Справа № 264/7418/18
Суддя: Литвиненко Н. В.
Дата ухвалення: 2019-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 264/7418/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" грудня 2019 р. м. Маріуполь

Іллічівський районний суд міста Маріуполя Донецької області під головуванням судді Литвиненко Н.В., розглянувши в порядку письмового провадження в м. Маріуполі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в Донецькій області Мітько Владислава Андрійовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2018 року позивач звернувся до суду з даним позовом. Просила скасувати постанову від 23.12.2018 р., відповідно до якої її визнано винуватою і притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) та накладено штраф у розмірі 425 грн. за те, що вона нібито 23 грудня 2018 року о 10:45 годині, рухаючись по вул. Миру, 67 в м. Маріуполі, перетнула перехрестя на заборонений жовтий сигнал світлофору, чим порушила п.8.7.3 ґ Правил дорожнього руху України. Адміністративний позов обґрунтовує тим, що оскаржувана постанова є протиправною, оскільки винесена з порушенням вимог чинного законодавства України, а саме без всебічного та об`єктивного з`ясування інспектором обставин справи, при відсутності достатніх доказів його винуватості в адміністративному правопорушенні, містить у собі посилання на обставини, що в дійсності не мали місце. Заперечувала факт порушення правил дорожнього руху. Вказав, що відповідач незаконно розглянув справу на місці зупинки автомобілю.

Ухвалою Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 28.12.2018 року відкрито провадження за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в Донецькій області Мітько Владислава Андрійовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Позивачка у судове засідання не з`явилась, надала заяву, в якій підтримала позовні вимоги, справу просив розглядати справу за її відсутності.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, на адресу суду направив відзив на позов та відеозапис, в яких просив справу розглянути у відсутність представника відповідача та відмовити в задоволенні позовних вимог. В запереченнях вказав, що під час патрулювання 23.12.2018 року поліцейським роти ТОР управління патрульної поліції в Донецькій області Мітько В.А. у Центральному районі м. Маріуполя на перехресті пр. Миру та вул. Казанцева було помічено транспортний засіб Skoda Octavia Tour державний номерний знак НОМЕР_1 , який проїхав на заборонений сигнал світлофору, чим порушив п. 8.7.3 ґ Правил дорожнього руху України, після чого на підставі ст.35 ЗУ «Про національну поліцію» був зупинений поліцейськими. Вказану постанову вважає правомірно та такою, що не підлягає скасуванню.

Оскільки обидві сторони у справі надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами на підставі ч.3 ст. 194, ч.9 ст. 205 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатній і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та об`єктивне встановлення обставин справи, вирішення її у точній відповідності до закону.

Судом встановлено, що відповідно до постанови серії ЕАВ №811791 від 23 грудня 2018 року винесеної поліцейським роти ТОР УПП в Донецькій області Мітько В.А., встановлено, що 23.12.2018 р. о 10-45 годині ОСОБА_1 , рухаючись по вул. Миру, 67 в м. Маріуполі, керуючи транспортним засобом Skoda Octavia Tour державний номерний знак НОМЕР_1 , проїхала перехрестя на заборонений жовтий сигнал світлофора, чим порушила п.8.7.3 ґ ПДР України.

Вказаною постановою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Щодо доводів позивача про скасування постанови через те, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбувся на місці зупинки транспортного засобу, суд зазначає наступне.

Таке твердження позивачем наведено на підставі рішення Конституційного суду від 26.05.2015 № 5- рп/2015 у справі за поданням Уповноваженого Верховної Ради щодо офіційного тлумачення положення частини першої ст. 276 КУпАП. Однак з таким висновком погодитись не можна.

Так, слід зазначити, що рішення Конституційного суду від 26.05.2015 № 5-рп/2015 було прийнято до змін внесених 14.07.2015 року Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху», які були направлені на істотну зміну та спрощення порядку розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху саме для поліцейських. Внесені зміни стосувались зокрема ст. 33, 222, 258, 276 КУпАП, які неодноразово викладались в постанові колегії судій апеляційного суду у попередній редакції.

Підняте Конституційним судом питання у рішенні від 26.05.2015 року, стосовно винесення постанов за порушення у сфері безпеки дорожнього руху «за місцем вчинення» чи «на місці вчинення», було доповнено та деталізовано у КУпАП шляхом внесення змін в липні 2015 року.

Так статтю 258 КУпАП було доповнено другою частиною такого змісту: «Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

За змістом ст. 222 КУпАП розгляд справ за ч. 1, ч. 2, ч. 3 ст. 122 КУпАП віднесено до компетенції органів Національної поліції.

Частина 4 ст. 258 вказує, що у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 Кодексу.

Згідно ч. 5 ст. 258 КУпАП, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Пункт 2.3 рішення Конституційного суду від 26.05.2015 визначає, що перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

Враховуючи зміни, які були внесені до ч. 2 ст. 258 КУпАП, то такий перелік, викладений в ч. 1 ст. 258 КУпАП доповнено правопорушеннями, розгляд яких віднесено до компетенції національної поліції наведений в ч. 1 ст. 222 КУпАП. Притягнення особи до адміністративної відповідальності у вказаних випадках фактично відбувається у скороченому провадженні.

Таким чином, розгляд справи про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху та притягнення особи до відповідальності має відбуватись у скороченому провадженні. Скорочене провадження у справі про зазначене адміністративне правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення - без складання відповідного протоколу.

Отже, враховуючи, що до повноважень інспектора патрульної поліції належить розгляд справ про адміністративні правопорушення на місці зупинки транспортного засобу і накладання адміністративних стягнень, які передбачені частинами 1, 2, 3 ст.122 КУПАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 268 КУпАП встановлено перелік прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності в тому числі і право знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази.

Фактичною підставою для винесення оскаржуваної постанови стали висновки відповідача про те, що позивач на зазначеному перехресті здійснив рух на заборонений жовтий сигнал світлофору, про що відповідачем також зазначено в письмових запереченнях на позовну заяву.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні порушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Позивач у позовній заяві стверджує, що Правил дорожнього руху вона не порушувала.

Ознайомившись з відеоматеріалами наданими відповідачем разом з відзивом на перехресті пр. Миру, біля будинку №67, вбачається, що позивач ОСОБА_1 перетнула дорожню розмітку 1.12 (стоп-лінія) на зелений миготливий сигнал світлофору та продовжила рух відповідно до п. 8.11 ПДР України.

Враховуючи положення ч.2 ст. 71 КАС України, згідно до якої в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, та той факт, що відповідачем не надано переконливих доказів того, що ОСОБА_1 скоїла правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 122 КУпАП, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі ст. ст. 122, 251, 252, 254, 256, 258, 280, 285, 287, 288, 289 КУпАП, Правил дорожнього руху в Україні, ст. ст. 8-10, 241-246, 257, 286 Кодексу адміністративного судочинства,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в Донецькій області Мітько Владислава Андрійовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Постанову серії ЕАВ №811791 від 23 грудня 2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з поважних причин.

Суддя: Н. В. Литвиненко