Справа № 450/3337/19
Суддя: Мельничук І. І.
Дата ухвалення: 2019-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 450/3337/19 Провадження № 2-а/450/101/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" грудня 2019 р. Пустомитівський районний суд Львівської області в складі :

головуючого - судді Мельничук І. І.

при секретарі Лаба С. П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Пустомити в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Рогатинського відділення поліції Тисменецького відділу поліції Головного управління національної поліції в Івано-франківській області, Поліцейського СРПП Рогатинського відділення поліції Тисменецького відділу поліції Головного управління національної поліції в Івано-Франківській області капрала поліції Андрусяка Дмитра Васильовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії ДПО №18 № 331826 від 16.09.2019 року, -

в с т а н о в и в :

позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить скасувати постанову від 16.09.2019 серії ДП018 № 331826 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 255 гривень.

В обґрунтування позову покликається на те, що постановою поліцейського СРПП Рогатинського відділення поліції Тисменецького відділу поліції Головного управління національної поліції в Івано-Франківській області капрала поліції Андрусяка Дмитра Васильовича від 16.09.2019 серії ДП018 № 331826 позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення - штраф у розмірі 255 грн. Як вбачається із змісту постанови, ОСОБА_1 16.09.2019 в 11 год. 08 хв. виконуючи маневр обгону перетнув дорожню розмітку 1.1 «вузька суцільна лінія». Вказану постанову вважає протиправною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки в оскаржуваній постанові працівником поліції неправильно вказано місце, де позивач перетнув лінію розмітки 1.1, а саме с. Черче, оскільки всі події, як маневр обгону так і зупинка позивача працівниками поліції здійснювалась на дорозі між селами Потік та Черче. Позивач зазначає, що дійсно16.09.2019 року в 11 год. 08 хв. рухався на зазначеному автомобілі дорогою Н09 в напрямку м. Львова. Проїжджаючи на ділянці між селами Потік та Черче Рогатинського району, рухаючись зі швидкістю близько 60 км/год., наздогнав легковий автомобіль російської реєстрації (марки не знає, так як не звернув уваги), який рухався у його смузі руху у попутному напрямку. На проїжджій частині була наявна розмітка 1.1 (вузька суцільна лінія), яка була місцями сильно пошкоджена та під час руху складалось враження, що це розмітка 1.6. Наближаючись до автомобіля, який рухався у попутному напрямку позивача пригальмував, оскільки той рухався із набагато меншою швидкістю та продовжував її знижувати. Бачачи, що автомобіль рухається із швидкістю менше ніж 30 км/год., беручи до уваги, що на зустрічній смузі руху відсутні автомобілі та переконавшись, що мій маневр буде безпечним для всіх учасників руху, позивачем було здійснено обгін транспортного засобу. Коли він повернувся на свою смугу руху та проїхав близько 150 м. позивач був зупинений працівниками поліції, які рухались у зустрічному напрямку та проблисковими маячками надали вимогу зупинити автомобіль. У подальшому працівники поліції запитали позивача, чи бачив він, що на дорозі наявна розмітка 1.1 та отримавши відповідь, що та більше схожа на розмітку 1.6, оскільки забруднена, тричі запитали його чи визнаю він свою вину у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП. Отримавши негативну відповідь, працівники поліції, не роз`яснивши прав, передбачених ст. 268 КУпАП, не отримавши від позивача жодних пояснень щодо суті вчиненого, на їх думку, правопорушення, не переконавшись що позивач не потрібно адвоката, відмовивши йому зняти на їх камеру пошкоджену дорожню розмітку, не ознайомивши з матеріалами справи, винесли постанову про притягнення пзивача до адміністративної відповідальності та накладення штрафу. Позивач вважає, що в його дії повністю відповідають Правилам дорожнього руху України. Окрім того жодних доказів порушення правил дорожнього руху позивачем, відповідачем не зібрано, відеофіксація порушення здійснена не була. Враховуючи наведене оскаржувана постанова є незаконною, порушує права позивача і підлягає скасуванню.

Ухвалою від 30.10.2019 року відкрите спрощене позовне провадження у справі.

Відповідач відзиву на позовну заяву суду не надіслав.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Згідно п.1 ч.1 ст.5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Судом встановлено, що поліцейського СРПП Рогатинського відділення поліції Тисменецького відділу поліції Головного управління національної поліції в Івано-Франківській області капрала поліції Андрусяка Дмитра Васильовича серії ДП018 № 331826 від 16.09.2019 року, позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП України та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 255,00 гривень.

Згідно вказаної постанови, 16.09.2019 року об 11 год. 08 хв в с. Черче, Рогатинського району Івано-Франківської області водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем KIA SPECTRA д.н.з. НОМЕР_1 , виконуючи маневр обгону перетнув дорожню розмітку 1.1 «Вузька суцільна лінія», чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Положеннями ст. 222 КУпАП України встановлено, що органи Національної поліції розглядають справи про порушення правил дорожнього руху.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів,зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Позивач зазначає, що 16.09.2019 року об 11 год. 08 хв в с. Черче, Рогатинського району Івано-Франківської області керував автомобілем KIA SPECTRA д.н.з. НОМЕР_1 .

Так з наявної в матеріалах справи копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП018 № 331826 від 16.09.2019 року, вбачається що 16.09.2019 року об 11 год. 08 хв. водія ОСОБА_1 , який керував автомобілем KIA SPECTRA д.н.з. НОМЕР_1 , виконуючи маневр обгону перетнув дорожню розмітку 1.1 «Вузька суцільна лінія», притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП з накладення стягнення у виді штрафу в розмірі 255,00 грн.

Проте, відповідач та представник відповідача в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, не надіслали відзив на адміністративний позов.

Суд звертає увагу на те, що працівниками поліції не було зібрано та представлено суду належних та допустимих доказів, які б могли підтвердити факт і встановити вину позивача у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, а тому суд дає віру тому, що позивач в даному випадку не порушував вимог правил дорожнього руху.

При цьому, суд наголошує, що постанова у справі про адміністративне правопорушення не може ґрунтуватись виключно на висновках працівників поліції, за відсутності доказів винуватості особи, отриманих не інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом.

У даній справі, крім висновків відповідача, який склав постанову у справі про адміністративне правопорушення, відсутні будь-які допустимі докази на підтвердження факту порушення позивачем ОСОБА_2 дорожнього руху, у зв`язку із чим, з урахуванням положень ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитись на її користь.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» звернено увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та зазначено про необхідність з`ясовування всіх обставин, перелічених у ст. 247, 280 КУпАП.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З врахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова винесена без врахування та належної перевірки всіх обставин справи щодо наявності чи відсутності в діях позивача ознак правопорушення, за яке законом передбачено адміністративну відповідальність, не наведено доказів, на яких ґрунтується висновок про вчинення правопорушення.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачами ж жодних доказів правомірності винесеної постанови представлено не було.

Таким чином, з огляду на вищевказане, з врахуванням з`ясованих фактичних обставин по справі та досліджених доказів, суд вважає, що постанова по справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню та справа про адміністративне правопорушення - закриттю, оскільки вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення не доведена.

На підставі вищенаведеного, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.241-246, 247, 286 КАС України, суд,

у х в а л и в:

позов ОСОБА_1 - задоволити.

Постанову поліцейського СРПП Рогатинського відділення поліці Тисменецького відділу поліції Головного управління національної поліції в Івано-Франківській області капрала поліції Андрусяка Дмитра Васильовича серії ДПО18 № 331826 від 16.09.2019 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 255,00 грн. - скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП - закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

СуддяІ. І. Мельничук