Справа № 360/3682/19
Суддя: С.В. Борзаниця
Дата ухвалення: 2019-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
Іменем України

27 грудня 2019 рокуСєвєродонецькСправа № 360/3682/19

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Борзаниці С.В.,

за участю секретаря судового засідання Кравцової Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області про стягнення компенсації за невикористану щорічну основну відпустку, грошового забезпечення, середнього заробітку за весь час затримки розрахунку, середнього заробітку за час затримки виплати одноразової грошової допомоги при звільненні, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань,

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі також позивач) до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області (далі також - відповідач, ГУ ДСНС України у Луганській області), в якому позивач просить:

- стягнути з відповідача на свою користь не виплачену в повному обсязі компенсацію за не використану щорічну основну відпустку у сумі 2282,03 грн, не виплачене в повному обсязі грошове забезпечення за квітень у розмірі 551,91 грн та середній заробіток за весь час не виплати у повному обсязі компенсації за не використану щорічну основну відпустку та не виплачене у повному обсязі грошове забезпечення у розмірі 119974,80 грн;

- стягнути з відповідача на свою користь середній заробіток за час затримки виплати одноразової грошової допомоги при звільненні у розмірі 23994,96 грн;

- стягнути з відповідача на користь позивача матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань у 2019 році у розмірі 22177,35 грн.

В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що позивач з 01.09.1994 по 02.05.2019 проходив службу у системі МВС України, МНС України та ДСНС України, на момент звільнення, а саме: у ГУ ДСНС України у Луганській області, перебував в розпорядженні начальника Головного управління, а до 29.12.2018 на посаді заступника начальника головного управління - начальника управління запобігання надзвичайним ситуаціям Головного управління.

02.05.2019 позивача було звільнено із служби цивільного захисту у відставку за станом здоров`я згідно наказу ДСНС України від 13.03.2019 № 93 «Про звільнення із служби цивільного захисту» та виключений з кадрів ДСНС України, зі списків особового складу Головного управління та знятий з усіх видів забезпечення з 02.05.2019 згідно наказу Головного управління від 02.05.2019 № 144 «Про кадрові питання» з правом призначення пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

В останній день служби відповідач зобов`язаний був виплатити позивачу одноразову грошову допомогу при звільненні, яку в день звільнення виплачена не була. Зазначена грошова допомога була виплачена тільки 23.05.2019.

Відповідач у день звільнення не розрахувався з позивачем по виплаті грошового забезпечення, а саме: несвоєчасно та не в повному обсязі виплачена компенсація за невикористану щорічну основну відпустку (було сплачено лише 30 984,33 грн із нарахованих 33266,03 грн) та не нараховане і не сплачене в повному обсязі грошеве забезпечення за квітень у розмірі 551,90 грн.

На підставі статей 94, 116, 117 КЗпП України позивач вважає, що має право просити стягнути не виплачену частину компенсації за не використану щорічну основну відпустку у розмірі 2282,03 грн та не виплачене в повному обсязі грошеве забезпеченню за квітень у розмірі 551,91 грн та середній заробіток за час затримки виплати грошового забезпечення з 02.05.2019 (дата звільнення) по 19.09.2019 (дата фактичного розрахунку), стягнути середній заробіток за час затримки виплати грошової допомоги при звільненні за період з 02.05.2019 (дата звільнення) по 23.05.2019 (дата фактичного розрахунку), а також відповідачем не була виплачена матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань у 2019 році у розмірі 22177,35 грн.

Позивач заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Відповідач заперечував проти задоволення вимог з таких підстав.

Порядок, умови та розміри виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу, а також порядок виплат одноразової грошової допомоги при звільненні осіб рядового і начальницького складу визначено наказом Міністерства внутрішніх справ України від 20.07.2018 № 623 «Про затвердження Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні особам рядового і начальницької складу служби цивільного захисту» (далі - Інструкція).

Головним управлінням з метою виплати одноразової грошової допомоги при звільненні та недопущення зниження грошового забезпечення осіб рядового та начальницького складу направлено до ДСНС лист від 08.05.2019 № 01-2206/212 про збільшення кошторисних призначень та виділення коштів для виплати одноразової грошової допомоги при звільненні, в тому числі і ОСОБА_1 .

Головне управління після отримання від ДСНС додаткового фінансування на виплату при звільнені 22.05.2019 здійснило виплату ОСОБА_1 .

