Справа № 1.380.2019.005080
Суддя: Коморний Олександр Ігорович
Дата ухвалення: 2019-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№1.380.2019.005080
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2019 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Коморний О.І.,

секретар судового засідання Бабич Ю.Б.

з участю:

представника позивача Гачак І.О.

представника позивача Кратюк П.Б.

представник відповідача 1 Пензов С.В.

представник відповідача 2 не прибув

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробнича фірма «Орус» про визнання протиправною бездіяльності та дій Закарпатської митниці ДФС, Головного управління Державної казначейської служби України у Закарпатській області.

Обставини справи:

До Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробнича фірма «Орус», у якій містяться вимоги:

- визнати протиправною бездіяльність Закарпатської митниці ДФС, яка полягає у несвоєчасному митному оформленні товару позивача, задекларованого за електронною митною декларацією від 09.04.2019 типу «ЕК10АА» № UA209140/2019/130407;

- визнати протиправними дії Закарпатської митниці ДФС, які полягають в затриманні та здійсненні зважування залізничних вагонів № 66732306, 67571513 із товаром позивача.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що 07.02.2013 між Товариством з обмеженою відповідальністю науково-виробнича фірма «Орус» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Белле експорт-імпорт» укладено контракт № 01/13 (із змінами та доповненнями згідно з додатками до нього), предметом якого є постачання вуглецевого брухту і відходів чорних металів, згідно з додатків до цього контракту. Вказує, що 09.09.2019 на виконання умов вищезазначеного контракту позивач завантажив на адресу покупця, станція перетину кордону Ужгород, та здійснив митне оформлення вантажу - двох напіввагонів брухту та відходів з вуглецевих сталей, із визначенням маси та митної вартості переміщуваного через митний кордон України вантажу. Однак, 10.04.2019 залізничні вагони № 66732306 та 67571513, прибувши на залізничну станцію Ужгород, були затримані працівниками Закарпатської митниці ДФС. Зазначає, що лист № 07-70-69/21-0482 датований 10.04.2019, однак працівниками залізниці він отриманий 11.04.2019 о 08:45. Зазначає, що 10.04.2019 відповідач, в порушення вимог митного законодавства, в усній формі вимагав затримати вищевказані завантажені залізничні вагони. Згідно з вищезазначеним листом відповідач, посилаючись на службову необхідність, вимагав від перевізника здійснити зважування вантажу. За результатами зважування залізничний вагон № .04.2019 випущено, а залізничний вагон № 66732306 відповідач випустив 22.04.2019. Вважає, що посилання відповідача на лист від 17.01.2018 № 1426/7/99-99-20-01-02-17 не є тією законною підставою, яка могла слугувати для безпідставного затримання залізничних вагонів, що завантажувались позивачем. Більше того наголошує, що наявність такого доручення не змінює процедурних правил проведення митного огляду, встановлених в МК України, тобто він повинен відбуватись у спосіб, порядок та строк, передбачені МК України. Вказує, що згідно з ч.2 ст. 255 МК України, перелік випадків, коли відповідач може відступити від загального строку проведення митного огляду, є вичерпним і не підлягає розширеному тлумаченню та жодне з 6 виключень не може бути застосовано до випадку позивача. Вважає, що митне оформлення товару відбулось на внутрішній митниці - відповідним підрозділом Львівської митниці ДФС, що в свою чергу вказує на необґрунтованість застосування до цих спірних правовідносин норми ч. 1 ст. 199 МК України. Також зазначає, що на думку позивача, відповідач без жодних на то правових підстав подавав листа Львівській митниці щодо зміни маси вантажу, що перевозилась у залізничному вагоні № 66732306. Вважає надуманими доводи відповідача щодо проведених зважувань вагонів за результатами яких встановлено, що вага вантажу на 200 кг більша від заявленої у товаросупровідних документах, оскільки похибка у визначенні маси вантажу знаходилась у межах норм визначених міжнародним договором. Водночас зазначає, що як протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень слід розуміти зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені. Для визнання бездіяльності протиправною недостатньо одного лише факту неналежного та/або несвоєчасного виконання обов`язкових дій. Важливими є також конкретні причини, умови та обставини, через які дії, що підлягали обов`язковому виконанню відповідно до закону, фактично не були виконані чи були виконані з порушенням строків, що і було враховано судом при прийнятті рішення та при наданні оцінці бездіяльності відповідача. Крім того, юридичний зміст, значимість, тривалість та межі протиправної бездіяльності, фактичні підстави її припинення, а також шкідливість бездіяльності, на думку позивача, для прав та інтересів позивача, оскільки така безпідставна затримка спричинила для позивача додаткові витрати, що були нараховані перевізником (залізницею) згідно з актами загальної форми від 12.04.2019 № 3844 та від 22.04.2019 № 3868 на загальну суму 63 569,80 грн. Отже вважає, що дії митниці та порушення, допущені нею, не повинні створювати негативні наслідки для позивача. Таким чином вважає, що відповідач не вчинив законодавчо визначених дій щодо виконання мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Ухвалою суду від 09.10.2019 залишено позовну заяву без руху.

