Справа № 280/4955/19
Суддя: Максименко Лілія Яковлівна
Дата ухвалення: 2019-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2019 року 17 год. 05 хв.Справа № 280/4955/19 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Максименко Л.Я., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області в особі Шевченківського відділу обслуговування громадян м. Запоріжжя (сервісний центр) управління обслуговування громадян (69014, м. Запоріжжя, вул. Карпенка-Карого, буд.25-А) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області в особі Шевченківського відділу обслуговування громадян м. Запоріжжя (сервісний центр) управління обслуговування громадян (далі - відповідач), в якому позивач просить суд: визнати протиправними дії Шевченківського відділу обслуговування громадян м. Запоріжжя (сервісний центр) управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо відмови у поновленні виплати пенсії ОСОБА_1 за заявою ОСОБА_2 від 16.09.2019, що діє на підставі довіреності посвідченої приватним нотаріусом Кузьміною О.В. від 19.08.2016; зобов`язати Шевченківський відділ обслуговування громадян м. Запоріжжя (сервісний центр) управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області поновити виплату пенсії ОСОБА_1 , за заявою ОСОБА_2 від 16.09.2019, що діє на підставі довіреності посвідченої приватним нотаріусом Кузьміною О.В. від 19.08.2016.

В обгрунтування заявлених позовних вимог посилається на те, що вона є пенсіонером за віком та постійно проживає за кордоном, а саме в Королівстві Іспанія, м. Малага. У вересені 2019 року представник позивача Острогляд М.М. звернувся до відповідача з заявою про виплату пенсії, проте Пенсійний фонд України повернув усі надані документи з посиланням на те, що заява про виплату пенсії повинна надаватись особисто пенсіонером. Ввважає таку відмову незаконною, посилаючись на те, що пункт 1.5 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005, не містить вказівки про необхідність безпосередньої фізичної присутності чи фізичного прибуття особи пенсіонера до відповідного територіального органу Пенсійного фонду. Відтак, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

30 жовтня 2019 року від відповідача до суду надійшов відзив на адміністративний позов (вх. №45081), в якому останній зазначає, що підстави для поновлення пенсії позивача відсутні, оскільки відповідно до пункту 1.5 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005, заява про поновленння виплати пенсії подається пенсіонером особисто або його законним представником за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії. На підставі викладеного, вважає позовні вимоги необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Ухвалою суду від 16 жовтня 2019 року відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі № 280/4955/19. Призначено судове засідання на 13 листопада 2019 року без виклику сторін.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Згідно з п. 10 ч.1 ст. 4 КАС України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 243 КАС України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне.

19.09.2019 ОСОБА_2 звернувся до Шевченківського відділу обслуговування громадян м. Запоріжжя (сервісний центр) Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області із заявою в інтересах ОСОБА_1 , відповідно до якої просив прийняти заяву про виплату пенсії від 07.08.2019, поновити виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі заяви від 07.08.2019. Додатками до заяви надано оригінал заяви про виплату пенсії та нотаріально завірену копію довіреності на представника.

Листом від 26.09.2019 за вих. №72/К-1 Шевченківським відділом обслуговування громадян м. Запоріжжя (сервісний центр) Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області надано відповідь на звернення ОСОБА_2 , в якій зазначено, що надані документи повернуто без виконання та зазначено про необхідність подання заяви про виплату пенсії особисто пенсіонером ОСОБА_1 з посиланням на вимоги пункту 1.5 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005.

Не погодившись з такими діями відповідача, позивач звернулась до суду з відповідним позовом.

Вирішуючи спір по суті, виходить з наступного.

Положеннями Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що цей Закон, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом. Зміна умов і норм загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону.

Статтею 4 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, цього Закону, закону про недержавне пенсійне забезпечення, законів, якими встановлюються умови пенсійного забезпечення, відмінні від загальнообов`язкового державного пенсійного страхування та недержавного пенсійного забезпечення, міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (далі - закони про пенсійне забезпечення), а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.

Статтею 8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

У відповідності до частини 3 статті 4 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», яка визначає складові законодавства про пенсійне забезпечення в Україні, виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Статтею 5 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що він регулює відносини, які виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом, зокрема, визначаються порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням; порядок використання коштів Пенсійного фонду та накопичувальної системи пенсійного страхування.

