Справа № 420/6661/19
Суддя: Радчук А.А.
Дата ухвалення: 2019-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/6661/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2019 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Радчука А.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «МСК-СТРОЙ» (65012, м. Одеса, вул. Лейтенанта Шмідта, 9, ) до Головного управління ДФС в Одеській області (65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «МСК-СТРОЙ» з позовом до Головного управління ДФС в Одеській області, в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення № від 23.08.2019 року, винесено Головним управлінням ДФС в Одеській області на підставі акту перевірки від 05.07.2019 року №3365/15-32-50-06/39502769, яким до ТОВ «МСК-СТРОЙ», , застосовано штраф у сумі 81315,01 грн., в частині.

В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначив, що перевіркою своєчасності реєстрації податкових накладних, дата виписки яких припадає на 2018 рік, встановлено, що ТОВ «МСК-СТРОЙ» порушило термін реєстрації податкової накладної № 3 від 19.12.2018 року на суму 4 878 900,00 грн. (в т.ч. ПДВ- 813 150,09 грн.), реєстрацію якої проведено 18.01.2019 року та порушення граничних термінів реєстрації податкової накладної складає 3 дні. За результатами даної перевірки 05.07.2019 року складено акт №3365/15-32-50-06/39502769 «Про результати перевірки своєчасності реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування до такої податкової накладної ТОВ «МСК-СТРОЙ» та прийнято податкове повідомлення-рішення № від 23.08.2019 року, яким застосовано штраф.

З даними висновками позивач не погоджується та вважає податкове повідомлення - рішення № від 23.08.2019 року протиправним, оскільки підстави для застосування штрафних санкцій на суму 81315,01 грн. за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних та порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних у податкового органу відсутні.

Вимоги до граничних строків реєстрації податкових накладних передбачені пунктом 201.10 статті 201 ПК України, згідно з яким реєстрація платниками податку податкових накладних в ЄРПН повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків: для податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені; для податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.

15.01.2019 року з використанням ПК "M.E.Doc" була направлена на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних до Державної фіскальної служби України податкова накладна № 3 від 19.12.2018 року що підтверджується скриншотом з програми ПК "M.E.Doc", в якому зазначено, що відповідно до протоколу перевірки зазначену податкову накладну підписано директором підприємства та скріплено печаткою, а також протоколом про відправлення з програмного комплексу "M.E.Doc" від 15.01.2019 року. Однак, дана податкова не була зареєстрована у ЄРПН і станом на 16.01.2019 року ТОВ "МСК-СТРОИ" квитанцію про реєстрацію або відмову у реєстрації податкової накладної №3 від 19.12.2018р. не отримано.

До того ж, на сайті ДФС України 15.01.2019 року прес-службою ДФС України була оприлюднена інформація щодо перевантаження серверу ДФС та необхідністю своєчасного прийому податкових накладних/розрахунків коригування, запити щодо отримання відомостей з ЄРПН обробляються з затримкою в часі.

Відповідно до абз. 13 п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

З урахуванням викладеного, позивач вважає податкову накладну №3 від 19.12.2018р. на суму 4878900,52 грн., в т.ч. ПДВ-813150,09 грн. такою, що зареєстрована без порушення граничних строків, а податкове повідомлення-рішення № від 23.08.2019 року протиправним, тому і звернувся до суду з позовною заявою.

Ухвалою суду від 13.11.2019 року відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

02.12.2019 року від представника Відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просив у задоволенні адміністративного позову відмовити у повному обсязі, зазначивши, що в ході перевірки своєчасності реєстрації податкових накладних, дата виписки яких припадає на 2018 р., ГУ ДФС в Одеській області встановлено, що ТОВ «МСК-СТРОЙ» податкова накладна №3 від 19.12.2018 р. була зареєстрована з порушенням граничних термінів реєстрації, а саме 3 дні затримки. У зв`язку з чим, відповідно до п. 1201.1 статті 1201 Податкового кодексу України ГУ ДФС в Одеській області винесено ППР № від 23.08.2019 року про застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) на загальну суму у розмірі 83614,32 грн.