Відповідно до пункту 4 статті 8 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» від 05.04.2011, міжбанківський переказ виконується в строк до трьох операційних днів, так одноразова грошова допомога на картковий рахунок ОСОБА_1 надійшла 23.05.2019.

Відповідно до Положення полковника служби цивільного захисту ОСОБА_1 , колишнього заступника начальника Головного управління - начальника управління запобігання надзвичайним ситуаціям Головного управління, який перебував у розпорядженні начальника Головного управління, звільненого із служби цивільного захисту згідно з наказом ДСНС (по особовому складу цивільного захисту) від 13.03.2019 № 93 «Про звільнення із служби цивільного захисту» У ВІДСТАВКУ (із зняттям із військового обліку) за п. 176 пп. 3 Положення (за станом здоров`я), ВИКЛЮЧИТИ з кадрів ДСНС, зі списків особового складу Головного управління, зняти з усіх видів забезпечення з 02.05.2019 (наказ Головного управління від 02.05.2019 № 144 «Про виключення з кадрів»).

Враховуючи вищевикладене, Головне управління здійснило усі необхідні заходи для повного та своєчасно, а саме в термін, як зазначено у п. 1 р. XXVII Інструкції, особам рядового і начальницького складу, звільненим з органу управління (підрозділу), виплата грошового забезпечення проводиться тим, хто обіймав на день звільнення посади - до дня здавання справ включно, при цьому на здавання справ надається не більше 10 днів із дня отримання органом управління (підрозділом) наказу про звільнення, розрахунку з полковником служби цивільного захисту ОСОБА_1 .

Щодо посилання ОСОБА_1 на відносини, які виникають між працівником і роботодавцем із приводу оплати праці, у тому числі й у зв`язку з порушенням строків виплати заробітної плати та виплат при звільнені регулюються трудовим законодавством, то міністерство праці та соціального політики України дає роз`яснення, що частиною першою статті 3 Кодексу законів про працю України визначена сфера дії законодавства про працю, а саме: законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої незалежності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

Сфера дії законодавства про працю не поширюється на військовослужбовців Збройних Сил України, інших військових формувань, на яких не ведуться трудові книжки, а також деяких інших осіб, які не мають статусу працівників по трудовому законодавству.

Частиною сьомою статті 1 Закону України «Про правові засади цивільного захисту» (далі - Закон) визначено, що до складу сил і засобів цивільного захисту входять особовий склад і працівники органів та підрозділів цивільного захисту.

Відповідно до частини першої статті 40 Закону особовий склад органів підрозділів цивільного захисту становлять особи рядового та начальницького складу, слухачі і курсанти.

Частиною першою статті 42 Закону визначено, що порядок проходження служби особовим складом в органах і підрозділах цивільного захисту визначається Законом та Положенням про порядок проходження служби особам рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 629.

Особам, які перебувають на службі в органах і підрозділах цивільного захисту, присвоюються спеціальні звання (частина перша статті 44 Закону).

Особами рядового і начальницького складу є громадяни України, які прийнятті на службу до органів і підрозділів цивільного захисту і яким присвоєні відповідно до Положення спеціальні звання (п. 2 Положення).

Відповідно, в органах і підрозділах цивільного захисту статус працівників по трудовому законодавству мають особи, яким не присвоєно спеціальних звань. Законодавством про працю регулюються трудові відносини лише працівників органів і підрозділів цивільного захисту.

Щодо не розрахування по виплаті грошового забезпечення, а саме: не своєчасне та не повному обсязі виплачена компенсація за не використану щорічну відпустку, Головне управління зазначає, що відповідно до інформації щодо грошового забезпечення ОСОБА_1 за травень 2019 рік відображено нарахування компенсації за невикористану відпустку та перерахунок за квітень 2019 рік.

Відповідно до пункту 1 розділу XXIII Інструкції особа рядового і начальницького складу для вирішення питання щодо подальшого проходження служби може бути звільнена із займаної посади із зарахуванням у розпорядження керівника (начальника) відповідного органу чи підрозділу цивільного захисту в разі проведенням організаційно-штатних заходів до двох місяців.

Особам рядового і начальницького складу, яких звільнено із займаних посад та для вирішення питання щодо подальшого проходження служби зараховано в розпорядження відповідних керівників органів управління (підрозділів) із підстав, передбачених пунктом 79 Положення, виплата грошового забезпечення зберігається в розмірі, визначеному пунктом 2 цього розділу, на весь період перебування в розпорядженні, але не більше двох місяців.

