Справа № 206/5872/19
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2019-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

24 грудня 2019 року м. Дніпросправа № 206/5872/19

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Добродняк І.Ю. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Семененка Я.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі

апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України

на рішення Самарського районного суду міста Дніпропетровська від 07 листопада 2019 року (головуючий суддя Румянцев О.П.)

у справі № 206/5872/19

за позовом ОСОБА_1

до інспектора роти №2 батальйону №1 Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Алексєєва Олександра Васильовича

третя особа Департамент патрульної поліції Національної поліції України

про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до інспектора роти №2 батальйону №1 Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Алексєєва Олександра Васильовича, за участю третьої особи Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, в якому просив скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії ЕАК №1580022 від 02.10.2019, закрити провадження в справу про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування заявлених вимог позивач, зокрема, посилався на неправомірність оскарженого рішення, оскільки винесене відповідачем за відсутності події правопорушення.

Рішенням Самарського районного суду міста Дніпропетровська від 07.11.2019 адміністративний позов задоволено.

Скасовано постанову серії ЕАК №1580022 від 02.10.2019, винесену інспектором 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області лейтенанта поліції Алексєєвим Олександром Васильовичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладення на нього штрафу у сумі 425,00 грн.

Рішення суду мотивовано тим, що відповідачем не доведено належними та допустимими доказами факт скоєння позивачем адміністративного правопорушення, що свідчить про необґрунтованість притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Департамент патрульної поліції Національної поліції України подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішенням, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити.

Скаржник зазначає, що під час винесення оскаржуваного рішення інспектор патрульної поліції діяв у межах повноважень та у спосіб, що визначені Законом та з огляду на встановлений факт скоєння позивачем ПДР, обґрунтовано виніс постанову про притягнення останнього до адміністративної відповідальності.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження з підстав, передбачених ст.311 КАС України.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Спірним є питання правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності на підставі ч.2 ст.122 КУпАП за порушення п. 2.9 «д» Правил дорожнього руху.

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи, 02.10.2019 інспектором патрульної поліції 2 роти 1 батальйону УПП в Дніпропетровській області, лейтенантом поліції Алексєєвим О.В. складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 1580022, якою до позивача застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн. відповідно до ч.2 ст.122 КУпАП України.

Підставою для складання означеної постанови став встановлений відповідачем факт, що позивач ОСОБА_1 02.10.2019 керуючи транспортним засобом Mazda CX 7, державний номерний знак НОМЕР_1 , рухався по вул. Січових Стрільців у напрямку до вул. Сікорського, користувався засобами мобільного зв`язку тримаючи мобільний телефон в руці біля вуха, чим порушив п.2.9 ПДР.

З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, апеляційний погоджується з судом першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову.

Згідно з ч.2 ст.122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до п. 2.9 «д» Правил дорожнього руху, водіям транспортних засобів під час руху транспортного засобу забороняється користуватися засобами зв`язку, тримаючи їх у руці (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання).

За загальними правилами ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п.1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Джерела, які можуть бути доказами в справі про адміністративне правопорушення, наведені у статті 251 КУпАП.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Факт скоєння позивачем адміністративного правопорушення відповідач підтверджує постановою про накладення адміністративного стягнення.

Втім сама по собі постанова про накладення адміністративного стягнення є рішенням суб`єкта владних повноважень, прийнятого на підставі доказів, які доводять винуватість особи у вчиненні правопорушення, і ніяк не може заміняти відповідні докази чи розцінюватись як доказ винуватості особи.

Інші докази на підтвердження встановлених відповідачем обставин, які стали підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності, в матеріалах справи відсутні, сторонами не подані.

Таким чином, ані відповідачем, ані Департаментом патрульної поліції Національної поліції не доведено в установленому порядку факт скоєння позивачем правопорушення, про яке зазначено в оскаржуваній постанові, а саме порушення п. 2.9 «д» Правил дорожнього руху України, що свідчить про необґрунтованість постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕАК № 1580022 від 02.10.2019 через відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Суд першої інстанції під час розгляду даної справи дослідив обставини, які мають значення для справи, ухвалив законне та обґрунтоване рішення про задоволення позову.

Передбачені ст.317 КАС України підстави для скасування судового рішення та ухвалення нового відсутні.

Керуючись ст.ст. 311, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України залишити без задоволення.

Рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 07 листопада 2019 року у справі № 206/5872/19 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили відповідно до ст.325 КАС України, оскарженню не підлягає (ст..272, ч.5 ст.328 КАС України).

Головуючий - суддя І.Ю. Добродняк

суддя Н.А. Бишевська

суддя Я.В. Семененко