Справа № 812/852/17
Суддя: К.О. Пляшкова
Дата ухвалення: 2020-01-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про закриття провадження у справi

02 січня 2020 рокуСєвєродонецькСправа № 812/852/17

Головуючий суддя Луганського окружного адміністративного суду Пляшкова К.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Міністерства внутрішніх справ на Донецькій залізниці в особі ліквідаційної комісії про стягнення одноразової грошової допомоги при звільненні,

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду 19 червня 2017 року надійшов позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до Управління Міністерства внутрішніх справ України на Донецькій залізниці в особі ліквідаційної комісії (далі - відповідач, УМВС України на Донецькій залізниці) з позовною вимогою про стягнення з відповідача на користь позивача одноразової грошової допомоги при звільненні у розмірі 54475,47 грн.

В обґрунтування вимог зазначено, що з 1997 року по 06.11.2015 позивач працювала в органах та підрозділах Управління МВС України на Донецькій залізниці. Згідно з наказом голови комісії з ліквідації Управління МВС України на Донецькій залізниці від 05.11.2015 № 249 о/с та відповідно до пункту 64 «г» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, наказу МВС України від 08.06.2015 № 659 «Про ліквідацію Управління МВС України на Донецькій залізниці» та пункту 10 розділу XI Закону України «Про Національну поліцію» позивач звільнена зі служби в органах внутрішніх справ у запас Збройних Сил України через скорочення штатів.

Згідно з цим наказом вислуга років позивача на день звільнення становить 18 років 2 місяці 25 днів.

При звільненні відповідач мав сплатити позивачу одноразову грошову допомогу в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний рік служби, як це передбачено статтею 9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та пунктом 10 Постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей».

Однак, таку одноразову допомогу відповідач не виплатив позивачу, посилаючись, що з 29.09.2015 позивач перебувала у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, та у місяці звільнення грошове забезпечення позивачу не нараховувалося.

Позивач не погоджується з такими діями відповідача. Просить стягнути з відповідача одноразову грошову допомогу при звільненні у розмірі 54475,47 грн.

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 15 серпня 2017 року у справі № 812/852/17 адміністративний позов ОСОБА_1 до УМВС України на Донецькій залізниці про стягнення одноразової грошової допомоги при звільненні задоволено частково; стягнуто з УМВС України на Донецькій залізниці на користь ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу при звільненні в розмірі 46624 грн 32 коп. з відрахуванням передбачених законом податків та обов`язкових платежів; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено (арк. спр. 90-93).

Згідно з постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 18 жовтня 2017 року апеляційну скаргу УМВС України на Донецькій залізниці задоволено частково; постанову Луганського окружного адміністративного суду від 15 серпня 2017 року у справі № 812/852/17 скасовано; прийнято нову постанову; позовні вимоги ОСОБА_1 до УМВС України на Донецькій залізниці про стягнення одноразової грошової допомоги при звільненні задоволено частково; зобов`язано УМВС України на Донецькій залізниці нарахувати та сплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу при звільненні з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей», Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 31.12.2007 № 499 «Про впорядкування структури та умов грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ»; в іншій частині позовних вимог відмовлено (арк. спр. 130-132).

Згідно з постановою Верховного Суду від 10 жовтня 2019 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково; постанову Луганського окружного адміністративного суду від 15 серпня 2017 року та постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 18 жовтня 2017 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до Луганського окружного адміністративного суду (арк. спр. 191-199).

В мотивувальній частині постанови Верховного Суду зазначено, що для правильного вирішення цієї справи необхідно встановити: який розмір місячного грошового забезпечення було нараховано і виплачено позивачу в останній місяць його служби перед відбуттям у відпустку по догляду за дитиною, та які складові входили до такого грошового забезпечення. Саме з цієї суми має обраховуватись розмір одноразової грошової допомоги, що підлягає виплаті позивачу.

Позивач перебувала у в неоплачуваній відпустці по догляду за дитиною з 29 вересня 2015 року, тобто останнім місяцем її роботи перед відпусткою, а потім і звільненням, за який вона мала би отримати місячне грошове забезпечення за повний місяць мав би бути серпень 2015 року.

