Справа № 160/13278/19
Суддя: Коренев Андрій Олексійович
Дата ухвалення: 2019-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіКоренева А.О.
за участі секретаря судового засіданняТрошиної А.С
представника позивача - Гриценка Д.В. представника відповідача - не з`явився представника третьої особи - Педорич С.І. представника третьої особи 2 - не з`явився
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-ІНВЕСТ» про забезпечення адміністративного позову у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-ІНВЕСТ» до Дніпровської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Товариство з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «НЗ-ІНВЕСТ», державний реєстратор - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Зінкова Юлія Євгенівна про визнання протиправним та скасування пункту рішення, -
26 грудня 2019 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-ІНВЕСТ» до Дніпровської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Товариство з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «НЗ-ІНВЕСТ», державний реєстратор - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Зінкова Юлія Євгенівна, в якій позивач просить:
В обґрунтування заяви позивачем зазначено, що рішення Дніпровської міської ради № 201/40 від 23.01.2019 р. та № 137/45 від 22.05.2019 p., є явно протиправними, а ТОВ II «НЗ-ІНВЕСТ» має всі підстави для завершення процедури відведення земельної ділянки та отримання рішення Дніпровської міської ради про затвердження проекту землеустрою та передачу в оренду ТОВ II «НЗ-ІНВЕСТ» частини земельної ділянки по просп. Петра Калнишевського, 1-А у м. Дніпрі, яка знаходиться в оренді у ТОВ «АТБ-ІНВЕСТ», та на якій розташовано нерухоме майно ТОВ «АТБ-ІНВЕСТ». Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову істотно ускладнить виконання рішення суду та ефективний захист порушених прав і інтересів позивача, а також призведе до появи нових судових спорів по визнання протиправним та скасування відповідного рішення Дніпровської міської ради, яким ймовірно буде затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ТОВ II «НЗ-ІНВЕСТ». Позивач вважає, що наявні всі підстави для зупинення оскаржуваних пунктів рішень Дніпровської міської ради до вирішення по суті справи про скасування пункту 1 рішення Дніпровської міської ради УП скликання № 201/40 від 23.01.2019 року та пункту 1 рішення Дніпровської міської ради VII скликання № 137/45 від 22.05.2019 року.
Відповідно до ч. 1-3 ст. 154 Кодексу адміністративного судочинства України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи. Суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову. У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з повідомленням заінтересованих сторін у встановлений судом строк.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 грудня 2019 року заяву призначено до розгляду у судове засідання.
У судовому засіданні представник позивача підтримав заяву про забезпечення позову з викладених в ній підстав, просив заяву задовольнити. Крім того, зазначили, що земельна ділянка по просп. Петра Калнишевського, 1-А у м. Дніпрі знаходиться в оренді ТОВ «АТБ-ІНВЕСТ» на підставі договору оренди від 29.12.2003 року та на цей час є не припинений. А надання відповідачем дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки є порушення прав позивач. Більш того, позивачу стало відомо, що проект землеустрою вже виготовлений, а акт погодження меж спірної земельної ділянки суміжними землевласниками та/або землекористувачами від 03.06.2019 року міститься підроблені підпис директора та печатку ТОВ «АТБ-ІНВЕСТ», у зв`язку з чим позивач звернувся із заявою про злочин.
Представник третьої особи - Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «НЗ-ІНВЕСТ» заперечував проти задоволення заяви. В обгрутування своєї позиції зазначив, що оскаржувані рішення відповідача про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по пр. П. Калнишевського, 1А по фактичному розміщенню споруд не впливають на права позивача. Крім того, вказали, що рішення Дніпровської міської ради VII скликання № 201/40 від 23.01.2019 року є не актуальним для ТОВ ІІ «НЗ-ІНВЕСТ», оскільки рішення Дніпровської міської ради VII скликання № 137/45 від 22.05.2019 року стосується цієї ж спірної земельної ділянки, але із збільшеною площею з 0,3500га. до 0,4000га. Вважають, що отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по пр. П. Калнишевського, 1А не впливає на права позивача та не свідчить про протиправність рішеннь Дніпровської міської ради.
Представник відповідача та треття особа державний реєстратор - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Зінкова Ю.Є., не з`явилися, повідомлені судом належним чином.
Дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, доводи заявленого клопотання, суд дійшов висновку про задоволеня клопотання про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову з наступних підстав.
Частиною 2 ст. 150 КАС України передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Частина 1 статті 151 КАС України визначає види забезпечення позову, згідно з якою позов може бути забезпечено: зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
На підставі ч. 2 ст. 151 КАС України суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Із системного аналізу вимог наведених норм випливає, що забезпечення позову - це заходи адміністративного процесуального припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим. Вони повинні гарантувати можливість реалізації позовних вимог у разі задоволення позову.
Значення цього інституту адміністративного процесуального права в тому, що ним захищаються законні інтереси (права) позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли неприйняття заходів може призвести до невиконання судового рішення. Забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін.
