Справа № 548/2171/19
Суддя: Старокожко В. П.
Дата ухвалення: 2019-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 548/2171/19
Провадження № 2-а/548/43/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.12.2019 р. Хорольський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Старокожко В.П.,

за участю секретаря судових засідань - Комаренко В.М.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора батальйону №1 роти № 2 УПП в Житомирській області Карплюка Віталія Васильовича про скасування постанови,

в с т а н о в и в :

1. Короткий зміст позовних вимог та відзиву

1.1. 17 жовтня 2019 року адвокат Павелко Р.С. в інтересах свого повірителя ОСОБА_1 звернувся до Хорольського районного суду Полтавської області з цим позовом, в якому зазначив, що 11 жовтня 2019 року відповідно до постанови серії ЕАК № 1611516 відповідачем Карплюком В.В. на підставі ч. 3 ст. 122 КУпАП був підданий адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 510 грн. ОСОБА_1 за те, що 11.10.2019 року об 14 год. 20 хв. на автодорозі Київ-Чоп в с. Березівка він, керуючи транспортним засобом зі швидкістю 135 км/год, чим перевищив встановлене обмеження швидкості руху транспортних засобів на 85 км/год. та порушив п. 12.4 Правил дорожнього руху (далі - Правил).

1.2. Заперечуючи факт вчинення інкримінованого йому порушення Правил, позивач зазначив, що Відповідачем при розгляді справи та накладенні на нього адміністративного стягнення не було надано доказів вчинення ним порушення Правил. В зв`язку з наведеним він просить визнати вказану постанову протиправною та скасувати її.

1.3. У визначений законом строк Відповідач подав відзив на позов, в якому позовних вимог не визнав, наголосивши, що позивач дійсно вчинив інкриміноване йому правопорушення, за що у визначеній законом процедурі, з додержанням прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності, виніс постанову про накладення на нього адміністративного стягнення на підставі ч.3 ст.122 КУпАП за порушення ним п. 12.4 Правил в межах санкції вказаної норми.

2. Обставини справи, встановлені судом та докази, на підставі яких вони встановлені

2.1. Відповідно до постанови серії ЕАК № 1611516 від 11.10.2019 року о 14 год. 20 хв. 11.10.2019 року ОСОБА_1 на 158 км. Автодороги Київ-Чоп, керуючи транспортним засобом АUDI Q7 державний номерний знак НОМЕР_1 , рухався в населеному пункті «Березівка» зі швидкістю 135 км/год, чим перевищив встановлене обмеження швидкості руху транспортних засобів на 85 км/год та порушив п. 12.4 Правил.

3. Докази надані сторонами та їх дослідження в суді

3.1. Позивачем на підтвердження заявлених ним позовних вимог надано копію оскаржуваної ним постановироздруківки фотографій лазерного вимірювача LTI 20/20 «TruCAM».

3.2. Відповідач подав відзив на позов до якого надав диск з відеозаписом з бодікамер, фотознімки автомобіля, копію журналу видачі та повернення лазерних вимірювачів швидкості та записів з них, копію свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, копію сертифікату, експертний висновок, методичні рекомендації, щодо використання лазерного вимірювача швидкості «TruCAM», докази направлення відзиві та додатків до нього позивачу.

4.Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування

4.1. Закон України від 30 червня 1993 року № 3353-ХІІ «Про дорожній рух».

4.1.1. Стаття 14. Учасники дорожнього руху

Учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

4.2. Закон України від 2 липня 2015 року № 580-VIIІ «Про національну поліцію».

4.3. Кодекс України про адміністративні правопорушення від 7 грудня 1984 року, № 8073-Х (в редакції на час виникнення спірних правовідносин).

4.3.1. Стаття 9. Поняття адміністративного правопорушення

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

4.3.2. Стаття 122. Частина 3. Перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, -

тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

4.3.3. Стаття 222. Органи Національної поліції

Органи Національної поліції розглядають, крім іншого, справи про адміністративні правопорушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, ч. 1, 2, 3, 5, 6 ст. 121, ч. 1, 2, 3 ст. 122 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

4.3.4. Стаття 251. Докази

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

4.3.5. Стаття 252. Оцінка доказів

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

4.3.6. Стаття 268. Права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності

Відповідно до ч. 1 ст.268КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

4.3.7. Стаття 280. Обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення

Згідно зі ст.280КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

4.4. Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

4.4.1. Пункт 12.4. У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

4.5. Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ від 7 листопада 2015 року, № 1395.