Ухвалою суду від 01.11.2019 провадження у справі відкрито та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідач проти позову заперечив з наведених у відзиві підстав. Зазначив, що 10.04.2019 для здійснення митних формальностей стосовно залізничних вагонів №№ 66732306, 67571513, працівниками Укрзалізниці подано посадовим особам митного поста «Павлово» Закарпатської митниці ДФС, для виконання митних формальностей, пакет документів на вантаж (залізничні накладні №№ 38224010, 38224127 та комерційний інвойс №10). За результатами опрацювання поданих митниці документів та наявної інформації в електронних базах даних митниці, встановлено наступне: Митне оформлення вантажу, який переміщувався через митний кордон України вказаними залізничними вагонами здійснено Львівською митницею ДФС за митною декларацією від 09.04.2019 № 209140/2019/130407. Згідно з діючими, станом на 10.04.2019, положеннями Класифікатора документів, затверджений наказом Мінфіну від 20.09.2012 № 1011, код документу «Акт митного огляду» відповідає цифровому значенню 1701. Однак вказує, що у графі 44 митної декларації такий код документу відсутній. Тобто, митний огляд та зважування вантажу (відповідності його фактичної ваги до заявленої) при поміщенні вантажу в митний режим експорт та митного оформлення експортної МД не здійснювалися. Також зазначає, що на дату виникнення спірних правовідносин, листом Департаменту організації протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Державної фіскальної служби України від 17.01.2018 № 1426/7/99-99-20-01-02-17 Закарпатську митницю ДФС проінформовано про можливі порушення під час митного оформлення та випуску за межі митної території України брухту (відходів) з чорних та кольорових металів та наголошено на необхідність проведення підпорядкованими підрозділами належного аналізу на предмет виявлення наявних індикаторів ризику. Вказує, що листом ДФС від 06.06.2017 № 14461/99-99-20-03-02-17 митницям ДФС направлено Актуалізований перелік індикаторів ризику, які можуть використовуватися посадовими особами митниць для обрання форм та обсягів митного контролю на підставі результатів застосування системи управління ризиками. Вказаним листом ДФС від 06.06.2017 № 14461/7/99-99-20-03-02-17 «Щодо направлення актуалізованого переліку індикаторів ризику» визначено для цілей застосування індикатор 3.1.9 «Опис та назва повністю відповідають найменуванню товарного угрупування УКТЗЕД, проте конкретні характеристики товару, на підставі яких товар відносять до даного коду, не підтверджуються документами, які подані до митного оформлення». Цей ризик оцінено у 20 балів відповідно до положень розділу «Примітки» вищезазначеного листа: «можливе вжиття додаткових заходів митного контрою (митних формальностей), окрім митного огляду, направлених на недопущення порушень законодавства України з питань митної справи». У зв`язку із наявністю вказаного індикатора ризику, під час здійснення митного контролю, посадовими особами митного поста «Павлово» проведено, з урахуванням норм права, визначених Законом України від 05.05.1999 N 619-XIV «Про металобрухт», аналіз на предмет виявлення наявних індикаторів ризику при здійсненні даної експортної поставки товарів комерційного призначення. З метою виконання вимог Митного кодексу України та Постанови Кабінету Міністрів України від 21 травня 2014 pоку №236 «Про затвердження Положення про Державну фіскальну службу України» здійснена перевірка поданих для виконання митних формальностей документів, що є підставою для здійснення пропуску вантажу зазначеного суб`єкту ЗЕД та прийнято рішення про проведення зважування. 11.04.2019 Укрзалізницею проведено зважування вищевказаних вагонів. За результатами зважування виявлено наступні розбіжності з вагою зазначеною в товаросупровідних документах, а саме у вагоні № 66732306 більше вказаної ваги на 200 кг. Представниками станції Ужгород на вагон № 66732306 (залізнична накладна № 38224127/38239117) за результатами зважування складено комерційний акт від 11.04.2019 № 381000/73. Вказує, що листом митного поста «Павлово» від 11.04.2019 №07-70-69/21-485 повідомлено підрозділ «Львівська залізниця» про необхідність подачі залізничних вагонів на знеструмлену колію визначеної зони митного контролю для проведення митного огляду. 12.04.2019, після подання Укрзалізницею вагонів №№ 66732306, 67571513 у зону митного контролю митного посту «Павлово» проведено митний огляд вантажу. Після проведення зважування та виконання необхідних митних формальностей дозвіл митниці на пропуск вагону № 67571513 посадовим особам Укрзалізниці згідно з даними АСМО інспектор надано 13.04.2019 о 18:36. Пропуск даного вагону за межі митної території України здійснено 13.04.2019 о 23 год. 15 хв. згідно наявних та засвідчених записів передатної відомості № 0745 від 13.04.2019. Зазначає, що 19.04.2019 на митний пост «Павлово» надійшов лист № 131 від начальника станції Ужгород ВСП «Ужгородська дирекція залізничних перевезень» РФ «Львівська залізниця» з проханням надати дозвіл на повторне зважування вагону № 66732306, у зв`язку із надходженням звернення вантажовідправника від 19.04.2019 № 48-20. Враховуючі, що актуалізація даних наведених в МД ЕК10АА від 09.04.2019 № 209140/2019/130407 та ЄАІС з даними наведеними в комерційному акті від 11.04.2019 № 381000/73 щодо ваги вантажу та відповідно донарахування суми експортного мита Львівською митницею в період з 12.04.2019 по 22.04.2019 не проводилася, було прийнято рішення про проведення повторного зважування, яке і було проведено Укрзалізницею за дозволом, наданим в установленому порядку, митним постом 22.04.2019. За результатами повторного зважування встановлено розбіжність з вагою зазначеною в товаросупровідних документах більше вказаної у ТСД ваги на 50 кг., що відповідає допустимій Угодою УМВС нормі. Вказує, що в подальшому, вагон № 66732306 випущено 22.04.2019 о 19 год. 22 хв. за межі митної території України за передатною відомістю № 0815. Таким чином, митним постом «Павлово» митні формальності, враховуючи невідповідність стану облаштування станції Ужгород нормам Постанови КМУ № 1142 від 17.08.2002 та реалізуючи норми статті 320 Митного Кодексу України, з метою уникнення простою вагонів на прикордонній станції проведено правомірно у максимально можливий короткий термін. Також зазначає, що починаючи з дати закінчення зважування 11.04.2019 по 19.04.2019 (дата надходження листа від 19.04.2019 № 48-20) вантажовідправник ТзОВ НВФ "Орус" жодним чином не реагував на затримання вагонів по станції Ужгород. Також вважає за необхідне відмітити, що зважування 11.04.2019 та 22.04.2019 проводились на механічних вагонних вагах марки РС-105ЦВ ст. Ужгород № 105. Зазначає, що в період з 11.04.2019 та 22.04.2019 вагон № 66732306 знаходився на коліях ст. Ужгород під охороною Укрзалізниці, при цьому факт зменшення ваги металобрухту на 150 кг за зазначений період або технічної придатності ваг (документ про проведення обов`язкової повірки механічних вагонних вагах марки РС-105ЦВ № 105 у розпорядженні митниці не надано) становить виключну компетенції підрозділу ПАТ «Укрзалізниця». Крім того, позовні вимоги наведені в п.1 стосовно несвоєчасного митного оформлення, є помилковими, оскільки митне оформлення спірного вантажу здійснювалось внутрішньою митницею Львівською митницею ДФС. Вказує, що в долучених до позовної заяви копіях митних декларацій в графі D/J наявна відмітка про накладення особистого митного забезпечення - штампів ПМК (під митним контролем) та ОНП (особистої номерної печатки) а також дата накладення вказаного митного забезпечення. Таким чином, митне оформлення здійснено та завершене посадовими особами Львівської митниці ДФС, що засвідчено проставлянням ОНП. Водночас, посадові особи Закарпатської митниці ДФС не здійснювали митне оформлення, а здійснювали митний контроль, що вказує на неправильне застосування позивачем норм матеріального права та на необґрунтованість доводів позовної заяви щодо порушень строків здійснення митного оформлення.