Ухвалою від 05 листопада 2019 року прийнято позовну заяву до провадження, визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), запропоновано відповідачу раніше подані заперечення на позов надати до суду у формі відзиву на позовну заяву (арк. спр. 204).

Представником відповідача 04 грудня 2019 року подано відзив на позовну заяву, в якому представник заперечує проти задоволення позовних вимог, оскільки одноразова грошова допомога, виплата якої передбачена спеціальною нормою, не входить до структури грошового забезпечення осіб РНС (постанова КМУ № 393), у зв`язку з чим посилання позивача на невиплату їй заробітної плати суперечить законодавству. Наведений позивачкою розрахунок суперечить порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженому постановою КМУ від 08.02.1995 № 100, в частині обчислення, виходячи з виплат за останні 2 календарних місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата (арк. спр. 209-211).

Позивач не скористалася правом подати відповідь на відзив.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-76, 90 КАС України, суд встановив таке.

ОСОБА_1 з 11 серпня 1997 року по 05 листопада 2015 року проходила службу в органах внутрішніх справ - УМВС України на Донецькій залізниці, з якої звільнена за наказом відповідача від 05 листопада 2015 року № 249 о/с відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, наказу МВС України від 08.06.2015 № 659 «Про ліквідацію Управління Міністерства внутрішніх справ України на Донецькій залізниці» та пункту 10 розділу XI Закону України «Про Національну поліцію» у запас Збройних Сил за пунктом 64 «г» (через скорочення штатів) (арк. спр. 9, 80-81).

Дослідженням наказу від 05 листопада 2015 року № 249 о/с встановлено, що вислуга років на службі в органах внутрішніх справ на день звільнення в календарному обчисленні становить 18 років 02 місяці 25 днів.

З заяв по суті справи судом з`ясовано, що при звільненні позивачу не виплачено одноразову грошову допомогу, яка передбачена пунктом 10 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей».

Позивач 19 лютого 2016 року звернулася до голови ліквідаційної комісії УМВС України на Донецькій залізниці із запитом про виплату одноразової грошової допомоги в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби (арк. спр. 14).

Листом від 03 березня 2016 року № 1, 2зі відповідач повідомив позивача, що оскільки з 29.09.2015 вона перебувала в неоплачуваній відпустці по догляду за дитиною, у жовтні та листопаді 2015 року грошове забезпечення їй не нараховувалось та не виплачувалось. Тобто, здійснити нарахування одноразової грошової допомоги при звільненні у листопаді 2015 року немає можливості у зв`язку з відсутністю грошового забезпечення у місяці звільнення (арк. спр. 15-16).

З довідок УМВС України на Донецькій залізниці б/н та б/д про грошове забезпечення позивача (арк. спр. 17) та від 12.07.2017 № 158 жд/лк про розмір виплаченого грошового забезпечення за липень-серпень 2015 року (арк. спр. 55) слідує, що у серпні 2015 року позивачу виплачено грошове забезпечення у розмірі 36329,14 грн.

Згідно з довідкою УМВС України на Донецькій залізниці б/н та б/д про грошове забезпечення за видами оплат, нараховане та виплачене позивачу у 2015 році, у серпні 2015 року позивачу нараховано та виплачено грошове забезпечення за серпень 2015 року у загальному розмірі 5425,62 грн, у тому числі: посадовий оклад у сумі 825,00 грн, оклад за спеціальним званням - 125,00 грн, надбавка за вислугу років - 285,00 грн, надбавка за особливий характер служби - 1049,75 грн, премія - 3140,87 грн (арк. спр. 19).

Однак, згідно з платіжним дорученням УМВС України на Донецькій залізниці від 22 грудня 2017 року № 27 відповідач перерахував ОСОБА_1 . 32752,26 грн одноразової грошової допомоги при звільненні (арк. спр. 186).

Як слідує з розрахунку вихідної допомоги при звільненні від 18.10.2017, вказана у платіжному дорученні сума обрахована відповідачем, виходячи з грошового забезпечення позивача за серпень 2015 року у сумі 3639,14 грн, у тому числі: посадовий оклад у сумі 825,00 грн, оклад за спеціальне звання - 125,00 грн, надбавка за вислугу років - 285,00 грн, надбавка за особливі умови служби - 1049,75 грн, премія - 3639,14 грн. Розрахунок вихідної допомоги при звільненні: 3639,14 грн х 18 років х 50 % = 32752,26 грн (арк. спр. 185).