Відповідач зазначає, що нормами п. 1201.1 статті 1201, ст. 192, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України (далі ПКУ) передбачається відповідальність за порушення строку реєстрації податкової накладної у вигляді штрафу незалежно від причин, у зв`язку з якими було порушено цей строк (невірний підпис, недійсність сертифікату, ключів, тощо). До того ж, відповідно до п.3 Розділу 4 Договору про визнання електронних документів від 13.03.2017 року органи ДФС не несуть відповідальність за порушення обміну інформацією, що виникла внаслідок несправності будь-яких засобів телекомунікаційного зв`язку, відключення та перебоїв у мережах живлення, несправності апаратних засобів платника. Також відповідач звернув увагу, що договір про визнання електронної звітності укладався не з ГУ ДФС в Одеській області.

Крім того у відзиві зазначається, що позивач звернувся до неналежного відповідача. Згідно Переліку органів ДПС України, де будуть розміщені приймальні шлюзи податкової звітності в електронному вигляді, який є додатком 2 до наказу Державної податкової адміністрації України від 26.11.2004 № 672 приймальний шлюз податкової звітності в електронному вигляді розміщений в ДПС у м. Києві (зона дії приймального шлюзу - м. Київ), ДПС України (зона дії приймального шлюзу - Україна).

09.12.2019 року від представника Позивача до суду надійшла відповідь на відзив, в якій він додатково зазначив, що доводи відповідача у відзиві є необґрунтованимм, а висновки акту перевірки не доведеними.

Позивач вважає необґрунтованим, безпідставним та не доведеним посилання відповідача у відзиві що звітність позивача не приймались з огляду на наявність об`єктивних підстав, які визначені вимогами Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 06.06.2017 року № 557, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 03.08.2017 року за № 959/30827. Так, на момент складання позивачем податкової накладної №3 від 19.12.2018 року та направлення її для реєстрації Договір про визнання електронних документів від 22.09.2017 року № 220920171 діяв та не був розірваний/припинений контролюючим органом в односторонньому порядку. Позивачем до органів ДФС не були подані нові посилені сертифікати ЕЦП щодо зміни місцезнаходження підприємства або зміни директора підприємства. Представник позивача звертає увагу, що ТОВ «МСК-СТРОЙ» у адміністративному позові не посилається на отримання квитанції в якій зазначено, що договір про визнання електронних документів відсутній, розірваний /прининенний, а також і те, що отримана квитанція в якій зазначено про невірний підпис директора.

Позивачем, при реєстрації податкової накладної № 3 від 19.12.2018 року дотримано всіх норм законів України « Про електронні документи та електронний документообіг», «Про електронний цифровий підпис», Податкового кодексу України та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, прийнято усі необхідні дії щодо реєстрації податкових накладних у термін до 15 днів в Єдиному реєстрі податкових накладних, проте з незалежних від нього причин вказана податкова накладна зареєстрована органом ДФС не була не з вини позивача.

Щодо неналежного відповідача позивач зазначив, що ним у судовому порядку оскаржується податкове - повідомлення рішення № від 23.08.2019 року, яке винесено Головним управлінням ДФС в Одеській області на підставі акту перевірки від 05.07.2019 року №3365/15-32-50- 06/39502769, яким ТОВ «МСК-СТРОЙ» та застосовано штраф у сумі 81315,01 грн. (в частині) за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних визначених ст. 201 та згідно зі п. 1201.1 статті 1201 ПКУ за затримку реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригування до податкових накладних на 15 і менше календарних днів на суму 813150,09 грн.( в частині) та застосовано штраф в розмірі 10% у сумі 81315,01 грн. Тому позивачем в позовній заяві зазначено відповідача - ГУ ДФС в Одеській області, яким винесено оскаржуване податкове-повідомлення, а посилання відповідача про не належність відповідача є безпідставним.

17.12.2019 року від представника Відповідача до суду надійшли заперечення, в яких викладено наступне. Інформація щодо реєстрації оскаржуваної накладної 15.01.2019 р. в ІС «Податковий блок» ГУ ДФС в Одеській області відсутня. ЄРПН- є програмним продуктом ДФС України, який розташовано на сервері ДФС України. Головні управління ДПС та відповідні підрозділи податкових інспекцій є користувачами ресурсу серверу з ролями, які дозволяють тільки перегляд. Тому, з якої причини податкова накладна №3 від 19.12.2018 р. не була зареєстрована саме 15.01.2019 р., ГУ ДФС в Одеській області такою інформацією не володіє.

В судове засідання 18.12.2019 року позивач не з`явився, про час та місце розгляду повідомлявся належним чином та своєчасно. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи в порядку письмового провадження.