25.11.2019 надійшов відзив від відповідача 2, Державної казначейської служби України у Закарпатській області, в якому зазначив, що основними завданнями органів Казначейства є реалізація Державної політики у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів. Враховуючи компетенцію Головного управління Казначейства жодні правові зв`язки Головного управління Казначейства з позивачем не виникали і не могли виникнути. Це підтверджується і відсутністю у позовній заяві посилання на незаконні дії, рішення чи спричинення шкоди позивачеві Головним управлінням Казначейства чи бездіяльності посадових осіб Головного управління Казначейства. Головне управління Казначейства здійснює перерахування коштів з рахунку відповідного розпорядника бюджетних коштів за його дорученням і не несе відповідальності за інші органи державної влади. Головне управління Казначейства не є «власником» бюджетних коштів. Враховуючи вище зазначене вказує, що Головне управління Казначейства не є належним відповідачем у даній справі.

Ухвалою суду від 27.11.2019 призначено судове засідання в режимі відеоконференції.

06.12.2019 від представника позивача надійшли пояснення в яких зокрема зазначив, що працівники митних органів під час виконання своїх функцій зобов`язані дотримуватись вимог Митного кодексу України та інших законів України, інших нормативних актів, а не листів, більше того, сам Порядок передбачає формування та оцінку ризиків не листами, а за результатами здійснення контролю із застосуванням АСУР може здійснюватися інформування посадової особи митниці (митного поста) ДФС для подальшого прийняття рішення щодо необхідності проведення митних формальностей, що відповідають одному з рівнів ризику.

24.12.2019 представник позивача подав пояснення в яких вказує, що у 44 графі митної декларації, двічі зазначено код 722 це накладні УМВС, де в графах № 18 зазначено про масу вантажу, а також на підставі цієї маси вантажу позивачем визначено розмір митних платежів, що були сплачені до Державного бюджету. Відтак наведене вище спростовує твердження відповідача щодо нездійснення зважування вантажу. Разом з тим, виписка від 09.04.2019 із книги зважування вантажів станції Стрий, спростовує твердження відповідача про нездійснення зважування вантажу. Вказує, що Порядок виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, якщо інше не передбачено Кодексом. Тобто вважає, що твердження щодо обов`язкового огляду і складання акта огляду під час митного оформлення нічим непередбачено. Вказує, що постановою КМУ від 23.05.2012 № 467 «Про затвердження вичерпного переліку підстав, за наявності яких може проводитись огляд (переогляд) товарів, транспортних засобів комерційного призначення органами доходів і зборів України» затверджено вичерпний перелік підстав, за наявності яких може проводитись огляд (переогляд) товарів, транспортних засобів комерційного призначення органами доходів і зборів України. Жодних із цих підстав відповідачем суду надано не було. Не надано суду також і доручення за формою, що є додатком до постанови № 467 на проведення огляду товару огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів комерційного призначення. Зазначає, що лист відповідача № 07-70-69/21-0482 датований 10.04.2019, однак працівниками залізниці він отриманий 11.04.2019 о 08:45. Отже стверджує, що 10.04.2019 відповідач, в порушенні вимог митного законодавства, в усній формі вимагав затримати завантажені вантажем позивача залізничні вагони. У цьому листі, як підстава для затримання зазначено «у зв`язку з службовою необхідністю», а також є посилання на ряд статей МК України, які не містять положень про систему управління ризиками. Зауважує, що відповідно до пункту 35.4 ст.35 СМГС комерційний акт складається в випадку, коли надлишок маси вантажу, що перевозиться навалом, перевищує 1% від маси вантажу, вказаної в накладній, тобто для вагону № 66732306 надлишок 200 кг ( 55 550 кг маса нетто х 1% - 555,5 кг) згідно з СМГС не вважаються порушення умов договору перевезення. А відтак і не є порушенням митних правил. У зв`язку з чим вважає, що відповідач без жодних на то правових підстав подавав листа Львівській митниці щодо зміни маси вантажу, що перевозилась у залізничному вагоні № 66732306.