4.5.1. Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

4.5.2. Згідно з п. 9 цього розділу розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обовязки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.

4.6. Постанова Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства по справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті»

4.6.1. Пункт 24

Зміст постанови повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. У ній повинні бути наведені докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, і вказано мотиви не взяття до уваги інших доказів, на які посилається правопорушник чи висловлені останнім доводи.

5. Оцінка аргументів та мотиви суду

5.1. Згідно ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

5.2. Згідно ч. 2ст. 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

5.3. Відповідно до ч. ч. 1 та 2ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

5.4. Згідно зі ст. ст. 73, 74КАС України належними та допустимими є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування.

5.5. Відповідно до ст. ст. 75, 76КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

5.6. Як посилався позивач в позовній заяві при керуванні транспортним засобом він не допускав тих порушень Правил, недотримання яких йому інкримінується відповідачем, а тому не може бути підданий адміністративному стягненню за їх вчинення. Наголосив, що Відповідач не надав будь-яких доказів тих порушень, які йому інкримінуються.

5.7. Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В зв`язку з наведеним суд констатує, що Відповідачем вчинення позивачем правопорушення інкриміновано на припущеннях, що є порушенням вимог ч. 3 ст. 62 Конституції та статті 7 КУпАП, частина перша якої встановлює, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Ці положення Конституції України та КУпАП Відповідачем при притягненні до адміністративної відповідальності позивача не були дотримані.

Суд не приймає до уваги наданий відповідачем відеозапис бодікамер, так як про здійснення відеозапису та наявність такого запису в постанові нічого не зазначено.

Аналізуючи вищенаведене, суд вважає за необхідне зазначити, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений.

Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенню до суб`єкта владних повноважень.

В контексті наведеного слід відмітити, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень (в даному випадку - інспектором патрульної поліції) при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

Судом встановлено, що оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності складена з порушенням вимог КУпАП. У ній всупереч вимогам статті 283 КУпАП зазначено дані про транспортний засіб, які не збігаються із даними, що надані на фотознімках ( в постанові зазначено транспортний засіб марки АUDI Q7 державний номерний знак НОМЕР_1 , разом з тим на фотознімку зазначено номер транспортного засобу з написом «BERDA» ) доказів щодо ідентичності транспортного засобу зазначеного на фото та даних зазначених щодо транспортного засобу в оскаржуваній постанові відсутні.

Аналіз змісту оскаржуваної постанови свідчить, що вона порушує принцип правової визначеності, так як із її змісту є незрозумілим, на якому транспортному засобі вчинено правопорушення. Оформлення постанови вчинено з порушенням вимог як КУпАП, так і Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ від 7 листопада 2015 року, № 1395, що унеможливлює не тільки позивачу, а й суду зрозуміти її зміст та суть.

За таких обставин суд приходить до висновку, що постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК № 1611516 від 11.10.2019 року складена з порушенням норм статті 283 КУпАП, а тому не може вважатися такою, що відповідає чинному законодавству у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та підлягає скасуванню.

5.8. Згідно з ч. 2.ст. 77КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

5.9. Відповідно до ч. 1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

5.10. Згідно з ч. 3 ст.2Кодексу адміністративногосудочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

5.11. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що під час винесення оскаржуваної постанови Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не було доведено правомірність прийнятого ним рішення, а тому постанова про накладення на позивача адміністративного стягнення за ч. 3 ст.122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 510 грн є протиправною та підлягає скасуванню.

Керуючись статтями ст. ст. 241-243, 246, 250-251, 286 КАС України, суд,

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до інспектора батальйону №1 роти № 2 УПП в Житомирській області Карплюка Віталія Васильовича про скасування постанови - задовольнити.

Скасувати постанову серії ЕАК № 1611516 від 11.10.2019 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 3 ст.122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 510 грн, винесену інспектором УПП в Житомирській області ДПП батальйону № 1 роти № 2 Карплюком Віталієм Васильовичем.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Хорольський районний суд Полтавської області протягом 10 днів з дня його проголошення.

Повний текст судового рішення виготовлено протягом 12.12.2019 року.

Головуючий: