Справа № 1.380.2019.005831
Суддя: Качур Роксолана Петрівна
Дата ухвалення: 2019-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №1.380.2019.005831
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2019 року

15 год. 30 хв. м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Качур Р.П., за участю секретаря судового засідання Кушика Й.-Д.М., розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головне Управління Державної казначейської служби України у Львівській області (79005, м. Львів, вул. Левицького, 18) про зобов`язання вчинити дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до Львівського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, в якому просять:

зобов`язати відповідача сформувати та подати до Головного Управління Державної казначейської служби України у Львівській області подання про повернення позивачці помилково зарахованого до бюджету збору на обов`язкове державне пенсійне страхування у розмірі 4000 грн., шляхом безготівкового перерахування коштів на картковий рахунок № 5168 НОМЕР_1 5369, відкритий у АТ КБ «ПРИВАТБАНК», IBAN UA 0386966, МФО 305299, , р/р НОМЕР_2 , одержувач ОСОБА_2 ;

зобов`язати відповідача сформувати та подати до Головного Управління Державної казначейської служби України у Львівській області подання про повернення позивачу помилково зарахованого до бюджету збору на обов`язкове державне пенсійне страхування у розмірі 4000 грн., шляхом безготівкового перерахування коштів на картковий рахунок № 5168 НОМЕР_3 7291, відкритий у АТ КБ «ПРИВАТБАНК», МФО 305299, , р/р НОМЕР_2 , одержувач ОСОБА_1 .

В обґрунтування позовних вимог зазначають, що збір на обов`язкове державне пенсійне страхування в розмірі 1% від вартості придбаного нерухомого майна ними сплачено за відсутності обов`язку здійснювати такий платіж. Відтак, кошти в сумі 4000 грн., сплачені кожним при нотаріальному оформленні договору купівлі-продажу вперше придбаного житла, підлягають поверненню. Оскільки позивачам відмовлено у поверненні коштів добровільно, вказана відмова є протиправною і вони звернулися із цим позовом до суду.

Ухвалою суду від 12.11.2019 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні, з викликом сторін.

29.11.2019 за вх. №45146 від відповідача надійшло клопотання про залишення позовної заяви без розгляду.

Ухвалою суду від 05.12.2019 у задоволенні клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду відмовлено.

В судовому засіданні 05.12.2019 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача залучено Головне Управління Державної казначейської служби України у Львівській області.

29.11.2019 за вх. № 45154 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач повідомив, що на даний час відсутній механізм втілення даної норми Закону в життя і відповідно практичного застосування даних норм в побуті. Просить у задоволенні позову відмовити повністю.

Третя особа правом надати пояснення щодо позову не скористалася.

05.12.2019 за вх. № 46268 від позивачки ОСОБА_2 надійшло клопотання про розгляд справи без її участі.

22.12.2019 за вх. № 49479 від позивача ОСОБА_1 надійшло клопотання про розгляд справи без його участі.

Відповідач та третя особа явки уповноваженого представника не забезпечили, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, в силу дії норми ч. 9 ст. 205 КАС України суд вважає за можливе проводи розгляд справи без їх участі, в порядку письмового провадження.

Суд розглянув матеріали позовної заяви, відзиву, дослідив подані сторонами письмові докази, встановив таке.

07.03.2017 між ОСОБА_3 (продавець) та позивачами (покупець) укладено договір купівлі-продажу квартири за АДРЕСА_2 (п. 1 Договору). Згідно з п. 5 Договору продаж квартири вчиняється за 799838 грн. Вказаний договір посвідчений нотаріально, зареєстрований в реєстрі за № 5394 (а.с. 13-16).

Однією з підстав для відмови у вчиненні нотаріальної дії відповідно до Закону України «Про нотаріат» є невнесення встановлених законодавством платежів пов`язаних з її вчиненням особою яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії. Відтак позивачі були змушені сплатити збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій з купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 1% від вартості об`єкта купівлі-продажу кожен, що становить 4000 грн., підтвердженням чого є копії квитанцій № QS01 від 07.03.2017 (а.с. 19) та № QS01 від 07.03.2017 (а.с. 26).

Оскільки житло позивачами придбавалось вперше, вони, керуючись п. 9 ст. 1 Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» звернулися до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявами від 24.04.2019 щодо повернення помилково (безпідставно) сплачених коштів в якості збору з операцій придбавання (купівлі-продажу) нерухомого майна (а.с. 20-21 та а.с. 27-28).

Втім, листом від 13.05.2019 за № 12349/05-78 (а.с. 22-23) та листом від 13.05.2019 за № 12350/05-78 (а.с. 2-30) позивачам відмовлено у задоволенні їхніх вимог та повідомлено про підстави такої відмови, які позивачі вважають протиправними, внаслідок чого звернулися до суду з даним позовом.