В судове засідання 18.12.2019 року відповідач не з`явився, про час та місце розгляду повідомлявся належним чином та своєчасно.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 205 КАС України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, серед іншого, неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. У разі повторної неявки повідомленого належним чином відповідача в судове засідання, суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів.

Частиною 9 статті 205 КАС України передбачено, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи неприбуття в судове засідання сторін та відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд ухвалив про продовження розгляду справи в порядку письмового провадження на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів.

Відповідно до ч. 4 статті 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється

У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання 18.12.2019 року за допомогою звукозаписувального технічного засобу, згідно приписів ч. 4 ст. 229 КАС України, не здійснювалося.

На підставі викладеного, дослідивши матеріали адміністративної справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов та заперечення на нього, судом встановлено наступне.

Між ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області та ТОВ "МСК- СТРОЙ» 22.09.2017 року укладено договір № 220920171 про визнання електронних документів, а саме: визнання податкових документів, поданих платником податків в електронному вигляді із застосуванням електронного цифрового підпису до органу ДФС засобами телекомунікаційного зв`язку або на електронних носіях, як оригіналу.

Позивачем 19.12.2018 року складено податкову накладну №3 на суму 4 878 900,52 грн. (в т.ч. ПДВ - 813 150,09 грн.), та яка, з урахуванням вимог законодавства підлягала реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних протягом наступних 15 календарних днів. Граничний термін реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних зазначеної податкової накладної припадає на 15.01.2019 року, відповідно до абзацу 14 п.201.10 ст.201 ПК України.

15.01.2019 року позивачем з використанням ПК "M.E.Doc" була направлена на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних до Державної фіскальної служби України податкова накладна № 3 від 19.12.2018 р., підписана директором підприємства Притулою В.А. та скріплена печаткою Товариства, а також протоколом про відправлення з програмного комплексу "M.E.Doc" від 15.01.2019 року. Однак, дана податкова не була зареєстрована у ЄРПН і станом на 16.01.2019 року ТОВ "МСК-СТРОЙ" квитанцію про реєстрацію або відмову у реєстрації податкової накладної №3 від 19.12.2018р. не отримало.

На сайті ДФС України 15.01.2019 року прес-службою ДФС України була оприлюднена інформація щодо перевантаження серверу ДФС та необхідністю своєчасного прийому податкових накладних/розрахунків коригування, запити щодо отримання відомостей з ЄРПН обробляються з затримкою в часі, що підтверджується роздруківкою з електронного кабінету платника, додану до адміністративного позову.

З метою отримання інформації про реєстрацію податкової накладної №3 від 19.12.2018 року Позивачем, 16.01.2019 року до ДФС України відправлено запит № 20428 щодо отримання відомостей з Єдиного реєстру податкових накладних, що підтверджується протоколом про відправку з програмного комплексу "M.E.Doc" від 16.01.2019 року, але відповіді на запит № 20428 не отримано.

17.01.2019 року Позивачем було направлено повторний запит до ДФС України за №20438, що вбачається з протоколу про відправку з програмного комплексу "M.E.Doc" від 17.01.2019 року, на що 18.01.2019 р. отримано витяг з Єдиного реєстру податкових накладних №20438 , у якому була відсутня інформація про реєстрацію додаткової накладної № 3 від 19.12.2018 року на суму 4878900,52 грн., в т.ч. ПДВ- 813150,09 грн.

У зв`язку із відсутністю квитанції про реєстрацію або відмову у реєстрації податкової накладної №3 від 19.12.2018 року, ТОВ «МСК-СТРОЙ» повторно 18.01.2019 року в 10.40 год. направило податкову накладну №3 від 19.12.2018р. на суму 4878900,52грн., в т.ч. ПДВ-813150,09 грн. для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних, що підтверджується скриншотом та протоколом про відправку з програмного комплексу «М.E.Doc".

19.01.2019 року позивачем отримано квитанцію № 1, відповідно до якої податкова накладна № 3 від 19.12.2018 року вважається зареєстрованою 18.01.2019 року.

21.01.2019 р. за вих. №39 та 17.05.2019 року за вих. №83 ТОВ «МСК-СТРОЙ» зверталось до ГУ ДФС в Одеській області з листом, у зв`язку з не отриманням квитанцій та з урахуванням інформації на сайті ДФС України від 15.01.2019 року про перевантаження, в якому просили не застосовувати штрафні санкції щодо затримки реєстрації податкової накладної та надали підтверджуючі документи про своєчасне направлення на реєстрацію податкової накладної. Відповіді на зазначений лист Позивачем отримано не було.