Наказом ДСНС від 28.12.2018 № 575 «Про кадрові питання» ОСОБА_1 повинен був перебувати у розпорядженні начальника Головного управління в період з 28.12.2018 по 28.02.2019.

Але з 28.12.2018 по 14.01.2019 ОСОБА_1 знаходився на лікарняному у КНП «Сєвєродонецький ЦПМСД» (режим амбулаторний), потім з 15.01.2019 по 24.01.2019 знаходився на лікарняному у Луганському обласному кардіологічному диспансері (режим стаціонарний), з 25.01.2019 по 05.03.2019 КНП «Сєвєродонецький ЦПМСД» (режим амбулаторний), з 20.03.2019 по 29.03.2019 знаходився на лікарняному у Луганському обласному кардіологічному диспансері (режим стаціонарний), з 01.04.2019 по 26.04.2019 знаходився на лікарняному КУ «Сєвєродонецька міська багатопрофільна лікарня» (режим стаціонарний).

При цьому, відповідно до пункту 82 Положення у строк перебування особи рядового і начальницького складу у розпорядженні керівника (начальника) відповідного органу чи підрозділу цивільного захисту не зараховується час перебування її на стаціонарному лікуванні (обстеженні, медичному огляді) або проходження нею лікарсько-експертної комісії.

Тому термін перебування у розпорядженні з урахуванням знаходження ОСОБА_1 на амбулаторному лікуванні та враховуючи наведені норми, а саме: пунктом 82 Положення, становить з 28.12.2018 по 27.04.2019.

Наказом Головного управління від 02.05.2019 № 143 «Про припинення виплати грошового забезпечення» відповідно до пунктів 79, 82 Положення та пп. 1, 3 розділу XXIII Інструкції, припинено виплату грошового забезпечення з 27.04.2019, полковнику служби цивільного захисту ОСОБА_1 , який згідно наказу ДСНС від 28.12.2018 № 575 «Про кадрові питання» перебував у розпорядженні начальника Головного управління. У зв`язку з чим був здійснений перерахунок грошового забезпечення за квітень місяць у травні 2019 року. Оклад за посадою квітень 2019 рік (4 календарних днів) -1202,67 грн., оклад за званням квітень 2019 рік (4 календарних днів) -197, 33 грн., надбавка за вислугу (4 календарних днів) - 630,00 грн., премія за квітень 2019 рік (26 днів) - 1407,12 грн., компенсація за невикористану відпустку (45 календарних днів) - 33 266,03 грн., надбавка за особливості проходження служби (4 календарних днів) - 710, 50 грн. Разом нараховано за квітень 2019 рік 31932, 65 грн., де профспілковий внесок 319,33 грн., військовий збір 478, 99 грн. та спортфедерація АТ 150, 00 грн. (разом утримано податків 948,32 грн.) до виплати 30984, 33 грн.

При виплаті грошового забезпечення за квітень 2019 року ОСОБА_1 нараховано та сплачено відповідно до Інструкції з 20 по 25 число за повний календарний місяць.

Стосовно матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, то відповідно до п. 1 розділу XXIX Інструкції, особам рядового і начальницького складу за рішенням керівника (начальника) органу управління (підрозділу) в межах фонду грошового забезпечення, затвердженого в кошторисі органу управління (підрозділу), один раз на рік надається матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань у розмірі, що не перевищує місячного грошового забезпечення.

При розподілі між підрозділами ДСНС видатків на 2019 рік, кошти на виплату матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань не передбачалися.

Ця інформація відображена у листі ДСНС від 12.04.2019 за № 03-5623/201, яка була надана особисто ОСОБА_1 , де зазначено, що матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань надається за рішенням керівника органу управління в межах економії фонду грошового забезпечення.

Оскільки встановлено, що керівництвом не приймалося рішення про виплату матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та допомоги для оздоровлення відносно позивача, відсутні законодавчо визначені підстави для зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити вказані виплати стосовно позивача.

Щодо позовних вимог про стягнення та зобов`язання виплатити компенсацію у зв`язку з порушенням строків їх виплати, Головне управління зазначає, що за змістом статті 2 Закону Україну «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Головне управління зазначає, що одноразова матеріальна допомога при звільненні та матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань має разовий характер та не підпадає під визначення доходів у розумінні вищезазначеного Закону.

