Справа № 640/21843/19
Суддя: Клименчук Н.М.
Дата ухвалення: 2019-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

23 грудня 2019 року м. Київ № 640/21843/19

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Клименчук Н.М., розглянувши заяву про забезпечення адміністративного позову товариства з обмеженою відповідальністю «Веллфін» до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування розпорядження,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» (, адреса: 03061, м. Київ, вул. Героїв Севастополя, 48) до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, (, адреса: 01001, м. Київ, вул. Бориса Грінченка, 3) в якому позивач просив суд:

- визнати протиправними дії Нацкомфінпослуг стосовно проведення заходу державного нагляду, контролю (перевірки) щодо дотримання ТОВ «ВЕЛЛФІН» вимог законодавства на ринку фінансових послуг, та щодо складання акта від 26.07.2019 №1140/16-5/15 про правопорушення, вчинені ТОВ «ВЕЛЛФІН» на ринку фінансових послуг;

- визнати протиправним та скасувати у повному обсязі розпорядження Нацкомфінпослуг від 08.10.2019 №1981 про вжиття заходу впливу.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва (суддя Скочок Т.О.) від 13.11.2019 відкрито провадження в адміністративній справі.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва (суддя Скочок Т.О.) від 12.11.2019 відмовлено у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Позивачем 16.12.2019 повторно подано заяву про забезпечення позову.

Відповідно до розпорядження Окружного адміністративного суду міста Києва від 17.12.2019 №1395 адміністративну справу №640/21843/19 передано на повторний автоматичний розподіл справ між суддями та за результатом такого розподілу, 18.12.2019 передано для розгляду судді Окружного адміністративного суду міста Києва Клименчук Н.М.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 23.12.2019 адміністративну справу №640/21843/19 прийнято провадження суддею Клименчук Н.М.

Ознайомившись із заявою про забезпечення позову від 13.12.2019 №530, судом встановлено, що позивач просить забезпечити позов шляхом зупинення дії розпорядження відповідача від 08.10.2019 №1981 про застосування до ТОВ «Веллфін» заходів впливу, а також шляхом встановлення заборони відповідачу розпочинати провадження у справах про правопорушення, складати акти про правопорушення, та/або застосовувати будь-які заходи впливу, предметом яких є невідповідність процедури нарахування ТОВ «Веллфін» процентів за користування позичальниками позиками законодавству на ринку фінансових послуг.

В обґрунтування даної заяви позивачем зазначено про протиправність оскаржуваного розпорядження та про те, що не вжиття заходів забезпечення позову призведе до завдання матеріальних збитків позивачу.

Відповідно до частини 1 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Частиною 2 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Відповідно до частини 1 статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Частина 1 статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України визначає види забезпечення позову, згідно з якою позов може бути забезпечено: зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

З урахуванням зазначених норм чинного Кодексу адміністративного судочинства України забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті позовних вимог, визначених Кодексом адміністративного судочинства України заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.

У відповідності до частини 2 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно із частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При розгляді та вирішенні даної заяви про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову суд надає оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників процесу; наявності зв`язку між конкретним видом, що застосовується для забезпечення позову, і предметом позовних вимог, зокрема, чи спроможний такий вид забезпечення позову забезпечити фактичне виконання рішення суду у разі його задоволення; імовірності виникнення утруднень для виконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; наявності зв`язку із вжиттям заходів запобігти порушенню прав та інтересів інших осіб, в тому числі, й осіб, які не приймають участь у розгляді справи.

Виходячи з наведеного, у випадку звернення сторони із вимогою про забезпечення позову, заявник повинен обґрунтувати причини звернення із такою вимогою.

З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, судом не встановлено підстав, які б свідчили про очевидну небезпеку заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або унеможливили б захист цих прав, свобод та інтересів без вжиття заходів забезпечення позову чи утруднювали б відновлення таких прав при виконанні рішення у межах заявлених позовних вимог.

Протиправність оскаржуваного розпорядження не є очевидною та підлягає доведенню в ході розгляду даної адміністративної справи.

Суд вважає, що під час розгляду заяви суд повинен, виходячи з конкретних доказів, оцінити, чи не може застосування заходів забезпечення позову завдати більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Суд приходить до висновку, що позивачем не доведено існування обставин, наведених у частині другій статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України, а відтак відсутні підстави для задоволення заяви про забезпечення адміністративного позову.

Керуючись положеннями статей 114, 117 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,

УХВАЛИВ:

Відмовити товариству з обмеженою відповідальністю «Веллфін» у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Відповідно до частини 2 статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення за правилами, встановленими статтями 294-297 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Н.М. Клименчук