Справа № 140/2739/19
Суддя: Валюх Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2019-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
27 грудня 2019 року ЛуцькСправа № 140/2739/19
Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Валюха В.М., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Волинської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування картки відмови та рішення,
ОСОБА_1 звернулася з позовом до Волинської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування картки відмови та рішення.
Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 02.12.2019 у даній справі позов задоволено повністю, визнано протиправним та скасовано рішення Волинської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів від 07.08.2019 №UA205110/2019/001074/2, визнано протиправною та скасовано картку відмови Волинської митниці ДФС в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 07.08.2019 №UA205110/2019/01074, стягнуто з Волинської митниці ДФС за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 1572,80 грн.

19.12.2019 до суду надійшла заява ОСОБА_1 від 17.12.2019 про ухвалення додаткового судового рішення про стягнення витрат на правову допомогу.

Заява обґрунтована тим, що відповідно до акту-передачі виконаних робіт, квитанції до прибуткового касового ордеру позивач у цій справі понесла витрати на правничу допомогу в сумі 8000,00 грн., які просить стягнути з відповідача (а. с. 111-113).

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 20.12.2019 розгляд вказаної заяви призначено у порядку письмового провадження на 27.12.2019 без виклику сторін (а. с. 119).

В поданому до суду клопотанні від 21.12.2019 № 2253/03-70-10/14 (а. с. 123-124) представник відповідача Пех С.А. просить відмовити у задоволенні вказаної заяви з тих підстав, що до завершення розгляду справи заяв про неможливість подання доказів на підтвердження понесених судових витрат подано не було, а розмір витрат є надто завищеним з огляду на якість оформлення позову та додатків до нього.

Відповідно до частини третьої статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Відтак, вказану заяву призначено до розгляду у порядку письмового провадження з огляду на те, що рішення суду від 02.12.2019 у цій справі прийняте за наслідками розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для ухвалення додаткового рішення та часткового задоволення заяви, з огляду на таке.

Згідно із частиною сьомою статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до частини третьої статті 143 КАС України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

За приписами частини п`ятої статті 143 КАС України у випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.

Як передбачено пунктом 3 частини першої статті 252 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Таким чином, оскільки до ухвалення рішення у справі у клопотанні від 13.11.2019 була зроблена заява про надання доказів понесених витрат на правову допомогу (а. с. 98), а заяву про ухвалення додаткового рішення та відповідні докази направлені до суду поштовим зв`язком 17.12.2019, тобто з дотриманням п`ятиденного строку після отримання рішення суду, при цьому, рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 02.12.2019 питання щодо розподілу судових витрат на правничу допомогу не було вирішено (а. с. 100-104), тому у цій справі необхідно ухвалити додаткове рішення, яким вирішити питання про судові витрати.

Згідно із частиною першою статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу.

Як передбачено частиною першою статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При вирішенні питання про стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрат, пов`язаних з правничою допомогою, суд виходить з таких приписів статей 134, 139 КАС України.

Відповідно до частин першої, другої статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно із частинами третьою - п`ятою статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Як передбачено частинами шостою, сьомою статті 134 КАС України, у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частин сьомої, дев`ятої статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Як вбачається із наявних у справі письмових доказів (договору про виконання робіт та надання послуг, пов`язаних з реалізацією замовником права на професійну правову допомогу адвокатом від 25.08.2019, акту прийому-передачі послуг з приводу реалізації замовником права на правову допомогу від 17.12.2019 та квитанції до прибуткового касового ордеру від 17.12.2019 № 1/17/12/19) (а. с. 33-39, 114-116) позивач сплатила адвокату Карпуку Андрію Сергійовичу (свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю № 867, видане Радою адвокатів Волинської області 02.12.2016) готівкові кошти за надану правову допомогу в сумі 8000,00 грн.

При цьому, загальний розмір винагороди адвоката становить 8000,00 грн., в т. ч.: аналіз законодавства, попередня консультація з приводу спірних, конфліктних правовідносин, які виникли у зв`язку з діями Волинської митниці ДФС (прийняття картки відмови і рішення про коригування митної вартості) - 2000,00 грн. (2 год. х 1000,00 грн.), підготовка змісту позовної заяви - 3000,00 грн. (3 год. х 1000,00 грн.), підготовка нової редакції позовної заяви на виконання ухвали про залишення позовної заяви без руху - 2000,00 грн. (2 год. х 1000,00 грн.), підготовка письмових клопотань, доповнень - 1000,00 грн. (1 год. х 1000,00 грн.) (а. с. 114).

При вирішенні питання щодо розподілу витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, суд виходить також із положень договору про виконання робіт та надання послуг, пов`язаних з реалізацією замовником права на професійну правову допомогу адвокатом від 25.08.2019, яким не визначено, за яку саме роботу оплачується погодинний гонорар, та, крім того, у ньому не вказано про оплатність послуг з аналізу законодавства та попередньої консультації.

При цьому, суд враховує, що: розгляд цієї справи проведено за правилами спрощеного позовного провадження, оскільки дана справа є справою незначної складності; позовна заява була залишена без руху ухвалою суду від 11.09.2019 (а. с. 46-47); у справі подано лише одне клопотання (а. с. 94-98), яке не містить нових істотних доводів, які б не були зазначені у позовній заяві.

На думку суду, виходячи із критеріїв, визначених частинами третьою, п`ятою статті 134, частиною дев`ятою статті 139 КАС України, враховуючи заперечення відповідача щодо заяви про ухвалення додаткового рішення, на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3000,00 грн., що становить вартість послуг із складання позовної заяви.

Суд також вважає, що витрати на правничу допомогу, які полягають у складанні нової редакції позовної заяви в сумі 2000,00 грн. не можуть бути стягнуті з відповідача, оскільки при складанні первісної редакції позовної заяви були допущені істотні недоліки, у зв`язку із чим позовна заява була залишена без руху ухвалою від 11.09.2019. Крім того, актом прийому-передачі не конкретизовано, за які саме письмові клопотання та доповнення сплачену винагороду в сумі 1000,00 грн., тому і ці кошти не можуть бути присуджені позивачу. На думку суду, не підлягають стягненню на користь позивача кошти в сумі 2000,00 грн. за аналіз законодавства, попередньої консультації з приводу спірних, конфліктних правовідносин, які виникли у зв`язку з діями Волинської митниці ДФС з огляду на те, що розділом 3 (гонорар) договору про виконання робіт та надання послуг, пов`язаних з реалізацією замовником права на професійну правову допомогу адвокатом від 25.08.2019 не визначено оплатність послуг з аналізу законодавства та попередньої консультації, та ці послуги охоплюються професійною діяльністю адвоката в загальному, не можуть бути самостійними складовими витрат, що підлягають відшкодуванню, а повинні входити до складу послуг щодо підготовки процесуальних документів чи участі у судових засіданнях. Відтак, решту витрат у сумі 5000,00 грн. повинна понести позивач.

З урахуванням наведеного, стягненню з Волинської митниці ДФС за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 підлягають судові витрати у вигляді витрат на професійну правничу допомогу в сумі 3000,00 грн.

Керуючись статтями 143, 252 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Волинської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування картки відмови та рішення задовольнити частково.

Стягнути з Волинської митниці ДФС (44350, Волинська область, Любомльський район, с. Римачі, вул. Призалізнична, 13, ідентифікаційний код 39472698) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) судові витрати у вигляді витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3000 гривень 00 копійок (три тисячі гривень нуль копійок).

В задоволенні решти вимог заяви про ухвалення додаткового судового рішення відмовити.

Додаткове рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 255 КАС України, та може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.М.Валюх