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб начальницького і рядового складу податкової міліції визначені Законом України від 09.04.1992 № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон № 2262-XII).

Відповідно до частини першої статті 9 Закону № 2262-XII в редакції, що діяла на час звільнення позивача, особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом та звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. У разі звільнення зі служби за віком, у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, а також у зв`язку з настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу військовослужбовцем-жінкою, яка має дитину (дітей) віком до 16 років одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше.

Пункт 10 постанови Кабінету Міністрів України № 393 від 17.07.1992 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» (далі - Постанова № 393) передбачає, що військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби, зокрема, які звільняються із служби за віком, у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, за наявності вислуги 10 років і більше виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Таким чином, у разі звільнення особи з органів внутрішніх справ у зв`язку зі скороченням штатів, за наявності вислуги 10 років і більше, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

При цьому перебування таких осіб у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку не може нівелювати їх право на отримання зазначеної грошової допомоги за умови наявності вислуги 10 років і більше.

Як установлено судом, вислуга позивача на час звільнення зі служби складає 18 років 02 місяці 25 днів.

Ураховуючи те, що позивача звільнено з органів внутрішніх справ через скорочення штатів, відповідно до вищевикладених вимог Постанови № 393 одноразова грошова допомога в розмірі 50% місячного грошового забезпечення позивача повинна бути виплачена за кожний повний календарний рік служби.

При цьому, за приписами статті 9 Закону № 2262-XII та пункту 10 Постанови № 393 одноразова грошова допомога розраховується саме з місячного грошового забезпечення.

Пунктами 3 та 4 наказу Міністерства внутрішніх справ України № 499 від 31.12.2007 «Про впорядкування структури та умов грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ» установлено, що грошове забезпечення осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Виплату грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу здійснювати в порядку, затвердженому Інструкцією.

Тобто, при звільненні працівника ОВС зі служби за скороченням до розрахунку одноразової грошової допомоги мають включатися не лише основні види грошового забезпечення (посадовий оклад, оклад за спеціальним званням, відсоткова надбавка за вислугу років), а також і додаткові його види.

Згідно з пунктом 1.7 Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 499 від 31.12.2007 (далі - Інструкція № 499), при виплаті особі рядового чи начальницького складу грошового забезпечення за неповний місяць розмір виплати за кожний календарний день визначається шляхом ділення суми грошового забезпечення за повний місяць на кількість календарних днів у місяці, за який здійснюється виплата.

Пунктом 3.6.2 Інструкції № 499 визначено, що особам рядового і начальницького складу за час перебування у відпустці по догляду за дитиною грошове забезпечення не виплачується. Таким особам призначається державна допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку згідно із Законом України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми».

Суд враховує, що позивач проходила службу в органах міліції, порядок проходження якої, у тому числі й в частині виплати грошового забезпечення, врегульовані спеціальним законодавством України, а саме: Законом № 2262-XII, Порядком № 393 та Інструкцією № 499.

Однак спеціальним законодавством щодо осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ не врегульовано питання, яким чином має обраховуватись одноразова грошова допомога при звільненні у зв`язку із скороченням особі, яка станом на день звільнення перебувала у відпустці по догляду за дитиною і за якою грошове забезпечення не зберігалось і не нараховувалось.

При цьому норми спеціальних законів мають пріоритет у правозастосуванні, тоді як положення трудового законодавства підлягають застосуванню лише у тих випадках, коли нормами спеціальних законів спірні правовідносини не врегульовано.

Виходячи з викладеного, у даному випадку слід застосувати положення абзацу 6 пункту 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100 (далі - Порядок № 100), який, окрім іншого, визначає порядок обчислення вихідної допомоги державним службовцям, яка за своєю правовою природою подібна одноразовій грошовій допомозі при звільненні особи рядового і начальницького складу. Згідно з цією нормою час, протягом якого працівники згідно з чинним законодавством або з інших поважних причин не працювали і за ними не зберігався заробіток або зберігався частково, виключається з розрахункового періоду.

