Справа № 450/2999/19
Суддя: Мельничук І. І.
Дата ухвалення: 2019-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 450/2999/19 Провадження № 2-а/450/96/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" вересня 2019 р. Пустомитівський районний суд Львівської області в складі :

головуючого - судді Мельничук І. І.

при секретарі Лаба С. П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Пустомити в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції м. Львова про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

в с т а н о в и в :

позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати протиправною та скасувати як незаконну постанову серії ДП18 №508080 від 25.08.2019 року про накладення на нього адміністративного стягнення та закрити справу про адміністративне правопорушення відносно позивача за відсутністю в його діях складу такого правопорушення.

В обґрунтування позову покликається на те, 25.08.2019 року десь о коло 12 год. ОСОБА_1 рухався у своєму автомобілі «Опель ВІВАРО» д.н.з. НОМЕР_1 по самбірській дорозі в напрямку Львова. Коли повернув на Львівський напрямок на КПП був безпідставно зупинений інспектором поліції. Зупинившись по вказівці інспектора, позивач відщипнув пасок безпеки, хотів дістати з бардачка пакет з документами та вийти з автомобіля. Однак, коли інспектор вже стояв поруч, він опустив вікно водія, щоб запитати інспектора про причину зупинки. Після прямого запитання інспектору, про причину зупинки, відповіді інспектора не було. Попросив лише надати документи - посвідчення водія, реєстраційний талон на автомобіль, поліс цивільної відповідальності. Позивач надав документи і лише тоді причиною зупинки було названо «не пристебнутий ременем безпеки». На цій підставі відносно позивача 25.08.2019 року було винесено постанову про накладення штрафу по справі про адміністративне правопорушення серії ДП18 № 508080 від 25.08.2019 року, за нібито порушення мною п.2.3 в Правил дорожнього руху, за що ч. 5 ст. 121 КпАП України передбачено відповідальність у вигляді штрафу. Вважає, що сама причина зупинки автомобіля є безпідставна та зазначена постанова серії ДП18 №508080 від 25.08.2019 року винесена з порушенням норм адміністративного та адміністративно-процесуального права, тому є незаконною, через що підлягає скасуванню. Окрім того жодних доказів порушення правил дорожнього руху позивачем, відповідачем не зібрано, відео фіксація порушення здійснена не була. Враховуючи наведене оскаржувана постанова є незаконною, порушує права позивача і підлягає скасуванню.

Ухвалою від 05.09.2019 року відкрите спрощене позовне провадження у справі.

Відповідач відзиву на позовну заяву суду не надіслав.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Згідно п.1 ч.1 ст.5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Судом встановлено, що постановою поліцейського 2 взводу 2 роти 4 батальйону УПП у Львівській області капітана поліції Шкрабак О. М. серії ДП18 №508080 від 25.08.2019 року, позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП України та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 102,00 гривень.

Згідно вказаної постанови, 25.08.2019 року об 11 год. 53 хв. на автодорозі Львів-Шегині, 10 км. + 200 м. водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом OPEL VIVARO д.н.з. НОМЕР_1 , з обладнаними пасивними засобами безпеки, не був пристебнутий ременем безпеки, чим порушив п. 2.3 (в) ІІДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 121 КУпАП.

Положеннями ст. 222 КУпАП України встановлено, що органи Національної поліції розглядають справи про порушення правил дорожнього руху.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів,зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Позивач зазначає, що 25.08.2019 року керував автомобілем OPEL VIVARO д.н.з. НОМЕР_1 , жодних правил дорожнього руху не порушував, та безпідставно зупинений працівником поліції.

Так з наявної в матеріалах справи копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 №508080 від 25.08.2019 року, вбачається що 25.08.2019 року об 11 год. 53 хв. водія ОСОБА_2 , який на автодорозі Львів-Шегині, 10 км. + 200 м. керував транспортним засобом OPEL VIVARO д.н.з. НОМЕР_1 , з обладнаними пасивними засобами безпеки, не був пристебнутий ременем безпеки, притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП з накладення стягнення у виді штрафу в розмірі 102,00 грн.

Проте, представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, не надіслав відзив на адміністративний позов.

Суд звертає увагу на те, що працівниками поліції не було зібрано та представлено суду належних та допустимих доказів, які б могли підтвердити факт і встановити вину позивача у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП, а тому суд дає віру тому, що позивач в даному випадку не порушував вимог правил дорожнього руху.

При цьому, суд наголошує, що постанова у справі про адміністративне правопорушення не може ґрунтуватись виключно на висновках працівників поліції, за відсутності доказів винуватості особи, отриманих не інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом.

У даній справі, крім висновків відповідача, який склав постанову у справі про адміністративне правопорушення, відсутні будь-які допустимі докази на підтвердження факту порушення позивачем ОСОБА_1 дорожнього руху, у зв`язку із чим, з урахуванням положень ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитись на її користь.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» звернено увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та зазначено про необхідність з`ясовування всіх обставин, перелічених у ст. 247, 280 КУпАП.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З врахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова винесена без врахування та належної перевірки всіх обставин справи щодо наявності чи відсутності в діях позивача ознак правопорушення, за яке законом передбачено адміністративну відповідальність, не наведено доказів, на яких ґрунтується висновок про вчинення правопорушення.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачами ж жодних доказів правомірності винесеної постанови представлено не було.

Таким чином, з огляду на вищевказане, з врахуванням з`ясованих фактичних обставин по справі та досліджених доказів, суд вважає, що постанова по справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню та справа про адміністративне правопорушення - закриттю, оскільки вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення не доведена.

На підставі вищенаведеного, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.241-246, 247, 286 КАС України, суд,

у х в а л и в:

позов ОСОБА_1 - задоволити.

Постанову поліцейського 2 взводу 2 роти 4 батальйону УПП у Львівській області капітана поліції Шкрабак О. М. серії ДП18 №508080 від 25.08.2019 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 121 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 102,00 грн. - скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 121 КУпАП - закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

СуддяІ. І. Мельничук