Справа № 140/3820/19
Суддя: Лозовський Олександр Анатолійович
Дата ухвалення: 2019-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

28 грудня 2019 року ЛуцькСправа № 140/3820/19
Суддя Волинського окружного адміністративного суду Лозовський О.А., одержавши позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправними щодо непроведення перерахунку мого щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 04 грудня 2018 року відповідно до Закону № 2453-VI від 7 липня 2010 року «Про судоустрій і статус суддів» у редакції Закону № 192-VIII «Про забезпечення права на справедливий суд» від 12 лютого 2015 року, Рішення Конституційного Суду України від 4 грудня 2018 року № 11-р/2018 у справі № 1-7/2018/4062/15 за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частин третьої, десятої статті 133 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у редакції Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд», виходячи з розміру посадового окладу 15 мінімальних заробітних плат; зобов`язання провести перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 з 04 грудня 2018 року відповідно до Закону № 2453-VI від 7 липня 2010 року «Про судоустрій і статус суддів» у редакції Закону № 192-VIII «Про забезпечення права на справедливий суд» від 12 лютого 2015 року, Рішення Конституційного Суду України від 4 грудня 2018 року № 11 -р/2018 у справі № 1-7/2018/4062/15 за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частин третьої, десятої статті 133 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у редакції Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд», виходячи з розміру посадового окладу 15 мінімальних заробітних плат, встановлених на кожен рік Законами України «Про Державний бюджет»; 70% від посадового окладу надбавки за вислугу років; 1 148, 33 грн. матеріальної допомоги на оздоровлення, включеної до суддівської винагороди рішеннями Волинського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2018 року у справі № 803/59/18 (набрало законної сили 2 травня 2018 року), від 12 квітня 2019 року у справі № 140/408/19 (набрало законної сили 15 липня 2019 року), постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 3 грудня 2019 року про заміну відповідача - Луцьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Волинської області на правонаступника - Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області і про роз`яснення судового рішення у справі №140/408/19, незалежно від отримання останнім будь-яких заяв і довідок..

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Позовна заява не відповідає вимогам, встановленим статтею 161 КАС України, та місить такі недоліки.

Відповідно до частини третьої статті 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з частиною першою статті 3 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI (з наступними змінами та доповненнями, далі - Закон № 3674-VI) судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

За приписами частини першої статті 4 Закону № 3674-VI судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Підпунктом 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону № 3674-VI визначено, що ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» з 01.01.2019 встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 1 921,00 грн.

Таким чином, оскільки позивач подала позовну заяву, що має немайновий характер, тому вона повинна бути оплачена судовим збором у розмірі 768,40 грн. (тобто, 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб).

Проте, в порушення вимог частини третьої статті 161 КАС України, частини другої статті 4 Закону №3674-VI, до позовної заяви не додано документ про сплату судового збору або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Одночасно з поданням позовної заяви позивачем заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору на визначений строк до ухвалення апеляційним судом судового рішення.

Розглянувши клопотання про відстрочення сплати судового збору та матеріали справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Згідно зі статтею 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Клопотання про відстрочення сплати судового збору мотивоване тим, що з 16 вересня 2016 року позивач є суддею у відставці з 34-річним стажем роботи на посаді судді, отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, яке нараховується, перераховується і виплачується органами Пенсійного Фонду України (ПФ України). Оскільки в більшості випадків органи ПФ України не проводять перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, а тому судді у відставці змушені через суд зобов`язувати органи ПФ України здійснювати перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці. Відтак, предметом позовів у спорах з органом ПФ України є захист соціальних прав.

Крім того, починаючи з 2016 року, позивач більше 5 разів зверталася в суд з адміністративними позовами до Луцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області (на даний час Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області) про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії, а саме: провести перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці. Мої позови судом були задоволені і за рахунок бюджетних асигнувань Луцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області постановлено стягнути судовий збір. На виконанні в Головному управлінні Державної казначейської служби України у Волинській області знаходиться, як мінімум 3 виконавчі листи про стягнення судового збору, загальна сума якого складає 1 942,00 грн., який не повернутий позивачу.

Однак, на думку суду, позивачем не надано достатніх доводів та обставин, що дають підстави для задоволення клопотання про відстрочення сплати судового збору, а також не надано будь-яких доказів в обґрунтування неможливості сплати ним судового збору.

Крім того, суд звертає увагу позивача, що КАС України передбачає обов`язок суду прийняти до розгляду позовну заяву незалежно від сплати судового збору лише в окремих категоріях справ (наприклад, у справах щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності виборчих комісій, комісій з референдуму, членів цих комісій відповідно до частини дев`ятої статті 273 КАС України).

За загальним правилом до позовної заяви позивач повинен подати документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону (частина третя статті 161 КАС України) або клопотання про відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення його оплати (стаття 8 Закону №3674-VI, стаття 133 КАС України).

Таким чином, в задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору необхідно відмовити.

Також суд зазначає, що положення статті 139 КАС України щодо розподілу судових витрат підлягають застосуванню судом лише після відкриття провадження у справі та за наслідками її розгляду.

Отже, оскільки у даному спорі щодо перерахунку та виплати щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці процесуальним законодавством не передбачено обов`язок суду прийняти до розгляду позовну заяву незалежно від сплати судового збору, тому несплата судового збору перешкоджає відкриттю провадження у справі за цим позовом, а відтак і розгляду справи по суті із вирішенням питання про судові витрати.

Згідно із частинами першою, другою статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Таким чином, оскільки позовна заява не відповідає зазначеним вище вимогам, встановленим статтею 161 КАС України, її належить залишити без руху, встановивши позивачу строк для усунення недоліків - десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Позивачу у цей строк необхідно усунути зазначені недоліки позовної заяви шляхом подання до суду документу про сплату судового збору в розмірі 768,40 грн. або документів, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Керуючись статтями 133, 160, 161, 169, 171, 248 КАС України, суддя

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії залишити без руху.

Встановити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити, що у випадку не усунення недоліків позовної заяви у встановлений судом строк позовну заяву і додані до неї документи будуть повернуті позивачу без розгляду.

Копію ухвали надіслати особі, яка подала позовну заяву.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена окремо від рішення суду.

Суддя О.А. Лозовський