Справа № 280/4907/19
Суддя: Конишева Олена Василівна
Дата ухвалення: 2019-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

27 грудня 2019 року Справа № 280/4907/19 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Конишевої О.В., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

до Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 166, )

про визнання протиправною та скасування вимоги,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі відповідач), в якій позивач просить суд визнати протиправною та скасувати вимогу відповідача про сплату боргу (недоїмки) від 12.08.2019 №Ф-27030-49 на суму 24954,44 грн.

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначає, що позивачем отримано податкову вимогу відповідача від 12.08.2019 №Ф-27030-49, якою визначено недоїмку зі сплати, єдиного соціального внеску у розмірі 24954,44 грн. на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів та з урахуванням норм статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 № 2464-VI. Однак, позивач не погоджується із спірним рішенням, оскільки не зареєстрований, як суб`єкт підприємницької діяльності. Крім того, з 15.12.2012 відбуває покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 14.05.2012 за ст. 115 ч. 1 КК України у вигляді 10 років позбавлення волі. Відтак, оскаржувану податкову вимогу за нарахування зобов`язань зі сплати єдиного внеску, вважає незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Ухвалою суду від 10.10.2019 позовну заяву було залишено без руху на підставі ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) та встановлено відповідачу термін для усунення недоліків. Позивачем через канцелярію суду надані документи на виконання ухвали суду, якими були усунуті недоліки позовної заяви. Крім того, позивачем подано заяву про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду з даною позовною заявою.

Ухвалою суду від 05.11.2019 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Сторонам повідомлено про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні) у судовому засіданні на 03.12.2019. Відповідачу запропоновано у 15-денний строк з дня отримання ухвали надати відзив на позовну заяву

Відповідачем до суду надано відзив на позовну заяву від 12.12.2019 в якому відповідач позовні вимоги не визнав з підстав викладених у відзиві, зокрема зазначив, що згідно даних інформаційних систем податкового органу 18.02.2009 внесено запис щодо державної реєстрації підприємницької діяльності ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п НОМЕР_1 ) у Департаменті реєстраційних послуг Запорізької міської ради. 19.02.2009 платника взято на облік у ГУ ДПС у Запорізькій області, Олександрівського управління у м. Запоріжжі, Олександрівська ДПІ (Шевченківський район). Станом на 31.07.2019 позивачу на рівні ДФС України відповідно до вимог чинного законодавства здійснено нарахування зобов`язань у сумі 24784,44 грн. У задоволенні позову просить відмовити.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Суд, оцінивши повідомлені позивачем обставини та наявні у справі докази у їх сукупності, встановив наявність достатніх підстав для прийняття законного та обґрунтованого рішення у справі.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

12.08.2019 року ГУ ДФС у Запорізькій області сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-27030-49, відповідно до якого станом на 31.07.2019 позивач має заборгованість зі сплати єдиного внеску у розмірі 24954,44 грн. Вимога сформована на підставі статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів.

Вважаючи отриману вимогу про сплату боргу (недоїмки) протиправною, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Щодо строку звернення до суду з даним адміністративним позовом, суд зазначає наступне.

З матеріалів справи судом встановлено, що відповідачем 16.08.2019 було направлено на адресу реєстрації позивача, а саме: АДРЕСА_1 вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 12.08.2019 №Ф-27030-49.

20.08.2019 зазначену вимогу отримано «Каретник», що підтверджується підписом на поштовому повідомленні.

Однак, суд вважає за необхідне зазначити, що позивач відбуває покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 14.05.2012 за ст. 115 ч. 1 КК України у вигляді 10 років позбавлення волі. Зазначене покарання він відбуває з 15.11.2012, кінець строку 14.11.2022.

З 13.05.2019 позивач відбуває покарання у Державній установі «Харьківська виправна колонія №43», адреса: 61000, м. Харьків, вул. Таджицька, 17, що підтверджується характеристикою на засудженого ОСОБА_1 З 24.10.2019 позивача переведено для подальшого відбування покарання до ДУ «Запорізький слідчий ізолятор».

Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що поштове повідомлення про отримання позивачем оскаржуваної вимоги не є належним доказом, оскільки в цей час позивач відбував покарання у Державній установі «Харьківська виправна колонія №43» за адресою: 61000, м. Харьків, вул. Таджицька, 17, та не міг отримати поштове відправлення за адресою: АДРЕСА_2 Копьонкіна АДРЕСА_3 50, кв.40.

Суд вважає, що позивач пропустив строк для оскарження вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 12.08.2019 №Ф-27030-49 з поважних причин, оскільки позивач не отримав від відповідача оскаржуваного рішення, що у свою чергу завадило позивачу використати своє право на оскарження вказаної вище вимоги.