Вирішуючи справу, суд керується таким.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 9 ст.1 Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» платниками збору на обов`язкове пенсійне страхування є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та фізичні особи, які придбавають нерухоме майно, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше. Нерухомим майном визнається жилий будинок або його частина, квартира, садовий будинок, дача, гараж, інша постійно розташована будівля, а також інший об`єкт, що підпадає під визначення групи 3 основних засобів та інших необоротних активів згідно з Податковим кодексом України.

Пунктом 8 ч. 1 ст. 2 цього ж Закону передбачено, що об`єктом оподаткування для платників збору, визначених п. 9 ст. 1 цього Закону є вартість нерухомого майна, зазначена в договорі купівлі-продажу такого майна.

Питання сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій згідно із Законом України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» врегульовано Порядком сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1740 від 03.11.1998 (далі - Порядок).

Згідно з абз. 1 п. 15-1 Порядку збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна сплачується підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності та фізичними особами, які придбавають нерухоме майно, у розмірі 1 відсотка від вартості нерухомого майна, зазначеної в договорі купівлі-продажу такого майна, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Відповідно до п. 15-3 Порядку нотаріальне посвідчення або реєстрація на біржі договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється за наявності документального підтвердження сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна.

З аналізу наведених норм слідує, що із загального правила про обов`язковість сплати збору при придбанні нерухомого майна законодавцем встановлено винятки для громадян, які придбавають житло і перебувають на черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Судом встановлено, що факт придбання позивачами нерухомого майна вперше підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта ОСОБА_2 (а.с.17-18) та Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта ОСОБА_1 (а.с. 24-25).

Так, процедура повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, а саме: податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджету, коштів від повернення до бюджетів бюджетних позичок, фінансової допомоги, наданої на поворотній основі, та кредитів, у тому числі залучених державою (місцевими бюджетами) або під державні (місцеві) гарантії, визначена Порядком повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 № 787 (далі - Порядок № 787).

Пунктом 5 Порядку № 787 передбачено, що повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за ухвалою суду, яка набрала законної сили. Подання на повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету зборів, платежів та інших доходів бюджетів (крім зборів та платежів, контроль за справлянням яких покладено на органи Державної фіскальної служби України) подається до відповідного органу Казначейства за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку. Подання за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку подається платником до органу Казначейства разом з його заявою про повернення коштів з бюджету та оригіналом або копією документа на переказ, або паперовою копією електронного розрахункового документа, які підтверджують перерахування коштів до бюджету.

Відповідно до пп. 2 п. 4 Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 215 від 15.04.2015, Казначейство відповідно до покладених на нього завдань та в установленому законодавством порядку забезпечує казначейське обслуговування бюджетних коштів на основі ведення єдиного казначейського рахунка, відкритого у Національному банку, зокрема, здійснює повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету, за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету.

Таким чином, оскільки повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету, здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а таким органом є Пенсійний фонд України, то саме на Управління Пенсійного фонду України покладено обов`язок щодо формування та надання до органів Державної казначейської служби подання про повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету.

Будь-яких належних та допустимих доказів, які б спростовували твердження позивачів про придбання ними житла вперше та свідчили б про відсутність у них права на звільнення від сплати збору, відповідачем не надано.

Крім того, суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що в Україні відсутній механізми перевірки інформації про те, чи вперше особа придбала нерухомість.

Вказане питання було предметом звернення Пенсійного фонду України до Конституційного Суду України про надання тлумачення терміну «придбавають житло вперше», що міститься у п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування», визначивши коло осіб, яких необхідно вважати такими, що придбавають житло вперше.

Ухвалою Конституційного Суду України №29-у/2000 від 23.03.2000 відмовлено у відкритті конституційного провадження у справі через відсутність у Пенсійного фонду України права на конституційне подання та непідвідомчість Конституційному Суду України питання, порушеного у поданні.

За відсутності відповідного правового механізму перевірки інформації про факт придбання нерухомості вперше саме держава в особі Пенсійного фонду України як уповноваженого суб`єкта владних повноважень зобов`язана доводити той факт, що у кожному конкретному випадку особа, що зобов`язана сплачувати збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, придбала житло не вперше. Держава, запроваджуючи певний механізм правового регулювання відносин, зобов`язана забезпечити його реалізацію. В протилежному випадку всі негативні наслідки відсутності належного правового регулювання покладаються саме на державу.