Представник відповідача в судовому засіданні 26.12.2019 подав суду додаткові пояснення в яких зокрема зазначив, що зміст графи 44 митної декларації не містить посилання на Акт митного огляду, що вказує на його не проведення. Товар «металобрухт» для цілей митного оформлення є ризиковим внаслідок наявності встановлених законом заборон, обмежень та оподаткування вивізним митом. Вказує, що 11.04.2019 Укрзалізницею проведено зважування залізничних вагонів. За результатами зважування виявлено розбіжності з вагою зазначеною в товаросупровідних документах. За результатами повторного зважування 22.04.2019 встановлено розбіжність з вагою зазначеною в товаросупровідних документах більше вказаної у ТСД ваги на 50 кг., що відповідає допустимій Угодою УМВС нормі. Також зазначає, що товар «металобрухт» внаслідок природніх властивостей не схильний до зменшення маси при перевозці, тому до спірних правовідносин застосовуються норми § 2 статті 43 Угоди про міжнародне залізничне сполучення, стосовно нестачі у розмірі 0,2% від маси вантажу.

Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити.

Представник відповідача, Закарпатської митниці ДФС, у судовому засіданні проти позову заперечив з підстав, наведених у відзиві, просить відмовити у задоволенні позову.

Суд заслухав пояснення учасників справи, з`ясував обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідив докази, якими вони обґрунтовуються, та

встановив:

07.02.2013 між Товариством з обмеженою відповідальністю науково-виробнича фірма «Орус» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Белле експорт-імпорт» укладено контракт № 01/13 (із змінами та доповненнями згідно з додатками до нього), предметом якого є постачання вуглецевого брухту і відходів чорних металів, згідно з додатків до цього контракт (а.с.13-45).

Митне оформлення вантажу, який 10.04.2019 переміщувався через митний кордон України залізничними вагонами №№ 66732306, 67571513 здійснено Львівською митницею ДФС за митною декларацією від 09.04.2019 № 209140/2019/130407 (а.с.46).

Згідно графи 44 вказаної митної декларації, яка є підставою для випуску за межі митної території України вантажу «Брухт та відходи з вуглецевих сталей №3, вид 3(1RR), габаритні розміри 1200х900х500мм, товщина не менше 4мм, з відхиленням від вимог згідно ДСТУ-4121-2002» відправник якого ТзОВ НВФ "Орус", отримувач U.S.Steel Kosice, (Словацька республіка) до митного оформлення у Львівську митницю подано наступні документи:

0380 - 10-18/03/19

00 - 09/04/19

07 - 09/04/19

0954 - А209.024441 - 09/04/19

m3015 - 2-1517-В - 06/11/17

m4104 - 01/13 - 07/02/13

m4103 7 - 30/05/18

4103 9 - 15/03/19

4103 8 - 15/03/19

5057 - 7/3575-18 - 13/07/18

5205 - IL169 - 08/04/19

m9000 - 7/3575-18 - 13/07/18

9000 - посвідчення № 5 - 09/04/19

9000 - посвідчення № 6 - 09/04/19

9000 - Протокол №17 - 09/04/19.

Відповідно до листа від 10.04.2019 №07-70-69/21-0482 Закарпатська митниця ДФС (митний пост «Павлово») просить начальника станції Ужгород ВСП «Ужгородська дирекція залізничних перевезень» РФ «Львівська Залізниця» провести перезважування товару «брухт та відходи з вуглецевих сталей», що надійшов на станцію Ужгород від НВФ «Орус» за МД ЕК10АА №UA209140/2019/130407 від 09.04.2019 у вагонах №№ 66732306, 67571513 з врахуванням положень спільного листа ДМСУ та Державної Адміністрації залізничного транспорту України від 24.03.2008 №11/5-9/3310-ЕП та №ЦЗМ-12/704 (а.с.54).

Листом митного поста «Павлово» від 11.04.2019 №07-70-69/21-485 повідомлено підрозділ РФ «Львівська залізниця» про необхідність подачі залізничних вагонів на знеструмлену колію визначеної зони митного контролю для проведення митного огляду (а.с.126).

12.04.2019, після подання Укрзалізницею вагонів №№ 66732306, 67571513 у зону митного контролю митного посту «Павлово» проведено митний огляд вантажу (а.с.128).

11.04.2019 Укрзалізницею проведено зважування вищевказаних вагонів, за результатами зважування виявлено розбіжності з вагою зазначеною в товаросупровідних документах, а саме у вагоні № 66732306 більше вказаної ваги на 200 кг, за результатами зважування складено комерційний акт від 11.04.2019 № 381000/73 (а.с.58).

В порядку взаємодії та з метою актуалізації даних, наведених в МД ЕК10АА від 09.04.2019 № 209140/2019/130407 та ЄАІС, з даними наведеними в комерційному акті від 11.04.2019 № 381000/73 щодо ваги вантажу, митним постом «Павлово» ініційовано звернення до Львівської митниці ДФС для модифікації відповідних граф вищезазначеної митної декларації (а.с. 57).

Листом № 48-20 від 19.04.2019 вантажовідправник ТзОВ НВФ «Орус» просить начальника Львівської залізниці (станція Ужгород) провести зважування вагона з металобрухтом №66732306 по відправці №38239117 від 09.04.2019 (а.с.130).

19.04.2019 на митний пост «Павлово» надійшов лист № 131 від начальника станції Ужгород ВСП «Ужгородська дирекція залізничних перевезень» РФ «Львівська залізниця» з проханням надати дозвіл на повторне зважування вагону № 66732306, у зв`язку із надходженням звернення вантажовідправника від 19.04.2019 № 48-20 (а.с.129).

За результатами повторного зважування встановлено розбіжність з вагою зазначеною в товаросупровідних документах більше вказаної у ТСД ваги на 50 кг., що відповідає допустимій Угодою УМВС нормі, відповідно до акта загальної форми №3868 від 22.04.2018 та витягу з книги зважування вантажів за 22.04.2019 (а.с.131-132).

В подальшому, вагон № 66732306 випущено 22.04.2019 за межі митної території України.

Позивач звернувся із даним позовом до суду, оскільки тривалість та межі протиправної бездіяльності, фактичні підстави її припинення, а також шкідливість бездіяльності, для прав та інтересів позивача, спричинила для позивача додаткові витрати, що були нараховані перевізником (залізницею) згідно з актами загальної форми від 12.04.2019 № 3844 та від 22.04.2019 № 3868.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч.1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Однією із основних засад (принципів) адміністративного судочинства відповідно до п.4 ч.3 ст. 2 КАС України є змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі.

