Справа № 540/2517/19
Суддя: Дубровна В.А.
Дата ухвалення: 2019-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2019 р.м. ХерсонСправа № 540/2517/19
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дубровної В.А., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

26 листопада 2019 року ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з даним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (далі - відповідач, ГУ ПФУ в Херсонській області), у якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо невиплати пенсійних виплат ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 за період з січня 2017 р. по серпень 2018 р., з жовтня 2018 р. по квітень 2019 р. включно;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ІПН НОМЕР_1 заборгованість з пенсійних виплат за період з січня 2017 р. по серпень 2018 р., з жовтня 2018 р. по квітень 2019 р. включно.

Ухвалою суду від 02.12.2019 року відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідно до змісту позовної заяви, вказані вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 09.11.2014 р. він, за первинною реєстрацією як внутрішньо-переміщена особа, перебуває на обліку в Управління праці і соціального захисту населення Каховської міської ради, а також на обліку у Каховському сервісному центрі ГУ ПФУ в Херсонській області. Проте, у зв`язку з нерегулярною виплатою пенсії утворилася заборгованість, зокрема, за період з січня 2017 року по серпень 2018 р., з жовтня 2018 р. по квітень 2019 р., що стало підставою для звернення до відповідача з заявою про виплату недоотриманої пенсії. Проте, позивач отримав відповідь ГУ ПФУ в Херсонській області, згідно якій Комісією по соціальному захисту населення виконавчого комітету Каховської міської ради прийнято рішення про припинення усіх видів соціальних виплат у зв`язку з не підтвердженням фактичного місця проживання позивача, а тому відсутні підстави для виплати пенсії за вказані періоди. Позивач вважає вказану відповідь ГУ ПФУ в Херсонській області протиправною, оскільки статтею 49 Закону України "Про загальнообов`язкове пенсійне страхування" визначено виключний перелік підстав для припинення виплати пенсій, проте вказана обставина не входить до жодної з цих підстав. З огляду на викладене, просить визнати бездіяльність ГУ ПФУ в Херсонській області щодо невиплати йому пенсії у спірні періоди протиправною та зобов`язати вчинити певні дії.

17.12.2019 року Головним управлінням ПФУ в Херсонській області подано до суду відзив на позовну заяву, у якому заперечує проти задоволення позовних вимог з наступних підстав. Відповідач вказує, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Каховському відділі обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, як внутрішньо переміщена особа з 09.11.2014 р. та отримує пенсію відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Питання щодо здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам регулюється зокрема Постановою Кабінету Міністрів України № 365 від 08.06.2016 "Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам" (надалі-Постанова № 365), якою затверджений Порядок призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам та Порядок здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування (надалі-Порядок). Згідно вищезазначеної Постанови № 365, рішення про призначення (відновлення) соціальних виплат або про відмову в призначенні (відновленні) соціальних виплат приймається комісіями, утвореними районними, районними у м. Києві та Севастополі держадміністраціями, виконавчими органами міських, районних у містах рад (далі - Комісії). За приписами наведеного Порядку однією з умов призначення та продовження виплати пенсій внутрішньо переміщеним особам є: знаходження внутрішньо переміщених осіб на обліку в управлінні соціального захисту населення за місцем перебування, що підтверджується довідкою. Враховуючи, що Комісією по соціальному захисту населення виконавчого комітету Каховської міської ради приймалися рішення про припинення усіх видів соціальних виплат гр. ОСОБА_1 у зв`язку з непідтвердженням факту проживання/перебування за адресою, вказаною у довідці, та скасування відповідних довідок, тому відповідачем правомірно було припинено виплату позивачу пенсії у спірні періоди.

Дослідивши подані сторонами документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд вказує наступне.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 є внутрішньо-переміщеною особою, проживає за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою від 27.05.2019 р. № 6505- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, виданої управлінням праці та соціального захисту населення Каховської міської ради.

