в постановах від 10.01.2019 у справі № 352/1612/15а (2а/352/70/15), від 31.07.2019 у у справі № 287/15/17-а.

Таким чином, вимоги позивача про визнання протиправними дії відповідача щодо неврахування у страховий стаж при призначенні пенсії періоду роботи з 29.05.1986 по 31.12.1990 в районі Крайної Півночі на пільгових умовах з зарахуванням одного року роботи за один рік та шість місяців роботи та зобов`язання врахувати цей період роботи на вказаних умовах є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Враховуючи наведене та безпідставність неврахування при призначенні пенсії періодів роботи з 31.10.1979 по 04.08.1981, з 03.09.1981 по 05.04.1986, з 29.05.1986 по 03.10.1994, суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача здійснити перерахунок пенсії позивача з моменту призначення з 25.06.2018 з урахуванням вказаних періодів роботи на вказаних умовах.

При цьому, вимоги позивача про зобов`язання відповідача виплатити недоотримані суми пенсії з 25.06.2018 є передчасними, оскільки зазначене має бути здійснено відповідачем після перерахунку позивачу пенсії, а станом на теперішній час немає підстав вважати, що відповідачем така виплата не бути проведене, отже, права позивача станом на цей час в цій частині не порушено.

Відтак, заявлені позивачем вимоги підлягають задоволенню частково.

Згідно частин 1, 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

З огляду на таке, сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача пропорційно задоволеним позовним вимогам у сумі 384,20 грн.

З огляду на викладене вище, на підставі положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 9, 12, 15, 19, 22, 25, 32, 72, 76, 77, 79, 139, 194, 205, 241-243, 245, 246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (87548, Донецька обл., місто Маріуполь, вулиця Зелінського, будинок 27А; ідентифікаційний код 42171861) про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо неврахування у трудовий (страховий) стаж ОСОБА_1 при призначенні пенсії періодів роботи з 31.10.1979 по 04.08.1981, з 03.09.1981 по 05.04.1986, з 01.01.1991 по 03.10.1994 та періоду роботи з 29.05.1986 по 31.12.1990 з зарахуванням одного року роботи за один рік та шість місяців робот.

Зобов`язати Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області зарахувати у трудовий (страховий) стаж ОСОБА_1 періоди роботи з 31.10.1979 по 04.08.1981, з 03.09.1981 по 05.04.1986, з 01.01.1991 по 03.10.1994 та період роботи з 29.05.1986 по 31.12.1990 з зарахуванням одного року роботи за один рік та шість місяців роботи, та здійснити перерахунок пенсії з 25.06.2018 з урахуванням цих періодів.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з бюджетних асигнувань Маріупольського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до пп. 15.5 п. 15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя А.С. Михайлик