У відповідності до вимог статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Митний Кодекс України (далі МК України) визначає засади організації та здійснення митної справи в Україні, регулює економічні, організаційні, правові, кадрові та соціальні аспекти діяльності митної служби України, спрямований на забезпечення захисту економічних інтересів України, створення сприятливих умов для розвитку її економіки, захисту прав та інтересів суб`єктів підприємницької діяльності та громадян, а також забезпечення додержання законодавства України з питань митної справи.

Згідно пунктів 23, 24 частини першої статті 4 Митного кодексу України, митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення;

митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

Відповідно до частини першої статті 199 МК України граничний строк перебування товарів, транспортних засобів комерційного призначення у пунктах пропуску через державний кордон України не може перевищувати 30 днів, а для автомобільного транспорту - п`ять днів з моменту прибуття у пункт пропуску через державний кордон України для здійснення митних процедур.

Як визначено статті 218 МК України строки здійснення митних формальностей щодо залізничного рухомого складу визначаються керівником органу доходів і зборів за погодженням з іншими контролюючими органами та адміністрацією залізниці, а в пункті пропуску (пункті контролю) через державний кордон України - крім того, з керівником відповідного органу охорони державного кордону України.

Розвантажувальні, навантажувальні, перевантажувальні та інші операції, необхідні для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, проводяться підприємствами залізниці за рахунок власників товарів або уповноважених ними осіб.

Згідно положень статті 248 МК України митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Засвідчення органом доходів і зборів прийняття товарів, транспортних засобів комерційного призначення та документів на них до митного оформлення здійснюється шляхом проставляння відбитків відповідних митних забезпечень (у тому числі за допомогою інформаційних технологій), інших відміток на митній декларації або документі, який відповідно до законодавства її замінює, а також на товарно-супровідних та товарно-транспортних документах у разі їх подання на паперовому носії.

Стаття 249 МК України передбачає, що декларанти або уповноважені ними особи можуть бути присутніми під час митного оформлення товарів, які пред`являються ними для такого оформлення.

Як встановлено частиною першою статті 255 МК України митне оформлення завершується протягом чотирьох робочих годин з моменту пред`явлення органу доходів і зборів товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що підлягають митному оформленню (якщо згідно з цим Кодексом товари, транспортні засоби комерційного призначення підлягають пред`явленню), подання митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та всіх необхідних документів і відомостей, передбачених статтями 257, 335 цього Кодексу.

Згідно з частиною третьою статті 318 МК України митний контроль передбачає виконання мінімуму митних формальностей для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Відповідно до статті 320 МК України форми та обсяги контролю, достатнього для забезпечення додержання законодавства з питань державної митної справи та міжнародних договорів України при митному оформленні, обираються митницями (митними постами) на підставі результатів застосування системи управління ризиками.

Відповідно до ст.336 МК України, митний контроль здійснюється безпосередньо посадовими особами органів доходів і зборів шляхом: 1) перевірки документів та відомостей, які відповідно до статті 335 цього Кодексу надаються органам доходів і зборів під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України; 2) митного огляду (огляду та переогляду товарів, транспортних засобів комерційного призначення, огляду та переогляду ручної поклажі та багажу, особистого огляду громадян); 3) обліку товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України; 4) усного опитування громадян та посадових осіб підприємств; 5) огляду територій та приміщень складів тимчасового зберігання, митних складів, вільних митних зон, магазинів безмитної торгівлі та інших місць, де знаходяться товари, транспортні засоби комерційного призначення, що підлягають митному контролю, чи провадиться діяльність, контроль за якою відповідно до цього Кодексу та інших законів України покладено на органи доходів і зборів; 6) перевірки обліку товарів, що переміщуються через митний кордон України та/або перебувають під митним контролем; 7) проведення документальних перевірок дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи, у тому числі своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів; 8) направлення запитів до інших державних органів, установ та організацій, уповноважених органів іноземних держав для встановлення автентичності документів, поданих органу доходів і зборів.

Частиною першою статті 335 МК України передбачено, що під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України декларант, уповноважена ним особа або перевізник залежно від виду транспорту, яким здійснюється перевезення товарів, надають органу доходів і зборів в паперовій або електронній формі такі документи та відомості: 4) при перевезенні залізничним транспортом: а) транспортні (перевізні) документи; б) передатну відомість на залізничний рухомий склад; в) документ, що засвідчує наявність припасів (за наявності припасів); г) визначений актами Всесвітнього поштового союзу документ, що супроводжує міжнародні поштові відправлення (за їх наявності); ґ) комерційні документи (за наявності їх у перевізника) на товари, що перевозяться.

Згідно ст.337 МК України, перевірка документів та відомостей, які відповідно до статті 335 цього Кодексу подаються органам доходів і зборів під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій (шляхом проведення формато-логічного контролю, контролю співставлення, контролю із застосуванням системи управління ризиками) та в інші способи, передбачені цим Кодексом.

З матеріалів справи, судом встановлено, що митне оформлення вантажу, який 10.04.2019 переміщувався через митний кордон України залізничними вагонами №№ 66732306, 67571513 здійснено Львівською митницею ДФС за митною декларацією від 09.04.2019 № 209140/2019/130407, а не відповідачем - Закарпатською митницею ДФС (а.с.46).

