Справа № 580/4159/19
Суддя: О.А. Рідзель
Дата ухвалення: 2019-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

26 грудня 2019 року Справа № 580/4159/19

м. Черкаси

Суддя Черкаського окружного адміністративного суду Рідзель О.А., перевіривши матеріали заяви про забезпечення позову у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Управлінська компанія «Нова якість» Благоустрій» до Черкаської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору виконавчий комітет Черкаської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

24.12.2019 до Черкаського окружного адміністративного суду звернулось ТОВ «Управлінська компанія «Нова якість» Благоустрій» (далі позивач) із позовною заявою до Черкаської міської ради (далі відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору виконавчий комітет Черкаської міської ради, в якій просить визнати протиправним та скасувати рішення Черкаської міської ради від 13.12.2019 № 2-5355 «Про скасування рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради від 27.06.2019 № 726».

До позовної заяви додано заяву про забезпечення позову, відповідно до якої позивач просить: зупинити дію рішення Черкаської міської ради від 13.12.2019 № 2-5355 «Про скасування рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради від 27.06.2019 № 726», яким було скасовано рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради від 27.06.2019 № 726 «Про встановлення тарифів на послугу з вивезення, знешкодження та захоронення побутових відходів (ремонтних та великогабаритних)».

У обґрунтування заяви про забезпечення позову зазначено, що оскаржуване рішення є очевидно протиправним та таким, що скасовує встановлений виконавчим комітетом Черкаської міської ради тариф на послугу з вивезення побутових відходів (будівельних та великогабаритних) у сумі 13 грн 20 коп., що надається позивачем. У зв`язку з прийняттям оскаржуваного рішення позивач не в змозі виконати рекомендації Адміністративної колегії Черкаського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 03.12.2019 № 73/27-рк/к, якою було зобов`язано укласти договір про надання послуг з вивезення побутових відходів (великогабаритних, ремонтних) зі споживачами відповідно до чинного законодавства та повідомити про це протягом 2 місяців. Позивач вказує, що попереднього тарифу на послугу з вивезення побутових відходів (ремонтних та великогабаритних) не існує, а тому оскаржуване рішення фактично унеможливлює реалізацію діючого Договору та забезпечення його належного виконання Позивачем. У зв`язку з прийняттям оскаржуваного рішення позивач обмежений у праві здійснювати нарахування споживачам плати за послугу з вивезення побутових відходів, а споживачі відповідно сплачувати її, що унеможливлює надходження коштів для виконання позивачем умов договору щодо безперервного надання послуг з вивезення побутових відходів залученою технікою, її утримання, оплати праці найманих працівників, належне виконання умов Інвестиційної програми до Договору та укладання договорів із споживачами відповідно до вимог чинного законодавства України. Відповідно до п. 2 Договору «Характеристика території», послуга Позивачем надається на території міста Черкаси площею 76 км2, житловий фонд представлений 16 499 житловими будинками, кількість мешканців багатоквартирних будинків складає 200 732 особи, кількість мешканців одноквартирних житлових будинків приватного сектора (орієнтовно) - 33 470 осіб. Враховуючи кількість споживачів послуги (населення міста Черкаси) та будинків, об`єми щомісячного вивезення відходів Позивачем, відсутність можливості отримувати кошти у зв`язку зі скасування тарифу дана ситуація може призвести до сміттєвого колапсу, порушення належного санітарного стану у місті Черкаси та подальшої екологічної катастрофи.

Позивач зазначає, що невжиття заходів забезпечення позову у даному випадку ускладнить ефективний захист прав та інтересів позивача, за захистом яких позивач звертається до суду, оскільки фактична реалізація оскаржуваного рішення Черкаської міської ради за час розгляду справи судом призведе до майнових втрат позивача у вигляді оплати праці працівників, утримання спеціальної техніки джерелом фінансування є кошти від скасованого тарифу, невиконання укладеного та діючого договору та інвестиційної програми до нього, відсутності підстав для укладання договорів зі споживачами, створення екологічної катастрофи у місті Черкаси.

Вирішуючи заяву про забезпечення позову, суд зазначає наступне.

Забезпечення позову може застосовуватися лише з підстав, визначених Кодексом адміністративного судочинства України.