Так, статтею 49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено підстави припинення та поновленння виплати пенсії.

Згідно частини другої статті 49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з`ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати. Виплата пенсії поновлюється в порядку, передбаченому частиною третьою статті 35 та статтею 46 цього Закону

Частиною другою статті 47 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія може виплачуватися за довіреністю, порядок оформлення і строк дії якої визначаються законом. Виплата пенсії за довіреністю здійснюється протягом усього періоду дії довіреності за умови поновлення пенсіонером заяви про виплату пенсії за довіреністю через кожний рік дії такої довіреності.

Постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Порядок 22-1).

Згідно пункту 1.5 Порядку 22-1 зява про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії, про виплату пенсії у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, поновлення виплати пенсії, про припинення перерахування пенсії на банківський рахунок та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, про виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, про виплату пенсії за довіреністю, термін дії якої більше одного року, через кожний рік дії такої довіреності, подається пенсіонером особисто або його законним представником до органу, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії, а пенсіонерами, які зареєстровані на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя і не отримують пенсії від уповноважених органів Російської Федерації, - до органу, що призначає пенсію, визначеного Пенсійним фондом України. При цьому у заяві про виплату частини пенсії непрацездатним членам сім`ї особи, яка знаходиться на повному державному утриманні, вказується адреса одержувача цієї частини пенсії.

З аналізу вказаної норми позивач зазначає, що вказані положення не містять вказівки про необхідність безпосередньої фізичної присутності чи фізичного прибуття особи пенсіонера до відповідного територіального органу Пенсійного фонду, що підтверджено позицією Верховного Суду, викладеної в постановах від 12.03.2019 у справі №441/1239/17, від 18.09.2018 у справі №522/535/17.

Відповідно до мотивувальних частин постанов Верховного Суду в постановах від 12.03.2019 у справі №441/1239/17, від 18.09.2018 у справі №522/535/17 зазначено, що п. 1.5 Порядку 22-1 передбачено можливість подачі заяви як особисто пенсіонером, так і його уповноваженим представником, при цьому, відсутні вказівки на те, що останній повинен звертатися до органу ПФУ особисто та позбавлений можливості надіслати заяву та належні документи поштою. Колегія суддів звертає увагу, що до відповідача звертався представник позивача на підставі нотаріально завіреної довіреності, що підтверджується переліком до заяви.

Крім того, суд зазначає, що наведена норма вже була предметом тлумачення Верховного Суду. Зокрема, в постановах від 17.07.2018 (справа № 211/1789/17(2-а/211/116/17)) та від 31.01.2019 (справа № 520/9721/16-а) Верховний Суд зазначив, що цією нормою передбачено можливість подачі заяви як особисто пенсіонером, так і його уповноваженим представником, при цьому, відсутні вказівки на те, що останній повинен звертатися до органу Пенсійного фонду України особисто та позбавлений можливості надіслати заяву та належні документи поштою. Також у вказаних рішеннях колегія суддів дійшла висновку, що належним виконанням зазначеної норми є звернення представника позивача (пенсіонера) до відповідача (органу Пенсійного фонду України) на підставі нотаріально завіреної довіреності з проставленим апостилем.

Отже, Верховним Судом сформована правова позиція, згідно якої із заявою в порядку п. 1.5 Порядку 22-1 може звернутись як особисто пенсіонер, так і його уповноважений представник за довіреністю, а також така заява може бути надіслана поштою.

Досліджуючи матеріали справи, суд зазначає, що заяву про виплату пенсії від 07.08.2019 подано до територіального органу Пенсійного фонду України представником позивача Острогляд Михайлом Миколайовичем на підставі Довіренності від 19.08.2016 серії НВА №148233, посвідченої приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Кузьміною О.В. (зареєстровано реєстрі за №714).

Згідно з положеннями частинами першою та третьою статті 237 Цивільного кодексу України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

Відповідно до частини першої та третьої статті 244 Цивільного кодексу України представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами.