Просить відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 у повному обсязі.

08.11.2019 позивачем надіслана відповідь на відзив до позовної заяви, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити (а.с. 77-86)

По справі вчинені такі процесуальні дії.

Ухвалою від 27.08.2019 відкрито провадження у справі, вирішено справу розглядати в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 25.09.2019 (арк. спр. 1-2).

25.09.2019 за клопотанням представника відповідача розгляд справи відкладено, підготовче засідання призначено на 09.10.2019 (арк. спр. 34).

09.10.2019 за клопотанням позивача розгляд справи відкладено, підготовче засідання призначено на 23.10.2019 (арк. спр. 64).

Ухвалою від 23.10.2019 закрито підготовче провадження та призначено адміністративну справу до судового розгляду по суті. Призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 12.11.2019 (арк. спр. 71).

Ухвалою від 12.11.2019 провадження у справі зупинене до 18.12.2019 (арк. спр. 93).

Ухвалою від 18.12.2019 провадження у справі поновлено (арк. спр. 108).

Ухвалою від 18.12.2019 провадження у справі зупинене до 27.12.2019 (арк. спр. 110).

Ухвалою від 27.12.2019 провадження у справі поновлено (арк .спр. 130).

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-77, 90 Кодексу адміністративного судочинства України (далі також - КАС України), суд встановив таке.

ОСОБА_1 з 01.09.1994 по 02.05.2019 проходив службу у системі МВС України, МНС України та ДСНС України, на момент звільнення, а саме: у ГУ ДСНС України у Луганській області, перебував в розпорядженні начальника Головного управління, а до 29.12.2018 на посаді заступника начальника головного управління - начальник управління запобігання надзвичайним ситуаціям Головного управління (арк. спр. 16).

Відповідно до витягу з наказу ГУ ДСНС України у Луганській області від 02.05.2019 № 144 полковника служби цивільного захисту ОСОБА_1 , колишнього заступника начальника Головного управління - начальника управління запобігання надзвичайним ситуаціям Головного управління, який перебував у розпорядженні начальника Головного управління, звільненого із служби цивільного захисту згідно наказу ДСНС (по особовому складу цивільного захисту) від 13.03.2019 № 93 «Про звільнення із служби цивільного захисту» у відставку (із зняттям з військового обліку), за пунктом 176 підпунктом 3 Положення (за станом здоров`я) з правом носіння форменого одягу, виключено з кадрів ДСНС України, зі списків особового складу Головного управління, знято з усіх видів забезпечення з 02.05.2019 та направлено до Сєвєродонецького міського військового комісаріату Луганської області для зняття з військового обліку. Вислуга років на службі станом на 02.05.2019: календарна - 24 роки 08 місяців 02 дні; пільгова - 04 роки 09 місяців 20 днів. Загальна: 29 років 05 місяців 22 дні. Встановлена щомісячна премія за період з 01.04.2019 по 26.04.2019 у розмірі 18%. Матеріальну допомогу на оздоровлення за 2019 рік отримав. Матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2019 рік не отримав. У наказі також зазначено, що відповідно до частини 25 статті 129 Кодексу цивільного захисту України виплатити грошову компенсацію за невикористану щорічну основну відпустку за 2019 рік у кількості 45 календарних днів. Провести всі необхідні виплати ОСОБА_1 відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» та Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту, затвердженої наказом МВС України від 20.07.2018 № 623, з урахуванням календарної вислуги років, необхідної для виплати одноразової грошової допомоги при звільненні, в розмірі 50-ти (п`ятдесяти) відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби - 24 (двадцять чотири) роки 08 місяців 02 дні. Підстава: наказ ДСНС від 13.03.2019 № 93 «Про звільнення із служби цивільного захисту» (арк. спр. 18, 58).

Згідно витягу з наказу ДСНС України від 28.12.2018 № 575 полковника служби цивільного захисту ОСОБА_1 , заступника начальника Головного управління начальника управління запобігання надзвичайним ситуаціям Головного управління ДСНС України у Луганській області, у зв`язку із проведенням організаційно-штатних заходів на підставі наказу ДСНС України від 27.09.2018 № 568 «Про здійснення організаційно-штатних заходів в апараті Головного управління ДСНС України у Луганській області», відповідно до пункту 79 Положення про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2013 № 593 звільнено із займаної посади та зараховано у розпорядження начальника Головного управління ДСНС України у Луганській області (арк. спр. 60).

