Справа № 440/4106/19
Суддя: А.О. Чеснокова
Дата ухвалення: 2019-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2019 рокум. ПолтаваСправа № 440/4106/19

Полтавський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Чеснокової А.О., розглянувши за правилами загального позовного провадження у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРЕЙН ТРАНС" до Управління Укртрансбезпеки у Полтавській області про визнання протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

28 жовтня 2019 року позивач ТОВ "АГРЕЙН ТРАНС" звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Управління Укртрансбезпеки у Полтавській області про визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу № 158174 від 08 жовтня 2019 року.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив про протиправність спірної постанови Управління Укртрансбезпеки у Полтавській області. На переконання ініціатора звернення, відповідач протиправно ставить йому у вину порушення, що полягає у відсутності протоколу перевірки та адаптації тахографа транспортного засобу під час здійснення перевезення вантажу, оскільки перевізники під час виконання внутрішніх перевезень автомобільним транспортом звільнені від обов`язку застосування тахографа за умови ведення індивідуальної контрольної книжки водія. У спірному випадку позивач виконував внутрішнє перевезення соняшнику та належним чином вів індивідуальну контрольну книжку водія, а тому накладення на ТОВ "АГРЕЙН ТРАНС" штрафних санкцій за надання послуг з перевезення вантажів без роздруківки даних роботи тахографа є протиправним.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 01 листопада 2019 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.

18 листопада 2019 року судом одержано відзив Управління Укртрансбезпеки у Полтавській області, в якому представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що контролюючий орган, діючи у відповідності до приписів чинного законодавства, забезпечуючи виконання покладених на нього функцій та повною мірою використовуючи надані законодавством права, правомірно, на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України застосував до позивача штраф за порушення вимог законодавства у сфері автомобільного транспорту, що полягає у відсутності протоколу перевірки та адаптації тахографа транспортного засобу під час здійснення перевезення вантажу /а.с. 76-81/.

18 грудня 2019 року ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду до участі у справі № 440/4106/19 залучено співвідповідача Державну службу України з безпеки на транспорті.

Ухвалою від 27 грудня 2019 року, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, в порядку письмового провадження, підготовче судове засідання закрито, справу призначено до розгляду по суті на 27 грудня 2019 року згідно з ч. 7 ст. 181 Кодексу адміністративного судочинства України.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись завчасно та належним чином, надали до суду заяву про розгляд справи у відсутності представників.

Згідно з частиною дев`ятою статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Відповідно до частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Зважаючи на відсутність перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених статтею 205 Кодексу адміністративного судочинства України, а також відсутність потреби заслухати свідка або експерта, суд 27 грудня 2019 року перейшов до розгляду справи у порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі факти та відповідні до них правовідносини.

ТОВ "АГРЕЙН ТРАНС" є юридичною особою приватного права () основним з напрямків господарської діяльності якого є діяльність у сфері вантажного автомобільного транспорту.

Судом встановлено, що 05 вересня 2019 року на підставі ТТН № 272150 від 05 вересня 2019 року водієм ТОВ "АГРЕЙН ТРАНС" ОСОБА_1 здійснено перевезення соняшника з пункту навантаження - ТОВ "Агрофірма "Рассвет" (с. Веселе Харківського району Харківської області) до пункту розвантаження - ТОВ "Оптімусагро Трейд" (Андріївський ВСП) (Харківська область Балакліївський район с. Андріївка, вул. Підвокзальна, 29) /а.с. 22/.

05 вересня 2019 року інспектором Укртрансбезпеки здійснено перевірку автомобіля SCANIA, номерний знак НОМЕР_1 , в ході якої складено акт про порушення законодавства про автомобільний транспорт, який відображає виявлене в ході проведення перевірки порушення абзацу 3 частини першої статті 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" - надання послуг з перевезення вантажів згідно ТТН транспортним засобом, який обладнаний цифровим тахографом без оформлення документів, перелік яких визначений статтею Закону України "Про автомобільний транспорт" (роздруківки даних роботи тахографа) /а.с. 86/.

Розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт відповідачем призначено на 08 жовтня 2019 року про що позивачу на юридичну адресу направлено відповідне повідомлення № 55173/33/24-19 від 27 вересня 2019 року, яке отримане останнім 04 жовтня 2019 року /а.с. 8890/.