Як встановлено судом згідно графи 44 вказаної митної декларації, яка є підставою для випуску за межі митної території України вантажу «Брухт та відходи з вуглецевих сталей №3, вид 3(1RR), габаритні розміри 1200х900х500мм, товщина не менше 4мм, з відхиленням від вимог згідно ДСТУ-4121-2002» відправник якого ТзОВ НВФ "Орус", отримувач U.S.Steel Kosice, (Словацька республіка) до митного оформлення у Львівську митницю подано наступні документи:

0380 - 10-18/03/19

00 - 09/04/19

07 - 09/04/19

0954 - А209.024441 - 09/04/19

m3015 - 2-1517-В - 06/11/17

m4104 - 01/13 - 07/02/13

m4103 7 - 30/05/18

4103 9 - 15/03/19

4103 8 - 15/03/19

5057 - 7/3575-18 - 13/07/18

5205 - IL169 - 08/04/19

m9000 - 7/3575-18 - 13/07/18

9000 - посвідчення № 5 - 09/04/19

9000 - посвідчення № 6 - 09/04/19

9000 - Протокол №17 - 09/04/19.

Згідно з діючими, станом на 10.04.2019, положеннями Класифікатору документів, затверджений наказом Мінфіну від 20.09.2012 № 1011, код документу «Акт митного огляду» відповідає цифровому значенню 1701.

Судом встановлено, що у графі 44 митної декларації такий код документу відсутній. Отже у відповідача були підстави дійти висновку, що митний огляд та зважування вантажу (відповідності його фактичної ваги до заявленої) при поміщенні вантажу в митний режим експорт та митного оформлення експортної МД не здійснювалися.

Також судом з матеріалів справи встановлено, що листом Департаменту організації протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Державної фіскальної служби України від 17.01.2018 № 1426/7/99-99-20-01-02-17 (а.с.117) Закарпатську митницю ДФС проінформовано про можливі порушення під час митного оформлення та випуску за межі митної території України брухту(відходів) з чорних та кольорових металів та наголошено на необхідність проведення підпорядкованими підрозділами належного аналізу на предмет виявлення наявних індикаторів ризику.

Наказом Міністерства фінансів України від 31 липня 2015 року N 684 «Про затвердження Порядку здійснення аналізу та оцінки ризиків, розроблення і реалізації заходів з управління ризиками для визначення форм та обсягів митного контролю» визначено, що здійснення органами доходів і зборів (їх структурними підрозділами) аналізу, виявлення та оцінки ризиків, у тому числі з використанням інформаційних технологій, для визначення форм та обсягів митного контролю включають:

1) виявлення умов і факторів, що впливають на виникнення ризиків;

2) визначення областей ризику;

3) визначення індикаторів ризику;

4) здійснення оцінки імовірності виникнення ризиків та можливої шкоди у разі їх проявлення.

У відповідності до вищезазначеного, частиною IV цього наказу визначено, що у випадках, коли розробка окремих профілів ризику є недоцільною, зокрема, якщо індикатори ризику не можуть бути використані автоматизовано, формуються переліки індикаторів ризику. Перелік індикаторів ризику як документ об`єднує кілька альтернативних (тобто таких, що застосовуються не тільки при одночасному їх виконанні, а також окремо один від одного) індикаторів ризику, пов`язаних спільними областями ризику, заходами з мінімізації ризиків. Переліки індикаторів ризику розробляються центральним підрозділом з питань координації застосування СУР.

Листом ДФС від 06.06.2017 № 14461/99-99-20-03-02-17 митницям ДФС направлено Актуалізований перелік індикаторів ризику, які можуть використовуватися посадовими особами митниць для обрання форм та обсягів митного контролю на підставі результатів застосування системи управління ризиками (а.с.118-125).

Вказаним листом ДФС від 06.06.2017 № 14461/7/99-99-20-03-02-17 «Щодо направлення актуалізованого переліку індикаторів ризику» визначено для цілей застосування індикатор 3.1.9 «Опис та назва повністю відповідають найменуванню товарного угрупування УКТЗЕД, проте конкретні характеристики товару, на підставі яких товар відносять до даного коду, не підтверджуються документам, які подані до митного оформлення». Цей ризик оцінено у 20 балів відповідно до положень розділу «Примітки» вищезазначеного листа: «можливе вжиття додаткових заходів митного контрою (митних формальностей), окрім митного огляду, направлених на недопущення порушень законодавства України з питань митної справи».

У зв`язку із наявністю вказаного індикатора ризику, під час здійснення митного контролю, посадовими особами митного поста «Павлово» було проведено, з урахуванням норм права, затверджених Законом України від 05.05.1999 N 619-XIV «Про металобрухт», аналіз на предмет виявлення наявних індикаторів ризику при здійсненні даної експортної поставки товарів комерційного призначення.

Законом України від 05.05.1999 N 619-XIV «Про металобрухт» врегульовано відносини, що виникають у процесі здійснення операцій з металобрухтом, який є найважливішою стратегічною та енергозберігаючою сировиною для металургійного виробництва, і спрямований на захист інтересів підприємств вітчизняної металургійної галузі.

Даним Законом визначено, що металобрухт - це непридатні для прямого використання вироби або частини виробів, які за рішенням власника втратили експлуатаційну цінність внаслідок фізичного або морального зносу і містять у собі чорні або кольорові метали чи їх сплави, а також вироби з металу, що мають непоправний брак, залишки чорних і кольорових металів і їх сплавів.

Статтею 9 Закону України від 05.05.1999 N 619-XIV, забороняється експорт списаних на металобрухт агрегатів машин, кораблів, плавзасобів, військової техніки, рухомого складу залізничного транспорту в нерозібраному стані.

Таким чином суд погоджується з твердженням відповідача, що дана поставка має ознаки «ризикової» та ймовірно такої, що може здійснюватися з порушеннями вимог законодавства з питань державної митної справи (зокрема таких, що спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто документів, які містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги або кількості, країни походження, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

З метою виконання вимог Митного Кодексу України та Постанови Кабінету Міністрів України від 21 травня 2014 p. N 236 «Про затвердження Положення про Державну фіскальну службу України» була здійснена перевірка поданих для виконання митних формальностей документів, що є підставою для здійснення пропуску вантажу зазначеного суб`єкту ЗЕД та прийнято рішення про проведення зважування.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.361 МК України, управління ризиками - це робота митних органів з аналізу ризиків, виявлення та оцінки ризиків, розроблення та практичної реалізації заходів, спрямованих на мінімізацію ризиків, оцінки ефективності та контролю застосування цих заходів. Під ризиком розуміється ймовірність недотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи. Органи доходів і зборів застосовують систему управління ризиками для визначення товарів, транспортних засобів, документів і осіб, які підлягають митному контролю, форм митного контролю, що застосовуються до таких товарів, транспортних засобів, документів і осіб, а також обсягу митного контролю.