Відповідно до витягу з наказу ГУ ДСНС України у Луганській області від 02.05.2019 № 143 ОСОБА_1 припинена виплата грошового забезпечення з 27.04.2019 (арк. спр. 59).

Згідно витягу із реєстру перерахувань на особисті вклади за квітень 2019 року № 31 від 22.04.2019 та платіжного доручення від 22.04.2019 № 221 позивачу зараховано на картковий рахунок 43317,61 грн (арк. спр. 51, 52, 53).

Згідно витягу із реєстру перерахувань на особисті вклади за травень 2019 року № 36 від 03.05.2019 та платіжного доручення від 03.05.2019 № 248 позивачу зараховано на картковий рахунок 30984,33 грн (арк. спр. 50, 54, 55).

Згідно витягу із реєстру перерахувань на особисті вклади за травень 2019 року № 42 від 22.05.2019 та платіжного доручення від 22.05.2019 № 295 позивачу зараховано на картковий рахунок 278128,74 грн (арк. спр. 49, 56, 57).

Відповідно до витягу з наказу ГУ ДСНС України у Луганській області від 29.12.2018 № 424 полковника служби цивільного захисту ОСОБА_1 , заступника начальника Головного управління начальника управління запобігання надзвичайним ситуаціям Головного управління вважати звільненим із займаної посади та зарахованим у розпорядження начальника Головного управління з 29.12.2018 (арк. спр. 120).

Порядок проходження громадянами України служби цивільного захисту визначається Кодексом цивільного захисту України та Положенням про проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу, що затверджується Кабінетом Міністрів України від 11.07.2013 №593.

Так, відповідно до положень статті 125 Кодексу цивільного захисту України, держава гарантує достатнє грошове забезпечення особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту з метою створення умов для належного та сумлінного виконання ними службових обов`язків (частина перша статті 125 Кодексу цивільного захисту України).

Порядок та умови грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту встановлюються Кабінетом Міністрів України (частина перша статті 125 Кодексу цивільного захисту України).

Постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (надалі також Постанова КМУ № 704) затверджена схема тарифних розрядів за основними типовими посадами осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту згідно з додатком 6.

Пунктом 2 Постанови КМУ № 704 визначено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Пунктом 3 Постанови КМУ № 704 передбачено, що виплату грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснювати в порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством фінансів, Міністерством інфраструктури, Міністерством юстиції, Службою безпеки, Управлінням державної охорони, Службою зовнішньої розвідки, Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації (далі - державні органи).

Підпунктом 3 пункту 5 Постанови КМУ № 704 надане право керівникам державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання, надавати один раз на рік військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань у розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення, та допомогу для оздоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення.

Згідно п. 1 розділу XXIX Інструкції - особам рядового і начальницького складу за рішенням керівника (начальника) органу управління (підрозділу) в межах фонду грошового забезпечення, затвердженого в кошторисі органу управління (підрозділу), один раз на рік надається матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань у розмірі, що не перевищує місячного грошового забезпечення.

Відповідно до положень п. 1 розділу XXX Інструкції - особам рядового і начальницького складу, у тому числі тим, хто перебуває в розпорядженні органу управління (підрозділу), за рішенням керівника органу управління (підрозділу) один раз на рік надається допомога для оздоровлення в розмірах їх місячного грошового забезпечення.

Таким чином, відповідно до норм чинного законодавства (пп. 3 п. 5 Постанови КМУ № 704, п. 1 розділів XXIX та ХХХ Інструкції) виплата матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та допомоги для оздоровлення віднесена до права керівника державного органу, а не є обов`язковою виплатою.

Пунктом 7 Розділу XХVІІ Інструкції передбачено, що особам рядового і начальницького складу, які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

З огляду на вказані норми законодавства вбачається, що спеціальним законодавством не встановлений порядок відшкодування за час затримки виплати одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби цивільного захисту, в той же час такий порядок визначений КЗпП України.

При вирішенні заявлених позовних вимог суд зауважує, що у даних спірних правовідносинах повинні застосовуватись не тільки норми спеціального законодавства, але й трудового.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 07.05.2002 за № 8-рп/2002 (справа щодо підвідомчості актів про призначення або звільнення посадових осіб) при розгляді та вирішенні конкретних справ, пов`язаних із спорами щодо проходження публічної служби, адміністративний суд, встановивши відсутність у спеціальних нормативно-правових актах положень, якими врегульовано спірні правовідносини, може застосувати норми Кодексу Законів про працю України, у якому визначені основні трудові права працівників.

