Справа № 280/5310/19
Суддя: Батрак Інна Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2019 року (о 17 год. 45 хв.)Справа № 280/5310/19 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Батрак І.В.,

за участю секретаря Лялько Ю.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_3

до Управління Державної міграційної служби в Запорізькій області в особі Заводського районного відділу у місті Запоріжжі Управління Державної міграційної служби в Запорізькій області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до Запорізького окружного адміністративного суду в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_3 із позовом до Управління Державної міграційної служби в Запорізькій області в особі Заводського районного відділу у місті Запоріжжі Управління Державної міграційної служби в Запорізькій області, в якому просять:

визнати протиправними дії відповідача щодо відмови в оформленні та видачі ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорта громадянина України у вигляді книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 №2503-ХІІ;

зобов`язати відповідача оформити та видати паспорт громадянина України у вигляді книжечки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 №2503-ХІІ, без передачі будь-яких даних про дитину і про її батьків до ЄДДР, без оформлення (присвоєння) унікального номеру запису в Реєстрі (УНЗР), без відцифрованого підпису особи, без відцифрованого образу обличчя особи, без відцифрованих відбутків пальців рік, без використання будь-яких засобів ЄДДР.

На обґрунтування позовних вимог у позовній заяві зазначають, що в інтересах неповнолітньої доньки зверталися до Заводського районного відділу у місті Запоріжжі Управління Державної міграційної служби в Запорізькій області з приводу видачі їй паспорта громадянина України у формі паспортної книжечки, на що отримали лист - відповідь, з якої фактично вбачається, що підстав для оформлення та видачі паспорта громадянина України у вигляді книжечки немає у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження зразка бланка, технічного опису та Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, знищення паспорта громадянина України» від 25.03.2015 №302. Також, вказаним листом повідомлено позивачів, що відповідно до Тимчасового порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.06.2019 №456, паспорт громадянина України оформляється з використанням бланка паспорта громадянина України зразка, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.06.1994 №353 «Про затвердження зразка бланка паспорта громадянина України» особі, яка досягла 16 річного віку. Згідно вказаного Порядку для оформлення паспорта громадянина України вперше особа подає, зокрема, рішення суду.

Ухвалою судді від 05.11.2019 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи. Перше судове засідання призначене на 03 грудня 2019 року. Відповідачу запропоновано у 15-денний строк з дня отримання ухвали надати відзив на позовну заяву.

Представником відповідачів 28 листопада 2019 року на адресу суду надано відзив (вх. №50049), у якому зауважує, що відмова в оформленні і видачі паспорта громадянина України у формі паспортної книжечки прийнята на підставі та у межах повноважень, у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття такого рішення. Крім того, вказує, що Управління Державної міграційної служби в Запорізькій області не є належним відповідачем по справі. З урахуванням зазначеного, просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Крім того, 03 грудня 2019 року від позивачів по справі надійшла відповідь на відзив (вх. №50751), у якій наголошують, що 15 серпня 2019 року звертались з проханням видати паспорт доньці ОСОБА_3 саме до територіального підрозділу Державної міграційної служби Заводського районного відділу у місті Запоріжжі Управління Державної міграційної служби в Запорізькій області, а 28 серпня 2019 року на виконання вимог, які були викладені в листі №2311-1758/2311.1-19 від 17.08.2019 надали до вказаного відділу заяву та необхідний пакет документів, тобто звернулись до належного територіального підрозділу Державної міграційної служби. Пояснюють, що 06 вересня відповідачем на звернення було надано відповідь з відмовою в зв`язку з відсутністю відповідного рішення суду, тобто ними для оформлення дитині паспорта були подані всі необхідні документи, окрім відповідного рішення суду про зобов`язання суб`єкта владних повноважень оформити паспорт.

Так, на підставі ч. 9 ст. 205 КАС України судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження.

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.

Позивачі є батьками неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження НОМЕР_1 від 04.09.2003.

