Справа № 1.380.2019.006995
Суддя: Москаль Ростислав Миколайович
Дата ухвалення: 2019-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №1.380.2019.006995
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження

в адміністративній справі

27 грудня 2019 року

Суддя Львівського окружного адміністративного суду Москаль Р.М. перевірив матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Управління Укртрансбезпеки у Львівській області про визнання протиправними дій та скасування розрахунку,

В С Т А Н О В И В:

23.12.2019 на розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла поштою позовна заява ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) до Управління Укртрансбезпеки у Львівській області (далі - Укртрансбезпека, відповідач) з такими позовними вимогами: - визнати протиправними дії відповідача щодо складання акту №0018820 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, довідки №0007820 про результати габаритно-вагового контролю від 13.11.2019 та розрахунку №383/040 плати за проїзд великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування згідно акта №0018820 від 13.11.2019; - скасувати розрахунок №383/040 плати за проїзд великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування згідно акта №0018820 від 13.11.2019, складеного Управління Укртрансбезпеки у Львівській області.

Відповідно до вимог статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви в тому числі з`ясовує, чи:

- належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності;

- немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Частиною другою цієї статті визначено, що суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до приписів статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

За визначенням, наведеним в частині першій статті 4 КАС України:

- адміністративна справа переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір (пункт 1);

- суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7);

- індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк (пунктом 17).

Отже, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, які породжують, змінюють або припиняють права та обов`язки у сфері публічно-правових відносин, якщо позивач вважає, що цими рішеннями, діями чи бездіяльністю порушено його права, свободи чи інтереси. Відтак, під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні брати за основу суть права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Частиною другою статті 29 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 № 3353-XII визначено, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України № 103 від 11.02.2015 затверджено положення про Державну службу України з безпеки на транспорті (далі - Положення), відповідно до якого Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи. Відповідно до підпункту 15, 27 пункту 5 Положення Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування; здійснює нарахування, вживає заходів щодо стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю.

Отже, до функцій Укртрансбеспеки віднесено здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів, нарахування відповідної плати за перевищення нормативів допустимої ваги транспортного засобу та вжиття заходів до стягнення цієї плати.

Суд також враховує такі правові позиції касаційного суду:

1) Верховний Суд України у постанові від 10.09.2013 в адміністративній справі №21-237а13 наголосив, що обов`язковою ознакою дій суб`єкта владних повноважень, які можуть бути оскаржені до суду, є те, що вони безпосередньо породжують певні правові наслідки для суб`єктів відповідних правовідносин і мають обов`язковий характер. Висновки, викладені у акті перевірки, не породжують обов`язкових юридичних наслідків;

2) Велика Палата Верховного Суду в постанові від 06.06.2018 у справі №820/1203/17 вказала, що:

- Укртрансбезпека виконує функції габаритно-вагового контролю транспортних засобів та нараховує відповідну плату за перевищення нормативів допустимої ваги транспортного засобу;

- за своєю правовою природою плата за проїзд великоваговим транспортним засобом є не штрафною санкцією, а сумою відшкодування матеріальних збитків державі внаслідок руйнування автомобільних доріг загального користування;

- спірні відносини з приводу відшкодування шкоди (стягнення збитків, у тому числі й на користь держави) носять приватноправовий характер та, як наслідок, не можуть бути предметом справи, віднесеної до адміністративної юрисдикції;

- спір за позовом Укртрансбезпеки до перевізника про стягнення з нього плати за проїзд великовагового транспорту автомобільними дорогами загального користування відповідно до розрахунку в розмірі […] в дохід Державного бюджету України підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки не стосується захисту прав, свобод та інтересів у сфері публічно-правових відносин, а пов`язаний з вирішенням питання щодо стягнення коштів;

3) Велика Палата Верховного Суду в постанові від 04.09.2018 по справі №823/2042/16 вказала, що помилковим є застосування статті 17 КАС України та поширення юрисдикції адміністративних судів на усі спори, стороною яких є суб`єкт владних повноважень, оскільки при вирішенні питання про розмежування компетенції судів щодо розгляду адміністративних і господарських справ недостатньо застосування виключно формального критерію - визначення суб`єктного складу спірних правовідносин. Визначальною ознакою для правильного вирішення спору є характер правовідносин, з яких виник спір. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Зі змісту позовної заяви ОСОБА_1 та долучених до неї документів зрозуміло таке:

ОСОБА_1 є власником автомобіля RENAULT, модель PREMIUM 420.26, 2004 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу СХО НОМЕР_2 .