При цьому, ОСОБА_1 є пенсіонером, який отримує пенсію за віком та перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Херсонській області, що підтверджується довідкою від 17.07.2019 р.

Згідно цієї ж довідки позивачу виплачена пенсія за віком з січня 2016 року по грудень 2016 року, у вересні 2018 року, з травня по липень 2019 року.

У період з січня 2017 року по серпень 2018 року, а також з жовтня 2018 року по квітень 2019 року пенсія позивачу не виплачена.

На звернення позивача стосовно виплати заборгованості з пенсії ГУ ПФУ в Херсонській області листом від 23.08.2019 р. № 517/І-99-1 повідомило, що "засіданням Комісії по соціальному захисту населення виконавчого комітету Каховської міської ради (далі - Комісія) прийнято рішення про припинення усіх видів соціальних виплат у зв`язку з непідтвердженням фактичного місця Вашого проживання, відповідно до акту обстеження матеріально побутових умов сім`ї від 09.11.2016 (протокол від 07,12.2016 №29). Наказом управління праці та соціального захисту населення Каховської міської ради (далі - УПСЗН) від 15.02.2017 №13 скасовано довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 21.06.2016 № та засіданням Комісії (протокол від 15.02.2017 №7) прийнято рішення про припинення виплати, виплата пенсії припинена з 01.01.2017.

06.07.2017 р. позивачу видана довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 06.07.2017 за №. Засіданням Комісії (протокол від 12.07.2017 №30) призначено пенсійні виплати з 06.07.2017.

За заявою позивача від 30.08.2017 до УПСЗН про зняття з обліку у зв`язку із виїздом за межі фактичного місце проживання, Комісією прийнято рішення (протокол від 06.09.2017 №39) про припинення усіх видів соціальних виплат з 01.09.2017.

10.07.2018 р. позивачу надано нову довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 10.07.2018 №. Комісією прийнято рішення (протокол від 25.07.2018 №34) про призначення усіх видів соціальних виплат з 10.07.2018.

За заявою від 05.09.2018 до УПСЗН про зняття з обліку у зв`язку із виїздом Комісією прийнято рішення (протокол №42 від 12.09.2018) про припинення усіх видів соціальних виплат з 08.09.2018. 27.05.2019 року позивачу видано нову довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 27.05.2019 №6505-. Комісією прийнято рішення (протокол від 05.06.2019 №23) про виплату усіх видів соціальних виплат з дати звернення до органів Пенсійного фонду, а саме: з 27.05.2019. З липня 2019 року пенсія виплачується в поточному режимі, дата виплати 15число.

Пунктом 15 постанови № 365 зазначено, що орган, що здійснює соціальні виплати, на підставі рішення комісії призначає (відновлює) таку соціальну виплату з місяця, в якому надійшла заява внутрішньо переміщеної особи. Суми соціальних виплат, які не виплачені за минулий період, обліковуються в органі, що здійснює соціальні виплати, та виплачуються на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України.

Головним управлінням Пенсійною фонду України надіслано клопотання до Пенсійного фонду України щодо виплати заборгованості з пенсії за період з 06.07.2017 по 31.08.2017, з 10.07.2018 по 07.09.2018, з 27.05.2019 по 30.06.2019.

Підстави для виплати пенсії за інші періоди, зазначені в зверненні, на сьогодні відсутні."

Вважаючи, що у відповідача були відсутні підстави для припинення виплати пенсії у періоди з січня 2017 р. по серпень 2018 р., з жовтня 2018 р. по квітень 2019 р. включно, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України, є Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058).

Цим Законом держава визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом.

Відповідно до статті 1 Закону № 1058 пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом

Частиною 3 статті 4 Закону № 1058 встановлено, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Статтею 5 Закону № 1058 передбачено, що дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, визначених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються, зокрема, порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням; порядок використання коштів ПФУ та накопичувальної системи пенсійного страхування.