Згідно ч.4 ст.337 МК України, контроль із застосуванням системи управління ризиками - це оцінка ризику шляхом аналізу поданих документів у конкретному випадку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України з метою обрання форм та обсягу митного контролю, достатніх для забезпечення додержання вимог законодавства України з питань державної митної справи.

Згідно ст.338 МК України, огляд товарів, транспортних засобів комерційного призначення, пред`явлених органу доходів і зборів (у тому числі для перерахунку та зважування), проводиться в можливо короткий строк після прийняття рішення про його проведення.

Згідно ст.218 МК України, строки здійснення митних формальностей щодо залізничного рухомого складу визначаються керівником органу доходів і зборів за погодженням з іншими контролюючими органами та адміністрацією залізниці, а в пункті пропуску (пункті контролю) через державний кордон України - крім того, з керівником відповідного органу охорони державного кордону України. Розвантажувальні, навантажувальні, перевантажувальні та інші операції, необхідні для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, проводяться підприємствами залізниці за рахунок власників товарів або уповноважених ними осіб.

Пунктом 32 «Технологічної схеми здійснення митного контролю залізничних транспортних засобів перевізників і товарів, що переміщуються ними, у пунктах пропуску через державний кордон», затвердженою Постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2012 № 451 визначено, що митні органи мають право проводити митний огляд та переогляд залізничних транспортних засобів і товарів з метою перевірки законності переміщення, відповідності даних, наведених у перевізних та товаросупровідних документах, фактичним. Посадова особа митного органу за результатами системи управління ризиками у порядку, визначеному Мінфіном, приймає рішення про проведення огляду залізничних транспортних засобів і товарів, що перебувають під митним контролем, багажу (вантажобагажу) та обсяг його проведення.

Судом встановлено з матеріалів справи, що 11.04.2019 Укрзалізницею проведено зважування вищевказаних вагонів. За результатами зважування виявлено наступні розбіжності з вагою зазначеною в товаросупровідних документах, а саме у вагоні № 66732306 більше вказаної ваги на 200 кг.

У відповідності до ст. 29 та § 2. ст. 43 «Ограничение ответственности при недостаче массы груза» СМГС «В отношении грузов, которые вследствие своих естественных свойств не подвержены убыли в массе при перевозке, перевозчик, независимо от пройденного грузом расстояния, несет ответственность лишь за ту часть недостачи, которая превышает 0,2 % от массы груза» представниками станції Ужгород на вагон № 66732306 (залізнична накладна № 38224127/38239117) за результатами зважування складено комерційний акт від 11.04.2019 № 381000/73.

Відповідно до частини п`ятої статті 338 МК України крім випадків, зазначених у частинах другій - четвертій цієї статті, огляд (переогляд) товарів, транспортних засобів комерційного призначення може проводитися за наявності достатніх підстав вважати, що переміщення цих товарів, транспортних засобів через митний кордон України здійснюється поза митним контролем або з приховуванням від митного контролю, у тому числі в разі отримання відповідної офіційної інформації від правоохоронних органів. Вичерпний перелік відповідних підстав визначається Кабінетом Міністрів України.

Такий перелік затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2012 N467 "Про затвердження вичерпного переліку підстав, за наявності яких може проводитись огляд (переогляд) товарів, транспортних засобів комерційного призначення митними органами України".

Пунктом 11 Переліку визначено, що невідповідність даних, отриманих під час використання технічних засобів митного контролю, даним, що містяться у товаросупровідних та інших документах (відомостях), які подаються для митного контролю є підставою для проведення митного огляду.

Водночас, безпідставними є посилання позивача на п.14 Вичерпного переліку стосовно строків проведення митного огляду, оскільки норми цього пункту стосуються випадків одержання від правоохоронних органів письмових доручень у рамках кримінального провадження (що не відповідає обставинам даної справи).

Згідно п.1.5 Переліку виняткових випадків, коли окремі вагони, локомотиви, інші елементи рухомого складу можуть бути виключені зі складу поїзда для проведення митного контролю, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 602, окремі вагони, локомотиви, інші елементи рухомого складу можуть бути виключені зі складу поїзда для проведення митного контролю у випадках перевірки відповідності інформації про товар, заявленої в перевізних і супровідних документах, фактичним даним, якщо така перевірка потребує проведення операцій з вивантаження, перевантаження, перепакування тощо.

Порядок проведення огляду та переогляду товарів, транспортних засобів комерційного призначення, затверджений наказом Міністерства фінансів України від 12.12.2012 №1316.

Судом встановлено, що в порядку взаємодії та з метою актуалізації даних, наведених в МД ЕК10АА від 09.04.2019 № 209140/2019/130407 та ЄАІС, з даними наведеними в комерційному акті від 11.04.2019 № 381000/73 щодо ваги вантажу, митним постом «Павлово» ініційовано звернення до Львівської митниці ДФС для модифікації відповідних граф вищезазначеної митної декларації.

Як встановлено судом, 12.04.2019 після подання Укрзалізницею вагонів №№ 66732306, 67571513 у зону митного контролю митного посту «Павлово» проведено митний огляд вантажу. Після проведення зважування та виконання необхідних митних формальностей дозвіл митниці на пропуск вагону № 67571513 посадовим особам Укрзалізниці згідно з даними АСМО інспектор було надано 13.04.2019 о 18:36. Пропуск даного вагону за межі митної території України здійснено 13.04.2019 о 23 год. 15 хв. згідно наявних та засвідчених записів передатної відомості № 0745 від 13.04.2019.