15 серпня 2019 року ОСОБА_3 разом із батьками звернулась з заявою до Заводського районного відділу у місті Запоріжжі Управління Державної міграційної служби в Запорізькій області, в яких просили оформити бланк паспорту громадянина України та видати їх сину паспорт у вигляді паспортної книжечки. Додатки: дві фотокартки, копія свідоцтва про народження.

Листом від 17.08.2019 №2311-1758/2311.1-19 відповідачем надано відповідь, з якої фактично вбачається, що підстав для оформлення та видачі паспорта громадянина України у вигляді книжечки немає у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження зразка бланка, технічного опису та Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, знищення паспорта громадянина України» від 25.03.2015 № 302. Також, повідомлено позивачів, що відповідно до Тимчасового порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.06.2019 №456, паспорт громадянина України оформляється з використанням бланка паспорта громадянина України зразка, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.06.1994 №353 «Про затвердження зразка бланка паспорта громадянина України» особі, яка досягла 16 річного віку. Згідно з вказаного Порядку для оформлення паспорта громадянина України вперше особа подає, зокрема, рішення суду.

Позивачі також звернулась до Управління Державної міграційної служби в Запорізькій області з заявою від 15.08.2019 про оформлення паспорта громадянина України книжечкою, на який надано відповідь №Г-77/6/2301-19/2301.2/9003-19 від 20.08.2019, що для оформлення паспорта у вигляді книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 №2503-ХІІ слід звернутися в порядку, встановленому законодавством до відповідного територіального підрозділу УДМС України в Запорізькій області та подати в повному обсязі документи та інформацію, необхідну для оформлення й видачі паспорта (згідно з переліком, наведеним із посиланням на приписи Тимчасового порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.06.2019 №456).

Вважаючи протиправною відмову відповідачів в оформленні та видачі паспорта громадянина України у формі паспортної книжечки, позивачі звернулись до суду з даним позовом.

Ураховуючи викладене, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

В силу прямої дії ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 5 Закону України від 18.01.2001 №2235-III «Про громадянство України» (далі - Закон №2235) визначено, що документом, що підтверджує громадянство України, є, зокрема, паспорт громадянина України. Відповідно до ст.5 Закону №2235 постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 №2503-XII затверджено Положення про паспорт громадянина України та Положення про паспорт громадянина України для виїзду за кордон.

Згідно з пунктами 1, 3, 5, 8, 9-11 Положення про паспорт громадянина України паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу власника та підтверджує громадянство України. Паспорт дійсний для укладання цивільно-правових угод, здійснення банківських операцій, оформлення доручень іншим особам для представництва перед третьою особою лише на території України, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України.

Бланки паспортів виготовляються у вигляді паспортної книжечки або паспортної картки за єдиними зразками, що затверджуються Кабінетом Міністрів України. Терміни впровадження паспортної картки визначаються Кабінетом Міністрів України у міру створення державної автоматизованої системи обліку населення.

Паспортна книжечка являє собою зшиту внакидку нитками обрізну книжечку розміром 88х125мм, що складається з обкладинки та 16 сторінок. Усі сторінки книжечки пронумеровані і на кожній з них зображено Державний герб України і перфоровано серію та номер паспорта. Термін дії паспорта, виготовленого у вигляді паспортної книжечки, не обмежується.

Паспорт, виготовлений у вигляді паспортної картки (інформаційного листка), має розмір 80х60мм. У інформаційний листок вклеюється фотокартка і вносяться відомості про його власника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження і особистий номер, а також дата видачі і код органу, що його видав. Інформаційний листок заклеюється плівкою з обох боків. Термін дії паспорта, виготовленого у вигляді паспортної картки, визначається Кабінетом Міністрів України.

Бланки паспортів виготовляються на замовлення центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства, з високоякісного паперу з використанням спеціального захисту.

Отже, чинним Положенням про паспорт громадянина України передбачено дві форми паспорта громадянина України: книжечка і картка.

Водночас, Законом України від 20.11.2012 №5492-VI «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» (далі - Закон №5492) визначені правові та організаційні засади створення та функціонування Єдиного державного демографічного реєстру та видачі документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи, а також права та обов`язки осіб, на ім`я яких видані такі документи.