Отже, нормативно-правовим актом, яким визначено підстави припинення пенсійних виплат (які є складовою порядку пенсійного забезпечення), є Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Інші нормативно-правові акти у сфері правовідносин, врегульованих Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", можуть застосовуватися виключно за умови, якщо вони не суперечать цьому Закону.

Відповідно до частини 1 статті 47 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

Згідно із частиною 1 статті 49 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" виплата пенсії за рішенням територіальних органів ПФУ або за рішенням суду припиняється:

1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості;

2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України (положення пункту 2 частини першої статті 49 втратили чинність як такі, що є неконституційними, на підставі Рішення Конституційного Суду України від 07.10.2009 №25-рп/2009);

3) у разі смерті пенсіонера;

4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд;

5) в інших випадках, передбачених законом.

Наведений перелік підстав для припинення виплати пенсії за рішенням територіальних органів ПФУ є вичерпним та передбачає можливість припинення виплати пенсії з інших підстав лише у випадках, прямо передбачених законом.

Гарантії дотримання прав, свобод та законних інтересів внутрішньо переміщених осіб відповідно до Конституції та законів України, міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, встановлено Законом України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" від 20.10.2014 №1706-VII (далі - Закон № 1706-VII).

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону № 1706-VII внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Це визначення має описовий характер та охоплює три види конституційно-правового статусу людини (громадянин України, іноземець та особа без громадянства). З огляду на визначення, внутрішньо переміщена особа - це особа, яка:

- перебуває на території України на законних підставах;

- має право на постійне проживання в Україні;

- була змушена залишити або покинути своє місце проживання в результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Отже, спеціальний статус внутрішньо переміщеної особи не збігається та не може підміняти собою жоден із закріплених у Конституції України конституційно-правових статусів особи, та не є окремим конституційно-правовим статусом особи.

Україна вживає всіх можливих заходів, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, щодо запобігання виникненню передумов вимушеного внутрішнього переміщення осіб, захисту та дотримання прав і свобод внутрішньо переміщених осіб, створення умов для добровільного повернення таких осіб до покинутого місця проживання або інтеграції за новим місцем проживання в Україні (частина 1 статті 2 Закону № 1706-VII).

Згідно статті 7 Закону № 1706-VII для взятої на облік внутрішньо переміщеної особи реалізація прав, зокрема, на пенсійне забезпечення здійснюється відповідно до законодавства України. Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розв`язання проблем, пов`язаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам.

Аналогічні норми містяться у частині 1 статті 46 Конституції України, відповідно до якої громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Суд зазначає, що Закон України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" не встановлює жодних випадків для припинення виплати пенсії.

Отже, аналіз положень Закону № 1058-IV та положень Закону №1706-VII свідчить про те, що припинення виплати пенсії внутрішньо переміщеним особам можливе лише за умови прийняття пенсійним органом відповідного рішення з підстав, визначених ст. 49 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Аналогічний правовий висновок викладено у рішенні Верховного Суду від 03.05.2018 року у зразковій справі № 805/402/18.

Як вбачається з матеріалів пенсійної справи ОСОБА_1 розпорядженням Каховського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Херсонської області № 132270 від 15.12.2016 року зупинено виплату пенсії до з`ясування з 01.01.2017 року по особовому рахунку № НОМЕР_2 ОСОБА_1 згідно Витягу з протоколу № 29 від 07.12.2016 року засідання Комісії по соціальному захисту виконавчого комітету Каховської міської ради.

Розпорядженням Каховського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Херсонської області № 132270 від 14.07.2017 р. поновлено виплату пенсії з 06.07.2017 р. по особовому рахунку № НОМЕР_2 (п.в. № 74801) ОСОБА_1 , згідно Витягу з протоколу № 30 від 12.07.2017 р. засідання Комісії по соціальному захисту населення виконавчого комітету Каховської міської ради.

Розпорядженням Каховського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Херсонської області від 19.09.2017 р. № 70 зупинено виплату пенсії до з`ясування з 01.01.2017 по особовому рахунку № НОМЕР_3 ОСОБА_1 згідно Витягу з протоколу № 39 від 06.09.2017 р. засідання Комісії по соціальному захисту населення виконавчого комітету Каховської міської ради.