За результатами розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт Управлінням Укртрансбезпеки у Полтавській області винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № 158174 від 08 жовтня 2019 року в розмірі 1700,00 грн., у зв`язку з тим, що ТОВ "АГРЕЙН ТРАНС" здійснено надання послуг з перевезення вантажів без оформлення документів, передбачених статтею 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", відповідальність за яке передбачена абзацом 3 частини першої статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" /а.с. 10/.

Позивач, не погоджуючись із зазначеною постановою, звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З матеріалів позову встановлено, що підставою для притягнення позивача до відповідальності у вигляді адміністративно-господарського штрафу став висновок відповідача про відсутність у перевізника документів, необхідних для здійснення перевезення, а саме: відсутня роздруківка даних роботи тахографа.

Суд зазначає, що засади організації та діяльності автомобільного транспорту в Україні визначає Закон України "Про автомобільний транспорт (надалі - Закон № 2344-III).

Відповідно до статті 1 Закону № 2344-III, автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Згідно з приписами статті 6 Закону № 2344-III, державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Загальне державне регулювання діяльності автомобільного транспорту здійснює Кабінет Міністрів України відповідно до своїх повноважень.

Постановою Кабінету Міністрів України від 08 листопада 2006 року № 1567 затверджено Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, який визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами (далі - Порядок № 1567).

Відповідно до пункту 3 Порядку № 1567, органами державного контролю на автомобільному транспорті (надалі - органи державного контролю) є Укртрансбезпека, її територіальні органи.

Згідно з пунктом 21 Порядку № 1567, у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

Так, під час проведеної перевірки відповідачем встановлено порушення перевізником, ТОВ "АГРЕЙН ТРАНС", вимог статті 48 Закону України "Про автомобільний транспорт".

Суд зазначає, що відповідно приписів статті 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення. Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством. У разі перевезення небезпечних вантажів крім документів, передбачених частиною другою цієї статті, обов`язковими документами також є: для автомобільного перевізника - ліцензія на надання відповідних послуг; для водія - свідоцтво про допущення транспортного засобу до перевезення певних небезпечних вантажів, свідоцтво про підготовку водіїв транспортних засобів, що перевозять небезпечні вантажі, письмові інструкції на випадок аварії або надзвичайної ситуації.

Згідно приписів статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за: надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Наказом Міністерством транспорту та зв`язку України від 24 червня 2010 року № 385 затверджено Інструкцію з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті (надалі - Інструкція № 385), яка визначає порядок установлення, технічного обслуговування та використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільних транспортних засобах (крім таксі), які використовуються для надання послуг з перевезення пасажирів та вантажів.

Відповідно до пункту 1.3 Інструкції № 385, ця інструкція поширюється на суб`єктів господарювання, які проводять діяльність у сфері надання послуг з перевезення пасажирів та/або вантажів автомобільними транспортними засобами (крім таксі).

Згідно пункту 1.4 Інструкції № 385, контрольний пристрій (тахограф) - обладнання, яке є засобом вимірювальної техніки, призначене для встановлення на транспортних засобах для показу та реєстрації в автоматичному чи напівавтоматичному режимі інформації про рух таких транспортних засобів та про певні періоди роботи їхніх водіїв.

Відповідно до пункту 3.1 Інструкції № 385, виробники транспортних засобів, перевізники, водії та ПСТ використовують тахографи, тахокарти, картки до цифрових тахографів, тип яких затверджено відповідно до вимог ЄУТР.

Пунктом 3.3 Інструкції № 385 передбачено, що водій транспортного засобу, обладнаного тахографом: забезпечує правильну експлуатацію тахографа та управління режимами його роботи відповідно до інструкції виробника тахографа; своєчасно встановлює, змінює і заповнює тахокарти та забезпечує їх належне зберігання; використовує тахокарти (у разі використання аналогового тахографа) або у разі використання цифрового тахографа - особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом; має при собі: протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР, або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом; у разі несправності або пошкодження аналогового тахографа своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці тахокарти, де нанесена сітка з відповідними графічними позначками, інформує про це відповідну посадову особу перевізника, з яким водій перебуває у трудових відносинах (для найманих водіїв); у разі несправності або пошкодження цифрового тахографа або картки до нього своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці аркуша, призначеного для роздруківки даних, що використовують у даному тахографі, та забезпечує належне зберігання таких записів.