Крім того, з метою отримання інформації та роз`яснень щодо можливих причин не реєстрації податкової накладної № 3 від 19.12.2018 р. в Єдиному реєстрі податкових накладних директором ТОВ «МСК-СТРОЙ» було направлено лист від 18.01.2019 року за №38 до ТОВ «ФОРТ.Одесса» ( ПК "M.E.Doc") з проханням підтвердити інформацію щодо відправлення ТОВ «МСК-СТРОЙ» до ДФС України 15.01.2018 року о 16.37 год податкової накладної № 3 від 19.12.2018 року на суму 4 878 900, 52 грн. ( в т.ч. ПДВ - 813 150,09 грн.) та її одержання ДФС України.

29.01.2019 року за № 1901/1 отримано відповідь ТОВ «ФОРТ.Одесса», що додано до позовної заяви, в якій зазначено, що проаналізувавши звернення позивача та надану податкову накладну, вкладку «Відправлено в ДФС», а також логи роботи програми:

15.01.19 16:37:45.1 INFO Mailer.SendBlock Відправка файла:

2769J220181553.XML зроблено висновок, що податкова накладна №3 від 19.12.2018 року з іменем файлу 2769J220181553.XML була відправлена з програми «M.E.Doc» 15.01.2019 року о 16:37.

Головним управлінням ДФС в Одеській області було проведено перевірку своєчасності реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, дата виписки яких припадає на 2018 рік Товариства з обмеженою відповідальністю «МСК-СТРОЙ» , за результатами якої 05.07.2019 року складено акт №3365/15-32-50-06/39502769 «Про результати перевірки своєчасності реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування до такої податкової накладної ТОВ «МСК-СТРОЙ», який отримано позивачем 30.07.2019 року, в якому встановлені порушення:

граничних термінів реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцям-платникам податку на додану вартість та розрахунків коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених ст.201 ПК З країни (із змінами до доповненнями), на яких відповідно до вимог ст.192 та 201 ПК України покладено обов`язок щодо такої реєстрації. Відповідальність платника податків за порушення визначена ст. 1201 Податкового кодексу України порушення строків реєстрації податкових накладних, що підлягають обов`язковій реєстрації, та розрахунків коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, а також допущення помилок, при зазначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної. При перевірці встановлено порушення термінів реєстрації податкової накладної № 3 від 19.12.2018 року на суму 4 878 900,00 грн.( в т.ч. ПДВ- 813 150.09 грн.), реєстрацію якої проведено 18.01.2019 року та порушення граничних термінів реєстрації податкової накладної складає 3 дні.

13.08.2019 р. за вих.№87 Позивачем було подано Заперечення на складений акт від 05.07.2019 р. до ГУ ДФС в Одеській області.

На підставі зазначеного акту перевірки, а також згідно з пп. 54.3.1 п. 54.3. ст. 54 Податкового кодексу України та за даними Єдиного реєстру податкових накладних, ГУ ДФС в Одеській області прийнято податкове повідомлення-рішення № від 23.08.2019 року, яким за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних на 15 і менше календарних днів на суму ПДВ 836 143,19 грн., ТОВ «МСК-СТРОЙ», згідно зі п. 12011 ст. 1201 ПКУ застосовано штраф в розмірі 10% у сумі 83 614, 32 грн. Позивачем штраф у сумі 81315, 01 грн. не визнано та дана сума оскаржується, штраф у сумі 2 299, 31 грн. позивачем не оскаржується.

Не погоджуючись із застосуванням штрафних санкцій за порушення граничних термінів реєстрації податкової накладної, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Згідно п. 201.10 ст.201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Відповідно до абзацу 1 п.201.1. ст.201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

З метою отримання податкової накладної/розрахунку коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, покупець надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру податкових накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та податкову накладну/розрахунок коригування в електронному вигляді. Такі податкова накладна/розрахунок коригування вважаються зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних та отриманими покупцем.

Покупцю товарів/послуг податкова накладна / розрахунок коригування можуть бути надані продавцем таких товарів/послуг в електронній формі з дотриманням вимог законодавства щодо електронного документообігу та електронного цифрового підпису.