Розпорядженням Каховського відділу обслуговування громадян ГУ ПФУ в Херсонській області від 02.08.2018 р. № 70 поновлено виплату пенсії з 10.07.2018 р. по особовому рахунку № НОМЕР_3 ОСОБА_1 згідно Витягу з протоколу № 34 від 25.07.2018 р. засідання Комісії по соціальному захисту населення виконавчого комітету Каховської міської ради.

Розпоряджень про подальше припинення та поновлення виплати позивачу пенсії матеріали пенсійної справи позивача не містять. Проте, з наявної в матеріалах справи довідки ГУ ПФУ в Херсонській області від 17.07.2019 р. вбачається, що у період з січня 2017 року по серпень 2018 року, а також з жовтня 2018 року по квітень 2019 року пенсія позивачу не виплачена.

Вказані вище розпорядження також не містять зазначення нормативних підстав для припинення виплати позивачу пенсії.

Разом з тим, у листі від 23 серпня 2019 року № 517-І-99-1 та відзиві на адміністративний позов відповідач, як на підставу для призупинення виплати пенсії позивачу, посилається на постанови Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року № 509 "Про облік внутрішньо переміщених осіб", від 05 листопада 2014 року, № 637 "Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам" та від 08 червня 2016 року № 365 "Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам".

Однак, як свідчить аналіз положень Закону № 1058-IV, припинення виплати пенсії можливе лише за умови прийняття пенсійним органом відповідного рішення з підстав, визначених ст. 49 цього Закону.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема, форми і види пенсійного забезпечення, захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Особливу увагу варто звернути на те, що у преамбулі до Закону № 1058-IV зазначено, що зміна умов і норм загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону.

Конституційне поняття "Закон України", на відміну від поняття "законодавство України", не підлягає розширеному тлумаченню, це - нормативно-правовий акт, прийнятий Верховною Радою України в межах повноважень. Зміни до закону вносяться за відповідно встановленою процедурою Верховною Радою України шляхом прийняття закону про внесення змін. Нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України є підзаконними, а тому не можуть обмежувати права громадян, які встановлено законами.

Водночас суд зазначає, що не підтвердження фактичного місця проживання не є передбаченою законом підставою для припинення виплати пенсії, а Постанова КМУ № 365 є підзаконним нормативно-правовим актом, який обмежує встановлене законодавством право на отримання пенсії позивачем.

У цьому випадку наявність у позивача статусу внутрішньо переміщеної особи потребує від пенсіонера на відміну від інших громадян України здійснення додаткових дій, не передбачених законами щодо пенсійного забезпечення, зокрема ідентифікація особи, надання заяви про поновлення виплати пенсії, яка була припинена органом Пенсійного фонду без законних на те підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

У рішенні у справі "Суханов та Ільченко проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що зменшення розміру або припинення виплати належним чином встановленої соціальної допомоги може становити втручання у право власності (цитата у п. 25 цього рішення).

Тому, припиняючи нарахування та виплату позивачеві пенсії за відсутності передбачених законами України підстав, відповідач порушив право позивача на отримання пенсії. При цьому право на отримання пенсії є об`єктом захисту за ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Втручання відповідача у право позивача на мирне володіння своїм майном у вигляді пенсії Суд вважає таким, що не ґрунтується на Законі.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні у справі "Щокін проти України", питання, чи було дотримано справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав окремої особи, виникає лише тоді, коли встановлено, що оскаржуване втручання відповідало вимозі законності і не було свавільним (цитата у п. 33 цього рішення).

Отже, встановлення судом відсутності законності втручання, тобто вчинення дій не у спосіб, визначений законом, є достатньою підставою для висновку про те, що право позивача на мирне володіння своїм майном було порушено.

Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом у рішенні від 03.05.2018 р. у зразковій справі № 805/402/18.