Таким чином, оскільки під час перебування у відпустці по догляду за дитиною позивачу грошове забезпечення не нараховувалось і не виплачувалось, тобто заробіток за ним взагалі не зберігався, то такий період не може включатися до розрахункового періоду при визначенні розміру одноразової грошової допомоги при звільненні.

Позивач перебувала у в неоплачуваній відпустці по догляду за дитиною з 29 вересня 2015 року, тобто останнім місяцем її роботи перед відпусткою, а потім і звільненням за який вона мала би отримати місячне грошове забезпечення за повний місяць мав би бути серпень 2015 року.

Як встановлено судом з довідок УМВС України на Донецькій залізниці б/н та б/д про грошове забезпечення позивача та від 12.07.2017 № 158 жд/лк про розмір виплаченого грошового забезпечення за липень-серпень 2015 року, у серпні 2015 року позивачу виплачено грошове забезпечення у розмірі 36329,14 грн.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач мав нарахувати та виплатити позивачу одноразову грошову допомогу в розмірі 50% грошового забезпечення позивача за серпень 2015 року за кожний повний календарний рік служби. Тобто, відповідач при звільненні мав виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у сумі 32752,26 грн (3639,14 грн х 18 років х 50 % = 32752,26 грн), чого ним зроблено не було, чим допущено протиправну бездіяльність щодо не нарахування та не виплати позивачу при звільненні через скорочення штатів одноразової грошової допомоги у передбаченому пунктом 10 Постанови № 393 розмірі.

Однак, відповідачем 18 жовтня 2017 року нараховано та 26 грудня 2017 року виплачено позивачу одноразову грошову допомогу при звільненні у сумі 32752,26 грн, що підтверджено розрахунком вихідної допомоги при звільненні від 18.10.2017 та платіжним дорученням від 22.12.2017 № 27.

Тобто, на час розгляду та вирішення справи відповідачем вже виправлено оскаржуване позивачем порушення.

Розрахунок одноразової грошової допомоги при звільненні, наведений позивачем у позовній заяві, суд вважає не правильним та відхиляє, оскільки він здійснений позивачем, виходячи з середньоденного грошового забезпечення, обрахованого з двох повних місяців роботи, що передували звільненню, а не з місячного грошового забепечення, а також з огляду на не вірну суму грошового забезпечення позивача за серпень 2015 року - 5425,62 грн, замість правильної - 3639,14 грн.

Згідно з пунктом 8 частини першої статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо оскаржувані порушення були виправлені суб`єктом владних повноважень і при цьому відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними після такого виправлення.

Тобто, у разі виправлення суб`єктом владних повноважень оскаржуваних порушень суд закриває провадження у справі, якщо відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання таких дій чи бездіяльності протиправними.

Суд вважає, що порушене право позивача на отримання одноразової грошової допомоги при звільненні відповідачем - суб`єктом владних повноважень відновлено у повному обсязі після звернення ОСОБА_1 з адміністративним цим позовом шляхом нарахування позивачу одноразової грошової допомоги при звільненні у визначеному пунктом 10 Порядку № 393 розмірі та фактичною виплатою у грудні 2017 року.

Зважаючи на те, що станом на дату розгляду справи відповідачем виправлено оскаржувані ОСОБА_1 порушення, при цьому, у суду відсутні підстави вважати, що для повного відновлення законного права позивача на отримання одноразової грошової допомоги при звільненні у розмірі 50 % грошового забезпечення за серпень 2015 року за кожний повний календарний рік служби (18 років), необхідним є визнання протиправною бездіяльність УМВС України на Донецькій залізниці, суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі на підставі пункту 8 частини першої статті 238 КАС України.

Питання про розподіл судових витрат суд не вирішує, оскільки позивач відповідно до пункту 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору.

Керуючись статтями 238, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Міністерства внутрішніх справ на Донецькій залізниці в особі ліквідаційної комісії про стягнення одноразової грошової допомоги при звільненні.

Повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя К.О. Пляшкова