Справа № 200/21286/16-а
Суддя: Женеску Е. В.
Дата ухвалення: 2019-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/200/46/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2019 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

у складі головуючого судді Женеску Е.В.,

при секретарі Яковенко А.С.

розглянувши у порядку спрощеного провадження справу за адміністративним позовом Eurpecology International Corporation до Дніпропетровської міської ради

про визнання неправомірним та скасування рішення та про зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Дніпропетровської міської ради про визнання неправомірним та скасування рішення та про зобов`язання вчинити певні дії.

Позовні вимоги вмотивовані тим, що 21.11.2016 представником Eurpecology International Corporation було отримано Листи Державної казначейської служби України від 17.11.2016 № 5-08/1698-19239 та Головного управління ДКСУ у Дніпропетровській області від 04.11.2016 № 12-08/2131-9289, з яких позивач дізнався про те, що примусове виконання Головним управлінням Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області, виконавчого листа № 403/4910/12, виданого Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська для примусового виконання рішення іноземного суду (Арбітражного суду при Економічній палаті Чеської Республіки та Аграрної палати Чеської Республіки) про стягнення на користь позивача заборгованості з Дніпропетровської міської ради є неможливим внаслідок ухвалення Дніпропетровською міською радою рішення від 28.09.2016 № 12/14 «Про затвердження бюджетної програми «На виконання судових рішень та виконавчих документів» на 2016-2020 роки», оскільки цією бюджетного програмою встановлено обсяг фінансування від 200 000 грн. до 500 000 грн. на рік. Враховуючи викладене, позивач просив суд визнати неправомірним та скасувати рішення Дніпропетровської міської ради від 28.09.16 № 12/14 «Про затвердження бюджетної програми «На виконання судових рішень та виконавчих документів» на 2016-2020 роки»; зобов`язати Дніпровську міську раду виконати виконавчий лист № 403/4910/12, виданий Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська 26.09.2012, шляхом виділення бюджетних асигнувань на суму, зазначену в цьому виконавчому листі.

Відповідач надав суду письмові заперечення на позов.

Заперечення обгрунтовані тим, що Постановою Кабінету Міністрів України від 15 квітня 2013 р. № 267 внесені зміни до Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2011 р. № 845, згідно яких, Пункт 25 доповнено абзацом такого змісту: «У разі наявності у боржника окремої бюджетної програми для забезпечення виконання рішень суду безспірне списання коштів з боржника (виконання рішень суду про стягнення коштів з боржника) здійснюється лише за цією бюджетною програмою. При цьому пункти 24-34 цього Порядку застосовуються лише щодо зазначеної бюджетної програми». Керуючись Конституцією України, Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», Постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845 «Про затвердження Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників», Дніпровська міська рада VII скликання прийняла рішення від 28.09.2016 № 12/14 про затвердження Бюджетної програми «На виконання судових рішень та виконавчих документів» на 2016 2020 роки. Враховуючи вищевикладене, відповідач вважає, що рішення міської ради від 28.09.2016 № 12/14 прийнято відповідно до вимог Конституції України, Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», Постанови Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845 «Про затвердження Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників».

Ухвалою судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від

14 грудня 2016 року відкрито провадження по справі та призначено його на 18 квітня 2017 року.

Ухвалою судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 квітня 2017 року задоволенні заявленого представником Euroecology International Corporation відводу головуючому судді по справі за адміністративним позовом Euroecology International Corporation до Дніпровської міської ради про визнання неправомірним та скасування рішення та про зобов`язання вчинити певні дії - відмовлено.

Ухвалою судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 квітня 2017 року адміністративну справу за позовом Euroecology International Corporation до Дніпровської міської ради про визнання неправомірним та скасування рішення та про зобов`язання вчинити певні дії, - прийняти до свого провадження, призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 09 жовтня 2017 року.

Ухвалою судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 травня 2019 року вирішено продовжити подальший розгляд справи за позовом Euroecology International Corporation до Дніпровської міської ради про визнання неправомірним та скасування рішення та про зобов`язання вчинити певні дії за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Вивчивши надані сторонами докази, проаналізувавши норми чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд приходит до наступного висновку.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного висновку.

21.11.2016 представником Eurpecology International Corporation було отримано Листи Державної казначейської служби України від 17.11.2016 № 5-08/1698-19239 та Головного управління ДКСУ у Дніпропетровській області від 04.11.2016 № 12-08/2131-9289, з яких позивач дізнався про те, що примусове виконання Головним управлінням Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області, виконавчого листа № 403/4910/12, виданого Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська для примусового виконання рішення іноземного суду (Арбітражного суду при Економічній палаті Чеської Республіки та Аграрної палати Чеської Республіки) про стягнення на користь позивача заборгованості з Дніпропетровської міської ради є неможливим внаслідок ухвалення Дніпропетровською міською радою рішення від 28.09.2016 № 12/14 «Про затвердження бюджетної програми «На виконання судових рішень та виконавчих документів» на 2016-2020 роки».