З огляду на викладене суд вважає, що припинення виплати пенсії позивачу з 01 січня 2017 року по серпень 2018 року, а також з жовтня 2018 р. по квітень 2019 року було здійснено не у спосіб, передбачений Законом № 1058-IV, а тому з точки зору положень ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод мало місце втручання у право власності позивача, і таке втручання не було законним.

Відповідно до ч. 2 ст. 46 Закону № 1058-IV нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком.

Необхідними умовами застосування наведеної норми адміністративними судами є: 1) факт нарахування сум пенсій за минулий час, що підтверджується відповідними доказами; 2) доведеність вини пенсійного органу - наявність протиправних дій або протиправної бездіяльності, наслідками яких є невиплата сум пенсій.

З матеріалів пенсійної справи ОСОБА_1 вбачається, що нарахування пенсії позивачу не припинялося, а було припинено лише її виплату.

Оцінюючи докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо невиплати пенсійних виплат ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 за період з січня 2017 р. по серпень 2018 р., з жовтня 2018 р. по квітень 2019 р. включно, а також щодо зобов`язання відповідача виплатити ОСОБА_1 ІПН НОМЕР_1 заборгованість з пенсійних виплат за період з січня 2017 р. по серпень 2018 р., з жовтня 2018 р. по квітень 2019 р. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Разом з тим, вимоги позивача щодо визнання протиправною бездіяльності ГУ ПФУ в Херсонській області щодо ненарахування йому пенсії у спірні періоди та зобов`язання її нарахувати задоволенню не підлягають.

При цьому, зважаючи на те, що на момент звернення з адміністративним позовом до суду у цій справі позивачу та його представнику не було відомо про розпорядження Каховського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Херсонської області № 132270 від 15.12.2016 року; від 19.09.2017 р. № 70 "Про припинення виплати пенсії до з`ясування", суд, з`ясувавши, що прийняття цих розпоряджень передувало діям відповідача з припинення виплати пенсії ОСОБА_1 , визнає протиправними зазначені розпорядження, оскільки саме розпорядження, а не бездіяльність, створює відповідні правові наслідки.

Отже, беручи до уваги те, що виплата пенсії позивачу була припинена розпорядженнями Каховського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Херсонської області № 132270 від 15.12.2016 року; від 19.09.2017 р. № 70, про прийняття яких позивачу не повідомлялося, про що свідчить лист відповідача від 23 серпня 2019 року № 517/І-99-1, керуючись ч. 2 ст. 9 КАС України, суд з метою ефективного захисту прав позивача вважає за необхідне відновити порушене відповідачем право позивача на пенсійне забезпечення шляхом скасування вказаних розпоряджень.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Виходячи з підстав та предмету спору, системного аналізу положень чинного законодавства України та оцінки наявних у матеріалах справи доказів в сукупності, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

З урахуванням пропорційності задоволених позовних вимог суд вважає, що сплачений позивачем судовий збір в сумі 768,40 грн. підлягає стягненню з ГУ ПФУ в Херсонській області за рахунок його бюджетних асигнувань в повному обсязі.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 (місце проживання АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Херсонській області (місце знаходження 73005, м. Херсон, вул. 28 Армії, буд. 6, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо невиплати пенсії ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 за період з січня 2017 р. по серпень 2018 р., з жовтня 2018 р. по квітень 2019 р. включно.

Визнати протиправними та скасувати розпорядження Каховського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Херсонської області № 132270 від 15.12.2016 року; від 19.09.2017 р. № 70 "Про припинення виплати пенсії до з`ясування".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області виплатити ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 заборгованість з пенсійних виплат за період з січня 2017 р. по серпень 2018 р., з жовтня 2018 р. по квітень 2019 р. включно.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Херсонській області (місце знаходження 73005, м. Херсон, вул. 28 Армії, буд. 6, ) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (місце проживання АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_1 ) судовий збір в сумі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім грн. 40 коп.).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Дубровна В.А.

кат. 112010204