Справа № 205/8741/19
Суддя: Приходченко О. С.
Дата ухвалення: 2019-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

06.12.2019 Єдиний унікальний номер 205/8741/19
Єдиний унікальний номер 205/8741/19
Провадження № 2а/205/200/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2019 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Приходченко О.С.

при секретарі Король Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі в порядку термінової справи адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 2 батальйону № 2 Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області лейтенанта поліції Гедзуна Максима Васильовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

08 жовтня 2019 року позивач звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з адміністративним позовом до відповідача інспектора роти № 2 батальйону № 2 Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області лейтенанта поліції Гедзуна М.В. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 жовтня 2019 року адміністративний позов було прийнято до розгляду суду та відкрито провадження у справі в порядку термінової адміністративної справи.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 грудня 2019 року УПП у Дніпропетровській області було відмовлено у задоволенні клопотання про залучення його до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

Позивач у своєму позові посилався на те, що 03 жовтня 20019 року постановою в справі про адміністративне правопорушення його було притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення вимог п. 31.4.7 «є» керування транспортним засобом, в якому були непрацюючі вогнегасники, за що накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 680 гривень. Вважає вказану постанову винесено незаконно, не обґрунтовано та безпідставно з порушенням вимог чинного законодавства України. Позивач вважає, що порушень ПДР з його боку не було. При винесенні постанови поліцейськими не було перевірено стан вогнегасників, їх кількість, супровідні документи до нього та положення стрілки індикатора. Також зазначив, що ч. 2 ст. 121 КУпАП не передбачена відповідальність за керування транспортним засобом з непрацюючим вогнегасником. Позивач у своєму позові просив суд скасувати постанову серії ЕАК № 1583163 від 03 жовтня 2019 року, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Відповідачу у встановленому законом порядку направлено копію ухвали про прийняття до розгляду суду відкриття провадження, судову повістку та адміністративний позовом, з доданими до нього матеріалами. У поясненнях щодо адміністративного позову зазначив, що відповідно до п. 2.3 ПДР водій перед виїздом зобов`язаний перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення і кріплення вантажу, а п. 31.4.7 «є» забороняється експлуатація транспортних засобів у разі відсутності працездатного вогнегасника на легковому, вантажному автомобілі, автобусі. Посилався, що на відео з боді-камери поліцейського зафіксовано правопорушення. Просив у задоволенні позовних вимог відмовити.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані і добуті докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що 03 жовтня 2019 року інспектором роти № 2 батальйону № 2 Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області лейтенантом поліції Гедзуном М.В. відносно ОСОБА_1 було винесено постанову по справі про адміністративні правопорушення серії ЕАК № 1583163, якою притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 121 КУпАП (а.с. 9).

У постанові зазначено, що ОСОБА_1 03 жовтня 2019 року о 13 годин 09 хвилин, керуючи автомобілем Мерседес-Бенц 312, держномер НОМЕР_1 , керував транспортним засобом, в якому були непрацюючі вогнегасники, чим порушив вимогу п.п. 31.4.7 є «Керування водієм транспортним засобом без медичної аптечки, знака аварійної зупинки, непрацюючим вогнегасником».

Правовідносини, які виникли між сторонами урегульовані нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення та Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

При складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності у відповідача існувало переконання про порушення позивачем ПДР України.

Пункт 1 статті 247 КУпАП визначає обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності наявність події і складу адміністративного правопорушення, а наявність такої події доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, що має несправності, передбачені частиною першою цієї статті, або технічний стан і обладнання якого не відповідають вимогам стандартів, правил дорожнього руху і технічної експлуатації тягне за собою накладення штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян

Ч. 1 ст. 121 КУпАП встановлено, що керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

На підставі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною 3 статті 283 КУпАП визначено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Абзацом 4 пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства по справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КпУАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

За таких обставин, достатньою та необхідною правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху є наявність в її діях (бездіяльності) відповідного складу правопорушення, що повинно підтверджуватися належними і допустимими доказами.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Позивач у своєму позові заперечував порушенням ним Правил дорожнього руху, зокрема п. 31.4.7є ПДР, а відповідач всупереч положень ч. 2 ст. 77 КАС України будь-які докази, які б свідчили про правомірність прийнятого ним рішення, суду не надав, а у самій постанові відсутні посилання, що позивач керував транспортним засобом, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, на будь-які докази вчинення позивачем адміністративного проступку.