Згідно зі ст. 13 Закону №5492 до документів, оформлення яких передбачається цим Законом із застосуванням засобів Реєстру (далі - документи Реєстру), відповідно до їх функціонального призначення, відноситься, зокрема, паспорт громадянина України.

Відповідно до ч.2, ч.4, ч.6 ст.14 Закону №5492 документи залежно від змісту та обсягу інформації, яка вноситься до них, виготовляються у формі книжечки або картки, крім посвідчення на повернення в Україну, що виготовляється у формі буклету. Документи у формі книжечки на всіх паперових сторінках та на верхній частині обкладинки повинні мати серію та номер документа, виконані за технологією лазерної перфорації. Відцифрований образ обличчя особи в документах у формі книжечки розміщується на сторінці даних і виконується за технологією лазерного гравіювання та дублюється в центрі сторінки даних за технологією лазерної перфорації.

Отже, вказаним Законом також передбачена можливість видачі документа, як у формі книжечки, так і у вигляді картки.

Крім того, п.3 постанови Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 №302 «Про затвердження зразка бланка, технічного опису та Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України» також передбачено можливість оформлення паспорта громадянина України з використанням бланка паспорта громадянина України у формі книжечки.

Тобто, заявник, звернувшись до уповноваженого суб`єкта з відповідними документами, передбаченими вказаним Законом, має право на отримання документа у формі книжечки, зокрема, паспорта громадянина України.

Відповідно до ч.8 ст.16 Закону №5492 уповноважений суб`єкт, якщо інше не передбачено цим Законом, має право відмовити заявникові у видачі документа виключно у разі, якщо: 1) за видачею документа звернувся заявник, який не досяг шістнадцятирічного віку, або представник особи, який не має документально підтверджених повноважень на отримання документа; 2) заявник вже отримав документ такого типу, який є дійсним на день звернення (крім випадків, зазначених у частині сьомій цієї статті); 3) заявник не подав усіх визначених законодавством документів, необхідних для оформлення і видачі документа; 4) дані, отримані з бази даних розпорядника Реєстру, не підтверджують інформацію, надану заявником.

У рішенні про відмову у видачі документа, яке доводиться до відома заявника у порядку і строки, встановлені законодавством, мають зазначатися підстави для відмови. Особа має право звернутися до уповноваженого суб`єкта з повторною заявою у разі зміни або усунення обставин, через які їй було відмовлено у видачі документа. Рішення про відмову у видачі документа може бути оскаржено особою в адміністративному порядку або до суду.

Зі змісту вищенаведеної норми вбачається, що законодавець передбачив вичерпний перелік підстав для відмови заявникові у видачі документа.

Спірні правовідносини у цій справі виникли у зв`язку з тим, що неповнолітній дочці ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ОСОБА_3 відмовлено в оформленні та видачі паспорта громадянина України у вигляді (формі) паспортної книжечки.

Беручи до уваги суб`єктний склад спірних правовідносин, зміст позовних вимог та підстави позову (зокрема відмови у наданні згоди на обробку персональних даних, а також те, що чинне законодавство (як-от Положення про паспорт) дозволяє отримати паспорт громадянина України у тому вигляді, як того просить позивач), та наведене правове регулювання правовідносин, з яких виник цей спір, є достатні підстави вважати, що ця справа відповідає ознакам зразкової справи № 806/3265/17 (провадження № Пз/9901/2/18), у якій Велика Палата Верховного Суду висловила правовий висновок щодо застосування норм матеріального права у спорах цієї категорії.