13.11.2019 посадові особи Управління Укртрансбезпеки у Львівській області області на 436 км+100м автомобільної дороги М-06 «Київ-Чоп» за наслідками габаритно-вагового контролю автомобіля марки RENAULT, модель PREMIUM, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належать ОСОБА_1 (водій ОСОБА_2 ) склали акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів №0018820 від 13.11.2019. На підтвердження перевищення перевізником вагових обмежень складено довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю №0007820 від 13.11.2019. На підставі висновків акта №0018820 від 13.11.2019 інспектор Управління Укртрансбезпеки у Львівській області склав розрахунок плати за проїзд великовагових та(або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування №383/040 від 13.11.2019 на суму 151,38 євро.

ОСОБА_1 вважає, що посадові особи відповідача неправомірно склали акт №0018820 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, довідку №0007820 про результати габаритно-вагового контролю від 13.11.2019 та розрахунок №383/040, тому цей розрахунок плати за проїзд великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування підлягає скасуванню в судовому порядку як правовий акт індивідуальної дії, що порушує права позивача.

Оцінюючи характер спірних правовідносин суд враховує, що оскаржений розрахунок по своїй суті є додатком до акта про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів №0018820 від 13.11.2019. У цьому розрахунку обчислено розмір плати за проїзд дорогами загального користування великоваговим/ великогабаритним транспортним засобом, який відображає позицію Укратрансбезпеки щодо розміру шкоди, завданої перевізником дорогам загального користування.

Водночас цей розрахунок не є рішенням (індивідуальним актом) суб`єкта владних повноважень в розумінні статей 4, 5, 19 КАС України, оскільки не породжує для перевізника прав чи обов`язків в сфері публічно-правових відносин. Як акт, так і довідка та розрахунок є носіями доказової інформації, що фіксують позицію Укратрансбезпеки щодо перевищення транспортним засобом, що належить перевізнику, допустимих вагових нормативів при проїзді автомобільними дорогами загального користування.

Водночас надіслання Укртрансбезпекою перевізнику повідомлення про необхідність сплатити шкоду у сумі, визначеній у розрахунку, по суті є формою претензії про відшкодування завданих державі збитків. При цьому отримання розрахунку не породжує для перевізника обовязків в сфері публічно-правових відносин, не зобов`язує перевізника вчиняти ті чи інші дії. У випадку спору з перевізником щодо обґрунтованості нарахування шкоди Укртрансбезпека повинна звернутися до суду про стягнення нарахованої неї плати в порядку цивільного/господарського судочинства (залежно від статусу перевізника - фізична особа чи суб`єкт господарювання).

Тому суд дійшов до висновку, що спір щодо правильності та правомірності визначення розміру збитків (плати за проїзд дорогами загального користування великоваговим транспортом), а також фіксації обставин, що мають значення для здійснення розрахунку (складення акта, довідки тощо) розглядає той суд, котрий розглядає в порядку цивільного/господарського судочинства спір про стягнення цих збитків.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Суд звертає увагу, що відносини з приводу відшкодування шкоди (в тому числі стягнення збитків на користь держави у формі плати за проїзд дорогами загального користування) носять приватноправовий характер, а з огляду на суб`єктний склад учасників спору такий підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до частини першої статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частиною другою зазначеної статті визначено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України «Про судовий збір» від 08.07.2011 №3674-VI (надалі Закон №3674-VI). Відповідно до пункту 3 частини першої статті 7 Закону № 3674-VI сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі.

За подання даного позову ОСОБА_2 сплатив судовий збір в сумі 768,40 грн. З огляду на судове рішення про відмову у прийнятті позову, сплачений за його подання судовий збір слід повернути платнику.

Керуючись ст.ст. 170, 241, 243, 248, 256, 294, пп. 15.5 п.15 розділу VII «Перехідні положення» КАС України, суддя

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління Укртрансбезпеки у Львівській області про визнання протиправними дій та скасування розрахунку.

Повернути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 коп. судового збору, сплачений згідно з квитанцією №16 від 20.12.2019.

Роз`яснити позивачу, що:

- з огляду на суб`єктний склад учасників справи розгляд цього спору віднесено до юрисдикції суду загальної юрисдикції в порядку цивільного судочинства;

- повторне звернення до адміністративного суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання. Ухвала може бути оскаржена до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги у п`ятнадцятиденний строк з дати складання ухвали.

Суддя Москаль Р.М.