При цьому, відповідачем як доказ надано відеофіксацію правопорушення, з якого вбачається, що інспектором зафіксовано, що вогнегасник не працює.

Відповідно до п. 8 розділу ІІІ Правил експлуатації та типові норми належності вогнегасників, на механічних транспортних засобах вогнегасник має бути в закріпленому стані в місцях, визначених підприємством-виробником. У разі якщо конструкцією транспортного засобу зазначене місце не передбачено, вогнегасник слід розташовувати в легкодоступному місці. Вогнегасники, що розміщуються за межами кабін, потрібно захищати від впливу атмосферних опадів, сонячних променів і бруду. Забороняється зберігання вогнегасника в багажнику механічного транспортного засобу (крім легкового автомобіля), кузові вантажного автомобіля та інших місцях, доступ до яких обмежено.

Під час огляду вогнегасника відповідно до п. 10 розділу ІІІ вищезазначених правил, перевіряються:

1) відповідність типу і заводського номера вогнегасника зареєстрованому обліковому номеру та місцезнаходженню на об`єкті;

2) наявність інструкції з експлуатації та паспорта на вогнегасник;

3) дата проведення технічного обслуговування, яка має відповідати вимогам експлуатаційної документації;

4) наявність та цілісність пломби, пристрою блокування (запобіжної чеки), розтруба або гнучкого рукава (відповідно до типу вогнегасника) та кронштейна (якщо передбачено конструкцією);

5) наявність зовнішніх пошкоджень вогнегасників та слідів корозії на них;

6) положення стрілки індикатора тиску кожного закачного вогнегасника (крім газового та ВВПА), яка має бути в межах робочого діапазону (у зеленому секторі шкали індикатора), залежно від температури експлуатації;

7) наявність пошкоджень маркування (етикетки) кожного вогнегасника.

Твердження відповідача про те, що вогнегасник у позивача непрацюючий, не може бути прийнято до уваги оскільки на відеозапису фіксації вчинення правопорушення видно, що перевірка була здійснена не у відповідності до п. 10 Правил експлуатації та типові норми належності вогнегасників, на механічних транспортних засобах: положення стрілки індикатора тиску про перебування її у зеленому секторі шкали індикатора не перевірялося, документи на вогнегасник, а саме: інструкція з експлуатації та паспорт на вогнегасник для ознайомлення працівником поліції не були витребувані. Наявність чи відсутність другого вогнегасника, його стан та документи на нього інспектором не перевірялося.

Також позивачем до позову долучено копію тимчасового реєстраційного талону серії ДАР № 020311 на автомобіль Мерседес-Бенц 312, держномер НОМЕР_1 , який зареєстровано за ТОВ «Автотранссервіс», в якому зазначено, що транспортний засіб є автобусом чорного кольору. При цьому, з відеофіксації вбачається, що запис перевірки здійснено в автомобілі білого кольору.

На підставі п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, у постанові позивачем не розкрито об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, з якої неможливо однозначно встановити чи керував позивач транспортним засобом, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, якщо так, то за яким маршрутом курсування, не зазначено кількість непрацюючих вогнегасників, оскільки у постанові кількість зазначена саме у множині.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин суд приходить до висновку, що постанову серії ЕАК № 1583163 від 03 жовтня 2019 року по справі про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення на позивача за ч. 2 ст. 121 КУпАП слід вважати винесеною бездоказово, в порушення прав позивача, такою, що ґрунтується на припущеннях, тому вона підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Абзацом 2 частини 5 статті 139 КАС України передбачено, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Позивач при поданні адміністративного позову до суду був звільнений від сплати судового збору, тому судовий збір у розмірі 768 гривень 40 коп. слід віднести за рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ст. 247, ст. 251, ч. 3 ст. 283 КУпАП, ст. ст. 9, 14, 73, 74, 77, 90, 242-246, 286 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК № 1583163 від 03 жовтня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 121 КУпАП скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 121 КУпАП закрити.

Судовий збір у розмірі 768 гривень 40 коп. віднести за рахунок держави.

Рішення може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його складання.

Суддя: О.С. Приходченко