За виказаних обставин суд вважає за необхідне поновити позивачу строк для оскарження вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 12.08.2019 №Ф-27030-49.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, визначено Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Пунктом 2 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" визначено, що єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" встановлено що платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Відповідно до ст. 5 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" облік осіб, зазначених у пунктах 1, 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, ведеться в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування, а щодо застрахованих осіб, які є учасниками накопичувальної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування (далі - учасниками накопичувальної пенсійної системи), - з національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, та Пенсійним фондом.

Взяття на облік осіб, зазначених у пунктах 1, 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, здійснюється органом доходів і зборів шляхом внесення відповідних відомостей до реєстру страхувальників.

Зняття з обліку платників єдиного внеску, зазначених в абзацах другому, п`ятому та сьомому пункту 1 та пункті 4 частини першої статті 4 цього Закону, здійснюється органами доходів і зборів на підставі відомостей з реєстраційної картки, наданих державним реєстратором, платників єдиного внеску - фізичних осіб - підприємців, - на підставі відомостей з реєстраційної картки, наданих державним реєстратором, після проведення передбачених законодавством перевірок платників та проведення остаточного розрахунку, а платників єдиного внеску, зазначених в абзаці шостому пункту 1 та пункті 5 частини першої статті 4 цього Закону, на яких не поширюється дія Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців", - за їхньою заявою після проведення передбачених законодавством перевірок платників, звірення розрахунків та проведення остаточного розрахунку, а платників єдиного внеску, зазначених в абзаці восьмому пункту 1 частини першої статті 4 цього Закону, - за їхньою заявою.

Органи доходів і зборів повідомляють Пенсійний фонд про взяття на облік платників єдиного внеску із зазначенням органу доходів і зборів, в якому взято на облік платника. Порядок здійснення такого повідомлення визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом.

Відповідно до п. 2 та 3 ст. 7 Закону єдиний внесок нараховується:

для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць.

У разі якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) у звітному кварталі або окремому місяці звітного кварталу, такий платник зобов`язаний визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску;

для платників, зазначених у пункті 4 частини першої статті 4 цього Закону, які обрали спрощену систему оподаткування, - на суми, що визначаються такими платниками самостійно для себе, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

Позивач, обґрунтовуючи позовні вимоги, посилається на той факт, що він з 15.11.2012 відбуває покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 14.05.2012 за ст. 115 ч. 1 КК України у вигляді 10 років позбавлення волі. На теперішній час не зареєстрований як суб`єкт підприємницької діяльності та її не здійснює, відсутній як ФОП у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців. Натомість відповідач у відзиві на позов стверджував, що згідно даних інформаційних систем податкового органу 18.02.2009 внесено запис щодо державної реєстрації підприємницької діяльності ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п НОМЕР_1 ) у Департаменті реєстраційних послуг Запорізької міської ради. 19.02.2009 платника взято на облік у ГУ ДПС у Запорізькій області, Олександрівського управління у м. Запоріжжі, Олександрівська ДПІ (Шевченківський район). Також відповідачем надано суду друк облікової картки позивача зі сплати ЄСВ.

Суд вважає, що надані відповідачем вищенаведені докази не підтверджують факту реєстрації позивача як фізичної особи-підприємця. На думку суду належними доказами цього факту можуть бути копія рішення Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради про державну реєстрацію позивача, копія свідоцтва про державну реєстрацію або виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Будь-яких інших доказів реєстрації позивача як фізичної особи підприємця та платника податків та єдиного внеску відповідачем суду не надано.

При цьому, єдиний внесок нараховано без надання доказів, на якій системі оподаткування знаходиться позивач та що стало базою для нарахування єдиного внеску.

За таких обставин з урахуванням вищевикладеного та доданих до матеріалів справи доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання протиправною та скасування вимоги ГУ ДФС у Запорізькій області про сплату боргу (недоїмки) від 12.08.2019 №Ф-27030-49 на суму 24954,44 грн. є протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Виходячи з заявлених позовних вимог, положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду доказів, які спростовували б доводи позивача, а відтак, не довів правомірності прийнятого рішення, а тому заявлені позивачем вимоги є такими, що підлягають задоволенню.

Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (частина 1 статті 143 КАС України).

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд враховує, що, відповідно до частини першої статті 139 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 241-246, 250,255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 166, ) задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління ДФС у Запорізькій області від 12.08.2019 №Ф-27030-49 на суму 24954,44 грн.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім гривень 40 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 166, ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до п.п. 15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення складено в повному обсязі та підписано 27.12.2019.

Суддя О.В. Конишева