Відсутність в Україні єдиної системи реєстрації прав на нерухоме майно та позбавлення можливості Пенсійного фонду України та його територіальних відділень встановити придбання квартир конкретною особою вперше не може ставитись в провину особі, оскільки невизначення порядку виконання законодавчо закріплених норм не може призводити до порушення чи обмеження прав громадян, які наділені такими правами.

Відповідно до ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

При цьому, суд враховує правову позицію Європейського суду з прав людини, викладену в рішеннях у справах «Лелас проти Хорватії» (Lelas v. Croatia), «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки» (PincovdandPine v. The Czech Republic), «Ґаші проти Хорватії» (Gashiv. Croatia), «Трго проти Хорватії» (Trgo v. Croatia) щодо застосування принципу «належного урядування», згідно якого державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

Оскільки саме держава не виконала свій обов`язок запровадити внутрішню процедуру встановлення факту придбання нерухомого майна вперше, що сприяло б юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси особи, то негативні наслідки вказаної бездіяльності мають покладатися саме на державу.

Таким чином, покликання на неможливість перевірки інформації щодо придбання квартири конкретною особою вперше, як на підставу для відмови позивачам в поверненні помилково сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна є необґрунтованими.

З огляду на наведене, суд зазначає про наявність правових підстав для зобов`язання відповідача звернутися з відповідним поданням до органу Державної казначейської служби України щодо повернення помилково сплаченого позивачами збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна в розмірі 4000 грн. кожен.

Суд при вирішенні справи враховує аналогічну правову позицію, викладену Верховним Судом, зокрема у постановах від 30.01.2018 у справі № 819/1498/17 (адміністративне провадження № К/9901/412/17), від 31 січня 2018 року у справі № 819/1667/17 (адміністративне провадження № К/9901/400/17), 20 березня 2018 року у справі № 819/1249/17 (адміністративне провадження № К/9901/396/17), від 19 червня 2018 у справі № 607/14722/16-а (адміністративне провадження № К/9901/45763/18), від 13.12.2018 у справі № 813/969/17 (адміністративне провадження № К/9901/30016/18).

Відповідно до ч. 2 ст. 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З врахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 дійсно 07.03.2017 вперше придбали житло - квартиру АДРЕСА_3 за договором купівлі-продажу квартири від 07.03.2017, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 », при оформленні документів безпідставно сплатили збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна в розмірі 4000 грн. кожен, згідно з квитанціями № QS01 від 07.03.2017 та № QS01 від 07.03.2017, який підлягає поверненню.

Відтак позовні вимоги в цій частини підлягають задоволенню.

Щодо вимоги позивачів про повернення помилково зарахованого до бюджету збору на обов`язкове державне пенсійне страхування у розмірі 4000 грн., шляхом безготівкового перерахування коштів на картковий рахунок № 5168 НОМЕР_1 5369, відкритий у АТ КБ «ПРИВАТБАНК», IBAN UA 0386966, МФО 305299, , р/р НОМЕР_2 , одержувач ОСОБА_2 та безготівкового перерахування коштів на картковий рахунок № 5168 НОМЕР_3 7291, відкритий у АТ КБ «ПРИВАТБАНК», МФО 305299, , р/р НОМЕР_2 , одержувач ОСОБА_1 , суд зазначає, що саме визначення конкретних рахунків для перерахунку коштів за судовим рішенням може утруднити або й унеможливити виконання такого, оскільки вказані рахунки можуть бути змінені, що в подальшому утруднить виконання судового рішення. Відтак суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимоги в цій частині.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачами понесено судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 768,40 грн. кожним і такі, в силу статті 139 КАС України, підлягають стягненню з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань на користь кожного з позивачів.

Керуючись ст.ст. 19, 22, 25, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 263, п.п. 15.5 п. 15 розділу VII Перехідні положення КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України Львівської області (79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10; ) сформувати та подати до Головного Управління Державної казначейської служби України у Львівській області (79005, м. Львів, вул. Левицького, 18, ) подання про повернення ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) помилково зарахованого до бюджету збору на обов`язкове державне пенсійне страхування у розмірі 4000 грн., згідно з квитанцією № QS01 від 07.03.2017.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України Львівської області (79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10; ) сформувати та подати до Головного Управління Державної казначейської служби України у Львівській області (79005, м. Львів, вул. Левицького, 18, ) подання про повернення ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ) помилково зарахованого до бюджету збору на обов`язкове державне пенсійне страхування у розмірі 4000 грн., згідно з квитанцією № QS01 від 07.03.2017.

4. У задоволенні решти вимог відмовити.

5. Стягнути на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10; ) судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

6. Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10; ) судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення через Львівський окружний адміністративний суд до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

В судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 27.12.2019.

Суддя Р.П. Качур