Згідно з роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року N 9 "Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" при розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.
У пункті 17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ" N 2 від 06.03.2008 року надано роз`яснення, що в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування обставин, які б свідчили про наявність зазначених вище підстав для забезпечення позову.
Згідно з Рекомендаціями N R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятими Комітетом Ради Європи 13.09.89 року, рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта. Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акта; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акта.
Тобто, інститут забезпечення адміністративного позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення прийнятого в адміністративній справі.
Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
При цьому, суд звертає увагу, що у даному випадку така обов`язкова умова для забезпечення адміністративного позову, як «наявність очевидних ознак протиправності оскаржуваного рішення», може бути виявлена судом тільки на підставі з`ясування фактичних обставин справи, а також оцінки належності, допустимості і достовірності як кожного доказу окремо, так і достатності та взаємного зв`язку наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності.
Так, предметом спору у даній справі є оскарження позивачем пунктів 1 рішень Дніпровської міської ради VII скликання № 201/40 від 23.01.2019 року та № 137/45 від 22.05.2019 року «Про надання ТОВ II «НЗ-ІНВЕСТ» дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по просп. Петра Калнишевського, 1 А (Індустріальний район) по фактичному розміщенню споруд».), яка перебуває у фактичному користуванні позивача, на підставі договору оренди, докази припинення якого у суду відсутні. Крім того, позивач є власником магазину продовольчих та непродовольчих товарів, що розташований за адресою по просп. Петра Калнишевського, 1 А, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 31.07.2008 року.
Надаючи оцінку наявності підстав для задоволення заяви про забезпечення позову шляхом зупинення пунктів 1 рішень Дніпровської міської ради VII скликання № 201/40 від 23.01.2019 року та № 137/45 від 22.05.2019 року «Про надання ТОВ II «НЗ-ІНВЕСТ» дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по просп. Петра Калнишевського, 1 А (Індустріальний район) по фактичному розміщенню споруд».), суд виходить із того, що згідно статті 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.
Відповідно до статті 1 Протоколу 1 кожна юридична особа має право на мирне володіння своїм майном. Конвенція, залишаючи за державною владою велику свободу відносно рішень в сфері економічної та соціальної політики, підтверджує, що таке втручання в гарантовані права не буде довільним.
Мирне володіння означає, що порушення принципу, встановленому у першому реченні, може мати місце і за відсутності прямого або фізичного втручання у право власності. Так, наприклад, порушення може мати форму позбавлення можливості використати власність, ненадання дозволів, або інших форм перешкоджання реалізації права власності, що є наслідком застосування законодавства або заходів органів державної влади (рішення Європейського суду у справі Wiggins v. United Kingdom Appl. 7456/76 (1976).
За загальним правилом, подання позову та відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.
На думку суду, побоювання позивача про можливість завдання шкоди та невідворотних наслідків в отримання Товариством з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «НЗ-ІНВЕСТ» дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по просп. Петра Калнишевського, 1 А, на підставі якого розроблена технічна документація, а також складений акт погодження меж спірної земельної ділянки суміжними землевласниками та/або землекористувачами від 03.06.2019 року, підписання та погодження якого заперечується представником Товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-ІНВЕСТ», є об`єктивними та обґрунтованими, а суд, з огляду на надані докази не прийшов до беззаперечного висновку про відсутність небезпеки порушень прав позивача.
З системного аналізу викладених обставин, суд дійшов висновку, що на час розгляду заяви існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі та не виключається, що для відновлення його прав та інтересів необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку про необхідність забезпечення позову шляхом зупинення дії пункту 1 рішення Дніпровської міської ради VII скликання № 201/40 від 23.01.2019 р. «Про надання ТОВ II «НЗ-ІНВЕСТ» дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по просп. Петра Калнишевського, 1 А (Індустріальний район) по фактичному розміщенню споруд» та пункту 1 рішення Дніпровської міської ради VII скликання № 137/45 від 22.05.2019 р. «Про надання ТОВ II «НЗ-ІНВЕСТ» дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по просп. Петра Калнишевського, 1 А (Індустріальний район) по фактичному розміщенню споруд» до набрання законної сили судовим рішенням у даній справі, оскільки оскаржувані пунути рішень можуть вплинути на ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.
Також, суд зазначає, що наведений спосіб забезпечення адміністративного позову відповідає його предмету та спрямоване лише на збереження існуючого становища позивача до розгляду справи по суті.
Керуючись статтями 150-154, 241-243, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Виконання ухвали з питань забезпечення адміністративного позову здійснюється негайно в порядку, встановленому законом для виконання судових рішень.
Ухвала може бути пред`явлена до виконання в порядку Закону України "Про виконавче провадження" до 27.12.2022 року.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Копію ухвали направити особам, які беруть участь у справі.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ухвала суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя А.О. Коренев