З метою отримання продавцем зареєстрованого в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунку коригування, що підлягає реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних покупцем, такий продавець надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру податкових накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та розрахунок коригування в електронному вигляді. Такий розрахунок коригування вважається зареєстрованим в Єдиному реєстрі податкових накладних та отриманими продавцем.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні / розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Помилки в реквізитах, визначених пунктом 201.1 цієї статті (крім коду товару згідно з УКТ ЗЕД), які не заважають ідентифікувати здійснену операцію, її зміст (товар/послугу, що постачаються), період, сторони та суму податкових зобов`язань, не можуть бути причиною неприйняття податкових накладних у електронному вигляді.

Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:

для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;

для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені;

для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем).

У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Відповідно до п. 120-1.1 ст. 120-1 Податкового кодексу України, порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі:

10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів;

20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів;

30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів;

40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів;

50 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає, що доводи відповідача щодо подання позову до неналежного відповідача є необґрунтованими, оскільки податкове повідомлення - рішення № від 23.08.2019 року, що оскаржується, прийнято саме ГУ ДФС в Одеській області.

Враховуючи, що податкова накладна №3 на суму 4 878 900, 52 грн. (в т.ч. ПДВ 813 150, 09 грн.) була складена 19.12.2018 р., граничний термін реєстрації її в Єдиному реєстрі податкових накладних припадає на 15.01.2019 року, відповідно до абзацу 14 п. 201.10 ст. 201 ПК України.

Суд зазначає, що доказів того, що Договір про визнання електронних документів №220920171 від 22.09.2017 р., укладений між ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області та ТОВ "МСК- СТРОЙ», не дійсний відповідачем не надано.

Податкова накладна була направлена на реєстрацію в ЄРПН до ДФС України з використанням ПК "M.E.Doc" 15.01.2019 р. Зазначене підтверджується скриншотом з програми ПК "M.E.Doc", в якому зазначено, що відповідно до протоколу перевірки податкову накладну № 3 від 19.12.2018 року підписано директором підприємства та скріплено печаткою, а також протоколом про відправлення з програмного комплексу "M.E.Doc" від 15.01.2019 року о 16.37 год.

Крім того, факт направлення Позивачем податкової накладної №3 від 19.12.2018 р. в строки, встановлені податковим законодавством, а саме 15.01.2019 р., підтверджується листом ТОВ «Форт.Одеса» №1901/1 від 29.01.2019 р., що є обслуговуючою компанією системи «M.E.Doc».

При цьому на сайті ДФС України 15.01.2019 року була оприлюднена інформація щодо перенавантаження серверу ДФС.

Відповідно до абз. 13 п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідачем не надано доказів, що позивачу 15.01.2019 року направлялась квитанція про реєстрацію, відмову у реєстрації або зупинення реєстрації податкової накладної №3 від 19.12.2018 р., направленої для реєстрації 15.01.2019 р.

У зв`язку з викладеним, суд дійшов висновку, що, у відповідності до абз. 13 п. 201.10 ст.201 Податкового кодексу України, податкова накладна №3 від 19.12.2018р. на суму 4878900,52 грн., в т.ч. ПДВ-813150,09 грн. вважається такою, що зареєстрована 15.01.2019 р.

Доводи відповідача щодо того, що позивачем пропущено терміни реєстрації податкової накладної №3 від 19.12.2018 р. на суму 4 878 900, 52 грн. (в т.ч. ПДВ 813 150, 09 грн.), не знайшли свого підтвердження в процесі розгляду справи.

При цьому, факт повторного направлення позивачем 18.01.2019 р. на реєстрацію податкової накладної №3 від 19.12.2018 р. свідчить про те, що за відсутності доказів реєстрації або відмови у реєстрації податкової накладної, направленої 15.01.2019 р., позивач добросовісно виконував свій обов`язок, покладений на нього податковим законодавством щодо реєстрації податкових накладних. Повторне подання податкової накладної не спростовує факт направлення податкової накладної №3 від 19.12.2019 р. до ЄРПН 15.01.2019 р., тобто в строк, встановлений законодавством.

З огляду на зазначене суд дійшов висновку, що позивачем податкова накладна №3 від 19.12.2018р була направлена на реєстрацію 15.01.2019 року, проте не була зареєстрована 15.01.2019 року з підстав, які не залежать від позивача, у зв`язку з чим позивач не може нести відповідальність, за порушення граничних строків реєстрації податкової накладної №3 від 19.12.2018р.