Згідно вимог статті 335 МК України подання документів та відомостей, необхідних для митного контролю віднесено до повноважень декларанта, уповноваженої ним особи або перевізника залежно від виду транспорту, яким здійснюється таке перевезення товарів.

Відповідно до пункту 1.1 розділу 111 Порядку проведення огляду та переогляду товарів, транспортних засобів комерційного призначення, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 12.12.2012 N1316, огляд товарів, транспортних засобів комерційного призначення проводиться у присутності особи, яка переміщує ці товари, транспортні засоби через митний кордон України чи зберігає товари під митним контролем,

За результатами повторного зважування встановлено розбіжність з вагою зазначеною в товаросупровідних документах більше вказаної у ТСД ваги на 50 кг., що відповідає допустимій Угодою УМВС нормі, відповідно до акта загальної форми №3868 від 22.04.2018 та витягу з книги зважування вантажів за 22.04.2019. У подальшому вагон № 66732306 випущено 22.04.2019 за межі митної території України.

Суд зазначає, що строки митного огляду вказаних залізничних вагонів не регулюються положеннями статті 255 МК України, оскільки правові норми статті 255 МК України регулюють виключно відносини щодо митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, а не щодо проведення митного контролю.

Згідно частини першої статті 4 МК України митне оформлення і митний контроль це різні правові інститути. Дії, що підлягають виконанню відповідними особами і митними органами в рамках митного оформлення товарів і транспортних засобів і в рамках здійснення митного контролю не є тотожними, так як регулюються різними правовими нормами відповідних розділів МК України.

Дані правові категорії - митний контроль та митне оформлення - відрізняються за своїм змістом та є двома різними процесами, які мають свої власні системні характеристики. Відповідачем як митним органом не проводилося митне оформлення цих товарів та залізничних вагонів, уповноваженими особами митного органу проводилися виключно огляди цих товарів та вагонів, як однієї із форм митного контролю у пунктах пропуску через державний кордон України.

Аналогічна правова позиція щодо правомірності застосування до спірних правовідносин часових нормативів, встановлених ч.1 ст.199 МК України, наведена в рішеннях Верховного Суду у справах №822/1456/16, №810/2399/16, №810/2999/17, №806/163/17, №806/221/17.

Суд дійшов висновку, що митним постом «Павлово» митні формальності реалізовано відповідно нормам статті 320 Митного Кодексу України, з метою уникнення простою вагонів на прикордонній станції, проведено правомірно у максимально можливий короткий термін.

Водночас, митним органом не порушено часові нормативи, встановлені ч.1 ст.199 МК України щодо 30-ти денного строку перебування товарів, транспортних засобів у пунктах пропуску, у разі прибуття цих товарів та транспортних засобів у пункт пропуску для здійснення митних процедур.

Згідно ст.248 МК України, митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Водночас, згідно ч.5 ст.255 МК України, митне оформлення вважається завершеним після виконання всіх митних формальностей, що засвідчується органом доходів і зборів шляхом проставлення відповідних митних забезпечень (у тому числі за допомогою інформаційних технологій), інших відміток на митній декларації або документі, який відповідно до законодавства її замінює, а також на товаросупровідних та товарно-транспортних документах у разі їх подання на паперовому носії.

Крім того, згідно п.16 Положення про митні декларації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 травня 2012 p. N 450: митна декларація на паперовому носії вважається оформленою за наявності на всіх її аркушах відбитка особистої номерної печатки посадової особи митного органу, яка завершила митне оформлення; електронна митна декларація вважається оформленою за наявності внесеної до неї посадовою особою митного органу, яка завершила митне оформлення, за допомогою автоматизованої системи митного оформлення відмітки про завершення митного оформлення та засвідчення такої декларації електронним цифровим підписом посадової особи митного органу, яка завершила митне оформлення.

Також, згідно п.4.9.6 Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 30.05.2012 N 631, завершення митного оформлення засвідчується шляхом: проставлення в графі D/J митної декларації, відбитка особистої номерної печатки посадової особи ПМО, яка завершила митне оформлення; внесення за допомогою автоматизованої системи митного оформлення (АСМО) до електронної копії митної декларації (ЕМД) відмітки про завершення митного оформлення та номера особистої номерної печатки посадової особи ПМО, яка завершила митне оформлення.

Враховуючи наведене, митне оформлення здійснено та завершене посадовими особами Львівської митниці ДФС, що засвідчено проставлянням ОНП. Водночас, посадові особи Закарпатської митниці ДФС не здійснювали митне оформлення, а здійснювали митний контроль, що вказує на необґрунтованість доводів позовної заяви щодо порушень строків здійснення митного оформлення.

Кожна сторона згідно зі ст. 77 КАС України повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно ст. 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно з ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оскільки у даній справі оспорюється рішення прийняте відповідачем, суб`єктом владних повноважень, суд відповідно до вимог ч.2 ст.2 КАС України, перевіряє чи прийняте (вчинене) воно: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Оцінюючи дії відповідача на відповідність ч. 3 ст. 2 КАС України, суд дійшов висновку, що відповідач вчиняв дії в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законами України; з урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії) та неупереджено. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до статті 139 КАС України судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 2, 8-10, 14, 72-79, 90, 139, 242-246, 250, 255, 293, 295 КАС України, суд, -

ухвалив :

1. У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробнича фірма «Орус» про визнання протиправною бездіяльності та дій Закарпатської митниці ДФС, Головного управління Державної казначейської служби України у Закарпатській області - відмовити повністю.

2. Судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Копію рішення направити особам, які беруть участь у справі.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду із врахуванням п.п. 15.5 Перехідних положень КАС України протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст рішення складений 02.01.2020.

Суддя Коморний О.І.