Зокрема, вирішуючи спір (у справі №806/3265/17) по суті, Велика Палата Верховного Суду констатувала, що норми Закону № 5492-VI, на відміну від норм Положення про паспорт (чинного на момент виникнення спірних правовідносин), не тільки звужують, але фактично скасовують право громадянина на отримання паспорта у вигляді паспортної книжечки без безконтактного електронного носія персональних даних, який містить кодування його прізвища, імені та по батькові, та залишають тільки право на отримання паспорта громадянина України, який містить безконтактний електронний носій. Велика Палата Верховного Суду вважає, що це є безумовним порушенням вимог ст. 22 Конституції України, яка забороняє при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Такий підхід не відповідає вимогам якості закону (тобто втручання не було «встановлене законом»), не було «необхідним у демократичному суспільстві» у тому сенсі, що воно було непропорційним цілям, які мали бути досягнуті, не покладаючи на особу особистий надмірний тягар. Зазначене допускає свавільне втручання у право на приватне життя у контексті неможливості реалізації права на власне ім`я, що становить порушення статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року.

Отож, як зауважила Велика Палата Верховного Суду, законодавець, прийнявши Закон України від 14.07.2016 № 1474-VIII, яким внесено зміни до Закону № 5492-VI, не дотримав вимог, за якими такі зміни повинні бути зрозумілими та виконуваними, не мати подвійного тлумачення, не звужувати права громадян у спосіб, не передбачений Конституцією України, та не допускати жодної дискримінації залежно від часу виникнення правовідносин з отримання паспорта громадянина України.

Будь-яке обмеження прав і свобод особи, за змістом постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 вересня 2018 року, повинно бути чітким та законодавчо визначеним, однак таке обмеження, як неможливість отримання паспорта у формі книжечки, законодавством не передбачено.

Відповідно до ч. 3 ст. 291 КАС України при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.

Аналогічний висновок щодо застосування норм права наведений у постановах Верховного Суду від 10 вересня 2019 року у справах № 803/1376/17 та № 803/791/17, який в силу вимог ч. 5 ст. 242 КАС України має бути врахований судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог представник відповідачів виходить з того, що позивач звернувся до відповідача без подання відповідного пакету документів.

З цього приводу, суд зазначає, що пунктом 13 Положення про паспорт громадянина України встановлено, що для одержання паспорта громадянин подає: заяву за формою, встановленою Міністерством внутрішніх справ України; свідоцтво про народження; дві фотокартки розміром 35 х 45 мм; у необхідних випадках - документи, що підтверджують громадянство України.

Таким чином, подання відповідних документів разом із заявою для одержання паспорта у формі книжечки передбачено положеннями законодавства, що регулює спірні правовідносини, та з наданих позивачем доказі вбачається, що до заяви від 15.08.2019 додавались свідоцтво про народження і фотокартки у відповідній кількості та належного розміру.

Як вбачається із листа від 17.08.2019 №2311-1758/2311.1-19, відповідач відмовив позивачеві в оформленні паспорта громадянина України у вигляді книжечки із посиланням на відсутність повного пакету документів. При цьому, у вказаному листі не визначено, відсутність якого саме необхідного документу, стала підставою для відмови. Таке не конкретизовано і представником відповідачів у відзиві, наданому суду.

28 серпня 2019 року на виконання вимог, які були викладені в листі Заводського РВ у м. Запоріжжі позивачі надали до Управління Державної міграційної служби в Запорізькій області вказаний пакет документів, а також додатково паспорти батьків та їх копії.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що відповідачі своїми листами лише повідомили заявнику про те, що паспорт громадянина України по досягненню відповідного віку видається у формі картки із посиланням на приписи Тимчасового порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.06.2019 №456, наголосивши при цьому, що заявник для оформлення паспорта вперше подає також рішення суду, у зв`язку із чим позивачі і звернулись до суду із даним позовом.

Окрім цього, з матеріалів справи слідує, що відповідачем не було надано для заповнення належну форму заяви (Ф1), яка підлягає заповненню для отримання паспорту зразка 1992 року. Також, позивачам та його неповнолітній дитині не було роз`яснено, що такий бланк є у вільному доступі. Жодні документи до заяви не додані, але зі змісту заяви встановлено, що позивачі мали намір подавати заяву встановленої форми разом із необхідними документами.

Судом встановлено, що, надаючи відповідь на заяву позивачів з проханням оформити паспорт громадянина України по досягненню 16-річного віку зразка 1994 року, відповідачі не обґрунтовують свою відмову тим, що заява подана у неналежній формі.

Відтак, зважаючи на те, що відповідачами не наведено жодних зазначених зауважень щодо поданої заяви та доданих до неї документів, з урахуванням ст. 16 Закону №5492, суд приходить до висновку, що відмова Заводського РВ у м. Запоріжжі УДМС України в Запорізькій області у видачі ОСОБА_3 паспорта громадянина України у формі книжечки у зв`язку із досягненням 16-річного віку не може вважатись законною та правомірною.

Щодо посилання представника відповідачів на те, що Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області є неналежним відповідачем у справі, з огляду на те, що позивач зверталась до Заводського РВ у м. Запоріжжі УДМС у Запорізькій області, то суд зазначає наступне.

По-перше, Заводський РВ у м. Запоріжжі УДМС України в Запорізькій області є структурним підрозділом саме Управління Державної міграційної служби в Запорізькій області і в своїй діяльності, зокрема, координується ним.

По-друге, правова позиція, викладена в відзиві Управління Державної міграційної служби в Запорізькій області узгоджується з правовою позицією Заводського РВ у м. Запоріжжі УДМС України в Запорізькій області, викладеною в листі від 17.08.2019 №2311-1758/2311.1-19.

Крім того, як встановлено з матеріалів справи позивачі з спірного питання також звертались і безпосередньо до Управління Державної міграційної служби в Запорізькій області, яке також надало лист-відмову у видачі паспорту у вигляді книжечки.

Ураховуючи вищевикладене, суд дійшов правильного висновку щодо того, що Заводський РВ у м. Запоріжжі УДМС України в Запорізькій області, яким надано відповідь від 17.08.2019 №2311-1758/2311.1-19, є структурним підрозділом Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області та оскільки дії відповідача розглядаються як дії держави в цілому і такі дії порушують основоположні права, свободи громадян, то вони визнаються протиправними.

Між тим, суд враховує те, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникав би необхідності повторного звернення до суду, а здійснювалося б примусове виконання рішення.

У зв`язку з чим, суд робить висновок, що найбільш ефективним способом захисту порушеного права позивача є саме зобов`язання Управління Державної міграційної служби у Запорізькій області оформити та видати ОСОБА_3 паспорт громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 №2503-ХІІ.

В той же час, позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача не передавати будь-які дані про ОСОБА_3 до Єдиного державного демографічного реєстру, формування (присвоєння) унікального номера запису в Реєстрі, без відцифрованого підпису особи, без від цифрованого образу обличчя особи, без від цифрованих відбитків пальців рук і використання будь-яких засобів Єдиного державного демографічного реєстру, суд вважає такими, що не підлягають задоволенню, оскільки, при видачі паспорта у формі, визначеній Положенням про паспорт №2503-ХІІ, не передбачено внесення таких даних.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 ст. 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частинами першою та другою статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до ст. 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності..

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, заявлені позивачем вимоги є такими, що підлягають частковому задоволенню.

Оскільки позивачі звільнені від сплати судового збору на підставі Закону України «Про судовий збір» з відповідача судові витрати у відповідності до статті 139 КАС України не стягуються.

Керуючись статтями 9, 137, 242-246, 250, 255, 295, 297, 382 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 ) до Управління Державної міграційної служби в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, буд. 90, ) в особі Заводського районного відділу у місті Запоріжжі Управління Державної міграційної служби в Запорізькій області (69106, м. Запоріжжя, буд. 3-А) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Управління Державної міграційної служби в Запорізькій області в особі Заводського районного відділу у місті Запоріжжі Управління Державної міграційної служби в Запорізькій області щодо відмови в оформленні та видачі ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорта громадянина України у вигляді книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 №2503-ХІІ.

Зобов`язати Управління Державної міграційної служби в Запорізькій області в особі Заводського районного відділу у місті Запоріжжі Управління Державної міграційної служби в Запорізькій області оформити та видати паспорт громадянина України у вигляді книжечки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 №2503-ХІІ.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Розподіл судових витрат не здійснюється.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя І.В. Батрак