Справа № 440/4474/19
Суддя: І.С. Шевяков
Дата ухвалення: 2019-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2019 року м. ПолтаваСправа № 440/4474/19

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Шевякова І.С. розглянув у порядку письмового провадження за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Позовні вимоги:

визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у перерахунку пенсії за вислугу років ОСОБА_1 ;

зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років у зв`язку з підвищенням заробітної плати працівникам прокуратури відповідно до Постанови КМУ № 657 від 30.08.2017 "Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури" та ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 № 1789-ХІІ, згідно довідки прокуратури Полтавської області від 22.08.2019 № 18-374 вих.19 в розмірі 86 % від загальної суми складових місячного заробітку, починаючи з 01 жовтня 2017 року без обмеження її максимального розміру та здійснити відповідні виплати з урахуванням виплачених сум пенсії після вказаної дати.

Під час розгляду справи суд

В С Т А Н О В И В:

18 листопада 2019 року ОСОБА_1 (надалі також - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (надалі також - відповідач, ГУ ПФУ в Полтавській області) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2019 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників (у порядку письмового провадження).

Аргументи учасників справи

В обґрунтування вимог ОСОБА_1 вказано, що Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області протиправно, як на його думку, відмовило йому у перерахунку пенсії у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Така відмова безпідставна, як на думку позивача, оскільки ґрунтована твердженням про те, що не підлягають застосуванню норми Закону України "Про прокуратуру" у попередній редакції, оскільки на час звернення набула чинності та діє інша редакція статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 № 1789-ХІІ, яка передбачає інший порядок перерахунку пенсій.

Також, на думку позивача, ГУ ПФУ в Полтавській області протиправно вказало у рішенні про відмову у перерахунку пенсії від 06.11.2019 те, що такий перерахунок є неможливим у зв`язку з відсутністю прийнятого Кабінетом Міністрів України порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури.

Позивач вказав, що станом на момент призначення йому пенсії законодавством було встановлено право осіб, яким призначена пенсія згідно з Законом України "Про прокуратуру", на її перерахунок у разі підвищення заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників.

09 грудня 2019 року до суду надійшов відзив Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області /а.с. 44-50/, в якому відповідач не визнав позовних вимог та зазначив про відсутність правових підстав для перерахунку пенсії позивача, оскільки з 01 червня 2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених Законом України "Про прокуратуру" не призначаються, а раніше призначені пенсії не перераховуються.

Вказано, що згідно з частиною 20 статті 86 Закону України "Про прокуратуру" №1697-VІІ від 14.10.2014 (зі змінами та доповненнями), умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України. Оскільки на даний час відповідний нормативний акт не прийнято, то підстав для перерахунку пенсії ОСОБА_1 немає.

21 грудня 2019 року від позивача надійшла відповідь на відзив, у якій акцентовано увагу на безпідставності аргументів відповідача, викладених у відзиві на позов, а також вказано, що доводи ОСОБА_1 , викладені у позові, підтверджені висновками Конституційного Суду України, викладеними у рішенні від 13 грудня 2019 року у справі №3-209/2018 (2413/18, 2807/19).

Відповідно до частини восьмої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їхні усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Справа розглядається у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження на підставі пункту 2 частини першої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі факти та відповідні до них правовідносини.

Обставини справи, встановлені судом

ОСОБА_1 є пенсіонером органів прокуратури, якому з 24 жовтня 2002 року призначена пенсія за вислугу років згідно із статтею 50-1 Закону України "Про прокуратуру" в розмірі 82 % від місячного заробітку.

В подальшому, 01.10.2017 пенсія позивача була перерахована за нормами Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області і відповідно до наданих відповідачем відомостей отримує на даний час пенсію за віком, обраховану відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 657 "Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури" внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2012 року № 505 та встановлено нові розміри посадових окладів працівникам органів прокуратури.

У зв`язку з підвищенням заробітної плати працівникам прокуратури позивач 05.11.2017 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області зі заявою встановленого зразка про переведення на пенсію за вислугу років із одночасним здійснення перерахунку пенсії за вислугою років на підставі довідки Прокуратури Полтавської області від 22 серпня 2019 року № 18-374вих19 про заробітну плату /а.с. 23/.

Рішенням сектору з питань перерахунків пенсій № 1 управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області № 47 від 06 листопада 2019 року позивачу відмовлено у проведенні перерахунку його пенсії. Головним аргументом відмови у перерахунку позивачу пенсії стало посилання відповідача на те, що Кабінетом Міністрів України відповідно до частини 20 статті 86 Закону України "Про прокуратуру" № 1697-VII від 14.10.2014 умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури не визначено, а також те, що не підлягають застосуванню норми статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 № 1798-ХІІ у редакції до внесення змін Законом України від 28.12.2014 № 76-VII.

Позивач не погодився з таким рішенням, вважаючи, що він має право на перерахунок пенсії у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників, у зв`язку з чим звернувся до суду з відповідним позовом про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату йому пенсії за вислугу років відповідно до довідки прокуратури Полтавської області від 22.08.2019 № 18-374 вих.19.

Оцінюючи позовні вимоги ОСОБА_1 , суд виходить з наступного.

Норми права, які підлягають застосуванню

Станом на дату призначення позивачу пенсії питання пенсійного забезпечення працівників органів прокуратури було врегульоване положеннями статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" № 1789-ХІІ, частина перша якої (в редакції, чинній на час призначення пенсії) встановлювала, що прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Підстави та порядок перерахунку пенсій прокурорам визначались частинами 12 та 17 статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" № 1789-ХІІ, відповідно до яких обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Таким чином, при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватись норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.

Відповідно до частин першої та третьої статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також: у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також: бюджетних та інших джерел соціального забезпечення. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий, від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Суд зазначає, що внесенням змін до Закону України "Про прокуратуру" від 05 листопада 1991 року Законом України від 08 липня 2011 року "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" та прийняттям Закону України "Про прокуратуру" (в редакції 14 жовтня 2014 року) допущено звуження соціальних гарантій, а саме: гарантоване позивачу право на пенсійне забезпечення при наявності 20 років вислуги, а також зменшено відсотковий розмір пенсії від розміру заробітної плати та порядку її розрахунку.

Також, суперечить вимогам Конституції України пункт 5 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02 березня 2015 року № 213-VIII, яким передбачено, що у разі неприйняття до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України, в тому числі Закону України "Про прокуратуру".

Відповідно до частини першої статті 58 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", Пенсійний фонд України і його територіальні підрозділи здійснюють керівництво та управління солідарною системою, проводять збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначають пенсії, підготовляють документи для їх виплат та виконують інші управлінські функції. Вони по суті є органами державної виконавчої влади і суб`єктами владних повноважень, а тому відповідно до вимог статті 19 Конституції України зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, а тому внесені Законом України № 213-VIII від 02 березня 2015 року "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" зміни до статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії.

Нормами, які визначають механізм проведення перерахунку пенсії за вислугу років прокурорам, є частини дванадцята та сімнадцята статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру", які у зв`язку із прийняттям Закону № 213-VIII від 02 березня 2015 року змін не зазнали.

Пенсійне забезпечення громадян України, в тому числі порядок призначення та виплати пенсій, визначення розміру пенсії, регулюються Законом України "Про пенсійне забезпечення", Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та іншими нормативно-правовими актами.

Умови та порядок пенсійного забезпечення прокурорів і слідчих визначено статтею 50-1 Закону 1789-XII.

Приписи частин дванадцятої та сімнадцятої статті 50-1 Закону № 1789-XII, які були чинними на момент призначення позивачу пенсії, передбачали, що обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Відповідно до частини 3 статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Згідно з частиною 5 статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника територіального органу Пенсійного фонду України на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів.

Висновки щодо правозастосування

Оцінюючи позовні вимоги ОСОБА_1 в контексті наведених вище норм, суд констатує, що право на перерахунок пенсії позивач мав би, якби він отримував пенсію за вислугу років відповідно до статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру".

Оскільки позивач не переведений на пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про прокуратуру" й такий вид пенсії йому не призначений, натомість, пенсію він продовжує отримувати на підставі Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (за віком), то його вимоги про визнання протиправною відмови у перерахунку пенсії та зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії за вислугу років є передчасними та такими, що не можуть бути оцінені судом доти, доки ОСОБА_1 отримує пенсію за віком.

Статтею 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що дії відповідача щодо нездійснення перерахунку раніше призначеної пенсії за вислугу років на підставі заяви позивача, документів пенсійної справи, довідки Прокуратури Полтавської області від 22 серпня 2019 року № 18-374вих19 та у відповідності до статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" з розрахунку 86% від суми місячного заробітку з 01 жовтня 2017 року без обмеження максимального розміру пенсії, є правомірними, з огляду на те, що на момент звернення позивача із відповідною заявою до відповідача він не отримував пенсію за вислугу років, а мав статус пенсіонера за віком.

Окремо суд звертає увагу, що позивач, ОСОБА_1 у заяві від 05.11.2019 року, поданій до відповідача, просив здійснити "перехід на інший вид пенсії (зробити перерахунок пенсії як працівнику прокуратури у зв`язку з підвищенням оплати праці відповідно до Постанови КМУ № 657 від 30.08.2017 "Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури" та ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 № 1789-ХІІ, згідно довідки прокуратури Полтавської області від 22.08.2019 № 18-374 вих.19" (а.с.55).

При цьому відповідач у оскаржуваному рішенні № 47 від 06.11.2019 року жодним чином заяву ОСОБА_1 про перехід на інший вид пенсії не розглядав, а відразу відмовив у перерахунку.

Таким чином, на думку суду, відповідач допустив протиправну бездіяльність, що полягає у відсутності розгляду заяви ОСОБА_1 про перехід на інший вид пенсії. Відповідно до поданої ОСОБА_1 заяви, відповідач мав би спочатку вирішити клопотання про перехід на інший вид пенсії, однак цього не зробив.

Однак, жодних позовних вимог щодо такої бездіяльності позивач у даному позові не ставить.

При цьому суд позбавлений можливості захистити права позивача шляхом виходу за межі його позовних вимог, оскільки нерозгляд заяви про перехід на інший вид пенсії є зовсім іншим предметом можливого позову.

Враховуючи вищевикладене, суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат

Оскільки суд прийшов до висновку про необхідність відмовити позивачу у задоволенні його позовних вимог, то підстави для розподілу судових витрат відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, буд. 66, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.

Головуючий суддя І.С. Шевяков