Таким чином, трудове законодавство підлягає застосуванню у випадках, якщо нормами спеціального законодавства не врегульовані спірні правовідносини.

Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду у складі касаційного адміністративного суду від 07.02.2018 по справі №806/535/16, а також Верховного Суду України від 05.03.2012 у справі №21-42а12.

Згідно частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно статті 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Відповідно статті 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Згідно роз`яснень, наданих в пункті 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 №13 "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці", при визначенні середньої заробітної плати слід виходити з того, що в усіх випадках, коли за чинним законодавством вона зберігається за працівниками підприємств, установ, організацій, це слід робити відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100. Цей нормативний акт не застосовується лише тоді, коли середня заробітна плата визначається для відшкодування шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я, та призначення пенсії.

Згідно з пунктом 2 Порядку середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.

Відповідно до пункту 5 Порядку нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

Згідно з пунктом 8 Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

ОСОБА_1 звільнено з 02.05.2019. Позивачем зазначені розміри заробітної плати згідно грошового атестату за березень 2019 року 22177,35 грн., за квітень 2019 року 44354,79 грн., що не заперечувалося представниками відповідача. Разом за березень-квітень 2019 року 66532,14 грн.

Таким чином, одноденний заробіток Позивача складає 1663,30 грн. (66532,14 грн : 40 робочих днів (кількість робочих днів у березні 2019 року 20, у квітні 2019 року 20 з урахуванням робочих та вихідних днів)).

Кількість робочих днів з 03.05.2019 по день розрахунку з позивачем 23.05.2019 складає 15.

Таким чином, сума грошового забезпечення, яка повинна була нарахована та виплачена Позивачу у період з 03.05.2019 по 23.05.2019, складає 24949,50 грн (1663,30 грн. х 15 днів).

Статтею 129 Кодексу законів про працю України визначено, що не допускаються відрахування з вихідної допомоги, компенсаційних та інших виплат, на які згідно з законодавством не звертається стягнення.

Матеріалами справи встановлено, що позивачу в порушення положень ст. 129 КЗпП України частково виплачена компенсація за невикористану щорічну основну відпустку у розмірі 30984,33 грн. при нарахованій у розмірі 33266,03 грн., різниця складає 2282,03 грн.

Також матеріалами справи встановлено, що згідно витягу з наказу ГУ ДСНС України у Луганській області від 29.12.2018 № 424 визнано вважати позивача звільненим із займаної посади та зарахованим у розпорядження начальника Головного управління саме з 29 грудня 2018 року.

Натомість, відповідач у квітні 2019 року провів розрахунок з позивачем з 28 грудня 2018 року, а не з 29 грудня 2018 року.

Як наслідок, матеріалами справи підтверджені вимоги позивача про стягнення грошового забезпечення за квітень 2019 року, правильний розмір якого складає 1663,30 грн.

Стосовно заявлених вимог щодо стягнення середнього заробітку за весь час не виплати у повному обсязі компенсації за не використану щорічну основну відпустку та не виплачене у повному обсязі грошове забезпечення суд зазначає таке.

Положеннями статті 117 КЗпП України передбачено, що обов`язок підприємства виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по «день фактичного розрахунку» пов`язаний безпосередньо з фактом фактичного розрахунку, що відсутнє по даній адміністративній справі.

Нормами КЗпП України та іншими нормами законодавства не передбачено проміжного стягнення середнього заробітку за час затримки виплати належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

У зв`язку з відсутністю факту фактичного розрахунку із зазначенням конкретного дня фактичного розрахунку, по справі відсутні підстави, визначені статтею 117 КЗпП України, що виключає наявність обов`язку відповідача виплатити середній заробіток позивачу за час затримки розрахунку.

Як наслідок, відсутні підстави для задоволення заявлених вимог про стягнення середнього заробітку за весь час не виплати у повному обсязі компенсації за не використану щорічну основну відпустку та не виплачене у повному обсязі грошове забезпечення по день винесення рішення судом по справі.