Відповідно до ст. 143 Конституції України, територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування управляють майном, що є в комунальній власності; затверджують програми соціально-економічного та культурного розвитку і контролюють їх виконання; затверджують бюджети відповідних адміністративно-територіальних одиниць і контролюють їх виконання; встановлюють місцеві податки і збори відповідно до закону; забезпечують проведення місцевих референдумів та реалізацію їх результатів; утворюють, реорганізовують та ліквідовують комунальні підприємства, організації і установи, а також здійснюють контроль за їх діяльністю; вирішують інші питання місцевого значення, віднесені законом до їхньої компетенції.

Сільський, селищний, міський голова: забезпечує підготовку на розгляд ради проектів програм соціально-економічного та культурного розвитку, цільових програм з інших питань самоврядування, місцевого бюджету та звіту про його виконання, рішень ради з інших питань, що належать до її відання; оприлюднює затверджені радою програми, бюджет та звіти про їх виконання (п. 9 ч. 4 ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»).

Виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання : затвердження програм соціально-економічного та культурного розвитку відповідних адміністративно-територіальних одиниць, цільових програм з інших питань місцевого самоврядування (п. 22 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»).

Отже, відповідно до Конституції України та Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до повноважень міських рад віднесено затвердження цільових програм.

Постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 року № 845 затверджено Порядок виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевого бюджетів або боржників.

Постановою Кабінету Міністрів України від 15 квітня 2013 р. № 267 внесені зміни до Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2011 р. № 845, згідно яких, Пункт 25 доповнено абзацом такого змісту: «У разі наявності у боржника окремої бюджетної програми для забезпечення виконання рішень суду безспірне списання коштів з боржника (виконання рішень суду про стягнення коштів з боржника) здійснюється лише за цією бюджетною програмою. При цьому пункти 24-34 цього Порядку застосовуються лише щодо зазначеної бюджетної програми».

Отже, керуючись Конституцією України, Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», Постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011

№ 845 «Про затвердження Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників», Дніпровська міська рада VII скликання прийняла рішення від 28.09.2016 № 12/14 про затвердження Бюджетної програми «На виконання судових рішень та виконавчих документів» на 2016 2020 роки.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що рішення міської ради від 28.09.2016

№ 12/14 прийнято відповідно до вимог та у спосіб передбачений Конституцією України, Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», Постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845 «Про затвердження Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників».

Також судом встановлено, що рішення Дніпропетровської міської ради від 21.01.2002 № 10/26 «Про погашення заборгованості по кредитній угоді» на яку позивач посилається як на підставу позову, втратило чинність відповідно до рішення Дніпропетровської міської ради від 30.07.2003 № 31/11 «Про рішення міської ради XXIV скликання, які прийняті у першому півріччі 2002 року».

До того ж, як вбачається з позовної заяви, позивач фактично оскаржує дії щодо виконання ухвали Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 26.09.2012 у цивільній справі № 403/4910/12.

Виконання рішення суду чи судового наказу в цивільній справі здійснюється відповідно до статей 430-453 Цивільного процесуального кодексу України, Закону України «Про виконавче провадження», Постанови Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845 «Про затвердження Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників».

Так, ч. 1 ст. 447 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, прийнятих судами, а також іншими державними органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення, встановлений Постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845 «Про затвердження Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників».

Відповідно до п. 15 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845, дії органів Казначейства з виконання виконавчих документів можуть бути оскаржені до Казначейства або суду.

Крім того, суд бере до уваги, що дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом (стаття 74 Закону України «Про виконавче провадження», стаття 287 КАС України, стаття 447 ЦПК України). Тобто, дії щодо виконання ухвали Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 26.09.2012 у цивільній справі № 403/4910/12 оскаржуються до місцевого загального суду як цивільного суду, а не адміністративного.

Таким чином суд вважає, що позивач звернувшись із позовом до адміністративного суду про зобов`язання відповідача виконати виконавчий лист

№ 403/4910/12 обрав невірний спосіб захисту можливого порушення його прав, оскільки законодавством встановлена інша процедура оскарження дій щодо виконання виконавчих документів.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністратив-ного позову.

В силу ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України суд вважає, що відповідачем доведено правомірність рішення від 28.09.2016 № 12/14, а тому підстави для задоволення адміністративного позову відсутні.

Розподіл судових витрат слід здійснити у відповідності до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2, 6-9, 19, 44, 77, 241 - 246,КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В адміністративному позові Eurpecology International Corporation до Дніпровської міської ради про визнання неправомірним та скасування рішення та про зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду через Бабушкінський районний суд

м. Дніпропетровська.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Женеску Е.В.