Відповідно до статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України, де передбачено, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно частини 5 статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Відповідно до частини 2 статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Частиною 5 статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України зупинення дії нормативно-правового акта як захід забезпечення позову допускається лише у разі очевидних ознак протиправності такого акта та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду з позовом щодо такого акта.

Забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, що гарантують виконання судового рішення у разі задоволення позовних вимог. Заходи забезпечення позову вживаються судом з метою захисту прав та інтересів позивача на час розгляду справи та не можуть вирішувати спірні правовідносини по суті.

Підстави для вжиття заходів забезпечення позову є оціночними, тому містять небезпеку для застосування заходів забезпечення позову всупереч цілям цієї статті при формальному дотриманні її вимог. Суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, наявних у справі встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Інститут забезпечення позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів позивача в адміністративному процесі, механізмом, що покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення, прийнятого у адміністративній справі. В ухвалі про забезпечення позову суд наводить мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Великою Палатою Верховного Суду у рішенні від 28.03.2018 у справі № 800/521/17 (ЄДРСР 73082059) зазначено, що позов не може бути забезпечено таким способом, що фактично підмінює собою судове рішення у справі та вирішує позовні вимоги до розгляду справи по суті.

Відповідно до частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду.

Під час розгляду клопотання про вжиття заходів забезпечення позову суд повинен дати оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості й адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників процесу; наявності зв`язку між конкретним видом, що застосовується для забезпечення позову, і предметом позовної вимоги, зокрема чи спроможний такий вид гарантії забезпечити фактичне виконання рішення суду у разі його задоволення; імовірності виникнення утруднень для виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; необхідності у зв`язку із вжиттям заходів запобігти порушенню прав та інтересів інших осіб, у тому числі, й осіб, які не беруть участь у розгляді справи.

Подана заява про забезпечення позову має на меті зупинити дію рішення Черкаської міської ради від 13.12.2019 № 2-5355 «Про скасування рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради від 27.06.2019 № 726».

Суд зазначає, що відповідно до частини 9 статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рішення виконавчого комітету ради з питань, віднесених до власної компетенції виконавчих органів ради, можуть бути скасовані відповідною радою.

Зміст заяви про забезпечення позову та додані до неї докази не свідчать про наявність очевидних ознак протиправності оскаржуваного нормативно-правового акта - рішення Черкаської міської ради від 13.12.2019 № 2-5355 «Про скасування рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради від 27.06.2019 № 726», а задоволення такої заяви фактично буде вирішенням спору по суті, що має наслідком відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Щодо посилання позивача на шкоду його господарській діяльності, що може бути завдана у зв`язку з реалізацією оскаржуваного рішення, та як наслідок неналежне виконання договору від 26.04.2019 № 1-26/04/19 «Про надання послуг з вивезення побутових відходів (великогабаритних та ремонтних) на території міста Черкаси», суд зазначає, що спори щодо неналежного виконання договірних зобов`язань належать до юрисдикційної підсудності господарського суду Черкаської області.

Окрім того, суд дійшов висновку, що невжиття заходів забезпечення позову, про які просить заявник, не може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у даній справі, позаяк відсутні очевидні ознаки протиправності оскаржуваного рішення Черкаської міської ради від 13.12.2019 № 2-5355 «Про скасування рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради від 27.06.2019 № 726», у зв`язку з чим у задоволенні заяви про забезпечення позову належить відмовити.

Керуючись статтями 2, 6-19, 139, 150-154, 248, 256, 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

1.Відмовити у задоволенні заяви представника позивача, адвоката Підгорного Максима Олександровича про забезпечення позову у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Управлінська компанія «Нова якість» Благоустрій» до Черкаської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору виконавчий комітет Черкаської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення шляхом зупинення дії рішення Черкаської міської ради від 13.12.2019 № 2-5355 «Про скасування рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради від 27.06.2019 № 726», яким було скасовано рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради від 27.06.2019 № 726 «Про встановлення тарифів на послугу з вивезення, знешкодження та захоронення побутових відходів (ремонтних та великогабаритних)».

2.Копію ухвали надіслати представнику позивача, адвокату Підгорному Максиму Олександровичу (18036, Черкаська область, м. Черкаси, вул АДРЕСА_1 Смілянська АДРЕСА_2 ).

Ухвала набрала законної сили відповідно статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України і може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи з урахуванням підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.А. Рідзель