Суд враховує правову позицію Верховного Суду України, викладену в справі 6-144ц13, відповідно до якої непроведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої статтею 117 Кодексу, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Після ухвалення судового рішення про стягнення заборгованості із заробітної плати роботодавець не звільняється від відповідальності, передбаченої статтею 117 КЗпП України, а саме: виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, тобто за весь період невиплати власником або уповноваженим ним органом належних працівникові при звільненні сум.

Тобто, Верховний Суд України також у своєму рішенні зазначив, що середній заробіток повинен стягуватися за «весь період невиплати» власником або уповноваженим ним органом належних працівникові при звільненні сум.

По даній адміністративній справі «весь період невиплати» не визначений, оскільки відсутня подія фактичного розрахунку, що вказує на передчасність заявлення вимог про стягнення відповідних сум на підставі статті 117 КЗпП України та є підставою для відмови з задоволенні заявлених позовних вимог в цій частині.

Оскільки відповідно до норм чинного законодавства (пп. 3 п. 5 Постанови КМУ № 704, п. 1 розділів XXIX та ХХХ Інструкції) виплата матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань віднесена до права керівника державного органу, а не є обов`язковою виплатою, а по справі встановлено, що керівництвом не приймалося рішення про виплату матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань відносно позивача, відсутні законодавчо визначені підстави для зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити вказані виплати стосовно позивача.

Посилання представників відповідача як на підставу для відмови у задоволенні позовних вимог на п. 1 р. XXVII Інструкції є незмістовним, оскільки самим же відповідачем зазначається, що на день звільнення позивач не обіймав посади, а з 29 грудня 2018 року він вважався звільненим із займаної посади та зарахованим у розпорядження начальника Головного управління (витяг з наказу ГУ ДСНС України у Луганській області від 29.12.2018 № 424). Крім того, відповідачем не надано та не зазначено доказів тому, що після 02.05.2019 позивач до конкретної дати здавав справи.

Як наслідок, положення п. 1 р. XXVII Інструкції за спірних відносин та встановлених обставин не можуть бути застосовані до позивача.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області про стягнення компенсації за невикористану щорічну основну відпустку, грошового забезпечення, середнього заробітку за весь час затримки розрахунку, середнього заробітку за час затримки виплати одноразової грошової допомоги при звільненні, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань підлягають частковому задоволенню в частині стягнення з відповідача компенсації за невикористану щорічну основну відпустку у розмірі 2282,03 грн., грошового забезпечення за квітень 2019 року у розмірі 1663,30 грн., середнього заробітку за час затримки виплати одноразової грошової допомоги при звільненні у розмірі 24949,50 грн.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору згідно з пунктом 13 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір", розподіл судових витрат між сторонами відповідно до вимог статті 139 КАС України не проводиться.

Керуючись статтями 2, 6-11, 14, 77, 139, 243-246, 250, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України , суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області про стягнення компенсації за невикористану щорічну основну відпустку, грошового забезпечення, середнього заробітку за весь час затримки розрахунку, середнього заробітку за час затримки виплати одноразової грошової допомоги при звільненні, матеріальної допомоги для вирішення соціально побутових питань задовольнити частково.

Стягнути з Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області (ідентифікаційний код: 38617137, місцезнаходження: 93400, Луганська обл., м. Сєвєродонецьк, вул. Новікова, буд. 1 Б) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) компенсацію за невикористану щорічну основну відпустку у розмірі 2282,03 грн (дві тисячі двісті вісімдесят дві гривні 03 коп.).

Стягнути з Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області (ідентифікаційний код: 38617137, місцезнаходження: 93400, Луганська обл., м. Сєвєродонецьк, вул. Новікова, буд. 1 Б) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) грошове забезпечення за квітень 2019 року у розмірі 1663,30 грн (одна тисяча шістсот шістдесят три гривні 30 коп.).

Стягнути з Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області (ідентифікаційний код: 38617137, місцезнаходження: 93400, Луганська обл., м. Сєвєродонецьк, вул. Новікова, буд. 1 Б) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) середній заробіток за час затримки виплати одноразової грошової допомоги при звільненні у розмірі 24949,50 грн (двадцять чотири тисячі дев`ятсот сорок дев`ять гривень 50 коп.).

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області про стягнення з Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за весь час не виплати у повному обсязі компенсації за не використану щорічну основну відпустку та не виплачене у повному обсязі грошове забезпечення у розмірі 119974,80 грн., матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань у 2019 році у розмірі 22177,35 грн. відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або справа розглянута в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано 03 січня 2020 року.

Суддя С.В. Борзаниця