Відповідно до довіренності від 19.08.2016 серії НВА №148233 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уповноважує ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , «представляти інтереси в державній реєстраційній службі України та її структурних підрозділах, перед нотаріусами, в Департаментах реєстраційних послугах на яких покладаються спеціальні повноваження по здійсненню державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, тощо ….; продати або здати в оренду (найм) всю належну на праві власності частку квартири ….; бути представником в усіх державних, громадських, господарських та інших підприємствах, установах, органах і в організаціях, незалежно від їх підпорядкування, форм власності та галузевої належності, у Департаменті реєстраційних послуг Запорізької міської ради, у Шевченківському РВ у м. Запоріжжі УДМС України у Запорізькій області, в житлово-експлуатаційній дільниці, з питання зняття з реєстраційного обліку (виписати) з вищевказаної нерухомості. … бути представником на поштовому відділенні №69081 м. Запоріжжя з питань отримання належної пенсії та будь-яких компенсацій та нарахувань до неї у будь-якій сумі. Для цього надаю право надавати від мого імені документи, включаючи заяви, розписуватись за мене в одержанні грошейй у будь-якій сумі, а також вчиняти всі інші дії, пов`язані з реалізацією наданих цією довіреністю повноважень».

Тобто, довіреністю уповноважено Острогляд М.М. бути представником на поштовому відділенні №69081 м. Запоріжжя з питань отримання належної пенсії та будь-яких компенсацій та нарахувань до неї у будь-якій сумі. Інших повноважень у відносинах з Пенсійним фондом довіреність не визначає.

Таким чином, вказаною довіреністю не уповноважено Острогляд Михайла Миколайовича на вчинення дій, пов`язаних з поданням заяв від імені ОСОБА_1 з питань призначення, поновлення, перерахунку, виплати тощо пенсії до територіальних органів Пенсійного фонду України.

Відповідно до пункту 4.2 Порядку №22-1 при прийманні документів орган, що призначає пенсію:

1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж;

2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів;

3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Тобто, органи Пенсійного фонду наділені повноваженями перевіряти зміст та обсяг прав і обов`язків осіб, які звертаються до них.

Оскільки, ОСОБА_2 не наділений правами та повноваженнями на вчинення дій, пов`язаних з поданням заяв від імені ОСОБА_1 з питань призначення, поновлення, перерахунку, виплати тощо пенсії до територіальних органів Пенсійного фонду України, відповідно до змісту довіренності, то подана ним 19.09.2019 нарочно заява ОСОБА_1 від 07.08.2019 не могла бути розглянута по суті.

Відтак, не дивлячись на те, що мотиви повернення заяви ОСОБА_2 без виконання, викладені в листі ГУ ПФУ в Запорізькій області в особі Шевченківського відділу обслуговування громадян м. Запоріжжя (сервісний центр) управління обслуговування громадян від 26.09.2019 вих. № 72/К-1 не відповідають позиції Верховного Суду, викладеній у вищеперелічених справах, дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо повернення документів без виконання не можуть бути визнані судом протиправними, оскільки представником позивача не доведено обсяг повноважень на здійснення відповідних дій в органах Пенсійного фонду України.

Суд зауважує, що в даному випадку, заява ОСОБА_1 від 07.08.2019 могла бути надіслана поштою до територіального органу Пенсійного фонду та мала бути розглянута по суті з урахуванням позиції Верховного Суду.

Також, суд звертає увагу на те, що звертаючись із вказаним позовом до суду позивач ставить питання про визнання протиправними дій відповідача щодо відмови у поновленні виплати пенсії ОСОБА_1 за заявою ОСОБА_2 від 16.09.2019. Однак, суд зауважує, що відповідачем було повернуто документи без виконання, тобто без розгляду останніх по суті, що не є тотожним поняттю "відмова у поновленні виплати пенсії".

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 72 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно частини другої статті 74 КАС України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню у повному обсязі.

У зв`язку із відмовою у задоволенні позовної заяви, розподіл судових витрат в порядку статті 139 КАС України судом не вирішується.

Керуючись статтями 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області в особі Шевченківського відділу обслуговування громадян м. Запоріжжя (сервісний центр) управління обслуговування громадян (69014, м. Запоріжжя, вул. Карпенка-Карого, буд.25-А) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, - відмовити у повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 16 грудня 2019 року.

Суддя Л.Я. Максименко