Положеннями пункту 6.3 Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України 07 червня 2010 року № 340, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14 вересня 2010 року за № 811/18106 водій, що керує ТЗ, який не обладнаний тахографом, веде індивідуальну контрольну книжку водія (додаток 3).

Відтак, ведення індивідуальної контрольної книжки водія є допустимою тахографу альтернативною формою фіксації інформації про рух транспортних засобів та про певні періоди роботи їхніх водіїв під час виконання внутрішніх перевезень.

В обґрунтування своїх доводів позивач наполягає на відсутності порушень статті 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", оскільки перевезення вантажу водієм здійснювалось із забезпеченням ведення індивідуальної контрольної книжки водія.

Слід зауважити, що відповідачем не надано суду жодних доказів на спростування наведених вище доводів позивача.

Оцінюючи твердження позивача про відсутність у відповідача правових підстав для перевірки на предмет обладнання транспортного засобу тахографом, суд виходить з такого.

Згідно положень наказу "Про внесення змін до наказу Міністерства транспорту та зв`язку України від 07 червня 2010 року № 340" Міністерства інфраструктури України від 01 липня 2014 року № 290, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 липня 2014 року за № 836/25613, доповнено наказ Міністерства транспорту та зв`язку України від 07 червня 2010 року № 340 "Про затвердження Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів", зареєстрований у Міністерстві юстиції України 14 вересня 2010 року за № 811/18106, новим пунктом такого змісту: "5. Державній інспекції України з безпеки на наземному транспорті забезпечити: 1) здійснення перевірок дотримання режимів праці та відпочинку водіїв, встановлених Положенням про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженим цим наказом; 2) неухильне дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення заходів державного контролю на автомобільному транспорті; 3) здійснення планових, позапланових і рейдових перевірок виключно в межах переліку питань, визначених Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08 листопада 2006 року N 1567; 4) здійснення перевірок щодо наявності встановлених тахографів виключно на транспортних засобах, якими здійснюються міжнародні автомобільні перевезення; 5) участь у конкурсі на перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування відповідно до вимог Порядку проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 грудня 2008 року № 1081, без встановлення обмежень щодо необхідності обладнання автобусів учасників конкурсу тахографами".

Отже, перевірка оснащеності тахографом здійснюється співробітниками Укртрансбезпеки, відповідно до повноважень, лише при здійсненні міжнародних перевезень, а при здійсненні внутрішніх перевезень проводиться лише перевірка документів на встановлений тахограф.

Натомість, під час проведення заходу контролю відповідачем фактично здійснено перевірку оснащеності автомобіля позивача тахографом, що виходить за межі повноважень контролюючого органа та визнається судом неправомірним.

За правилами частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як актів правозастосування, є їх обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав їх прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів їх прийняття.

Невиконання контролюючим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.

Аналогічний висновок наведено у постанові Верховного Суду від 23 жовтня 2018 року у справі № 822/1817/18.

Відповідачем у ході судового розгляду справи не доведено наявності достатніх підстав для прийняття спірної постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу № 158174 від 08 жовтня 2019 року з урахуванням чого суд дійшов висновку про її необґрунтованість та протиправність, а також про наявність підстав для скасування.

За викладених обставин позов підлягає задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, понесені позивачем витрати зі сплати судового збору в розмірі 1921,00 грн. підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 2, 6, 8, 9, 11, 77, 139, 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРЕЙН ТРАНС" (вул. В. Пугачова (Московська), 6, оф. 405, м. Кременчук, Полтавська область, 39627, ) до Управління Укртрансбезпеки у Полтавській області (вул. Європейська, 155, м. Полтава, Полтавська область, 36008), Державної служби України з безпеки на транспорті (проспект Перемоги, 14, м. Київ, 123, 01135, ) про визнання протиправною та скасування постанови задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Управління Укртрансбезпеки у Полтавській області про застосування адміністративно-господарського штрафу № 158174 від 08 жовтня 2019 року.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРЕЙН ТРАНС" (вул. В. Пугачова (Московська), 6, оф. 405, м. Кременчук, Полтавська область, 39627, ) за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті (проспект Перемоги, 14, м. Київ, 123, 01135, ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1921 (одну тисячу дев`ятсот двадцять одну) гривню 00 копійок.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

СуддяА.О. Чеснокова