Такий висновок суду узгоджується з практикою Європейського Суду з прав людини.

Так, Європейський Суд з прав людини підкреслює особливу важливість принципу належного урядування. Він передбачає, що в разі коли йдеться про питання загального інтересу, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (див. рішення у справах Беєлер проти Італії [ВП] (Beyeler v. Italy [GC]), заява № 33202/96, п. 120, ECHR 2000, Онер`їлдіз проти Туреччини [ВП] (Oneryэldэz v. Turkey [GC]), заява № 48939/99, п. 128, ECHR 2004-XII, Megadat.com S.r.l. проти Молдови (Megadat.com S.r.l. v. Moldova), заява № 21151/04, п. 72, від 8 квітня 2008 року, і Москаль проти Польщі (Moskal v. Poland), заява № 10373/05, п. 51, від 15 вересня 2009 року). Також, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах Лелас проти Хорватії (Lelas v. Croatia), заява № 55555/08, п. 74, від 20.05.2010 року, і Тошкуце та інші проти Румунії (Toscuta and Others v. Romania), заява № 36900/03, п. 37, від 25.11.2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах.

Крім того, Європейський Суд з прав людини у своєму рішення по справі Yvonne van Duyn v.Home Office зазначив, що принцип юридичної визначеності означає, що зацікавлені особи повинні мати змогу покладатися на зобов`язання, взяті державою, навіть якщо такі зобов`язання містяться в законодавчому акті, який загалом не має автоматичної прямої дії. З огляду на принцип юридичної визначеності, держава не може посилатись на відсутність певного нормативного акта, який би визначав механізм реалізації прав та свобод громадян, закріплених у конституції чи інших актах. Така дія названого принципу пов`язана з іншим принципом - відповідальності держави, який полягає в тому, що держава не може посилатися на власне порушення зобов`язань для запобігання відповідальності. Захист принципу обґрунтованих сподівань та юридичної визначеності є досить важливим у сфері державного управління та соціального захисту. Так, якщо держава чи орган публічної влади схвалили певну концепцію своєї політики чи поведінки, така держава чи такий орган вважатимуться такими, що діють протиправно, якщо вони відступлять від такої політики чи поведінки щодо фізичних та юридичних осіб на власний розсуд та без завчасного повідомлення про зміни у такій політиці чи поведінці, позаяк схвалення названої політики чи поведінки дало підстави для виникнення обґрунтованих сподівань у названих осіб стосовно додержання державою чи органом публічної влади такої політики чи поведінки.

Суд, у цій справі, враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що податкове повідомлення-рішення від 23.08.2019 року № в частині застосування штрафних санкцій у розмірі 81315,01 грн. (вісімдесят одна тисяча триста п`ятнадцять гривань одна копійка) належить до скасування.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

В пункті 42 рішення Європейського суду з прав людини у справі Бендерський проти України від 15 листопада 2007 року, заява № 22750/02, зазначено, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають у достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися в світлі обставин кожної справи.

Згідно з статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на Відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

Згідно зі ст. 249 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

Відповідно до положень ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав Відповідачем у справі, або якщо Відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. У випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Позивачем, за звернення до суду з даним адміністративним позовом, було сплачено судовий збір у розмірі 1921,00 грн.

У зв`язку з задоволенням даного адміністративного позову суд дійшов висновку про стягнення з Головного управління ДФС в Одеській області на користь Позивача судових витрат зі сплати судового збору в розмірі 1921,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 6, 7, 9, 72, 77, 90, 139, 205, 229, 242-246, 255, 293, 295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «МСК-СТРОЙ» (65012, м. Одеса, вул. Лейтенанта Шмідта, 9, ) до Головного управління ДФС в Одеській області (65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 23.08.2019 року № в частині застосування штрафних санкцій у розмірі 81315,01 грн. (вісімдесят одна тисяча триста п`ятнадцять гривань одна копійка).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС в Одеській області (65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «МСК-СТРОЙ» (65012, м. Одеса, вул. Лейтенанта Шмідта, 9, ) судові витрати у розмірі 1921 (тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн.

Рішення набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Рішення може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст. ст. 293, 295 КАС України.

Суддя А.А. Радчук.

.