Справа № 520/12568/19
Суддя: Мінаєва К.В.
Дата ухвалення: 2019-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Харків
26 грудня 2019 р. № 520/12568/19
Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мінаєвої К.В., розглянувши у спрощеному позовному провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області (пл. Свободи, буд. 5, Держпром, 3 під., 2 пов.,м. Харків,61022, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач, ОСОБА_1 , з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області при відмові ОСОБА_1 в переведенні з 23.05.2019 р. з пенсії по інвалідності на пенсію за вислугу років, як працівнику льотного складу;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області перевести з 23.05.2019 р. ОСОБА_1 на пенсію за вислугу років, як працівника льотного складу;

- здійснити перерахунок пенсії з 23.05.2019 р. відповідно до ч.3 ст.53 Закону України "Про пенсійне забезпечення" і до п.7 Порядку призначення і виплати пенсій за вислугу років працівникам льотно-випробного складу цивільної авіації, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.1992 р. №418, з урахуванням раніше проведених виплат;

- допустити постанову до негайного виконання у межах суми стягнення за один місяць з 23.05.2019 р. по 22.06.2019 р.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що з в період з 1981р. по 1984 р. навчалася в Богодухівському медичному училищі за кваліфікацією фельдшера та одночасно в якості спортсмена навчалася в військово-патріотичному гуртку «Юний десантник» Богодухівського учбового авіаційного центрк ДТСААФ (надалі скорочено - БУАЦ). В 1983 році виконала стрибки з парашутом з поршневого літака АН-2. 26.02.1986 року позивачка була прийнята в Богодухівський учбовий авіаційний центр ДТСААФ в здравпункт лаборантом наказом №18 від 26.02.1986 р. Позивачка в травні 1986 р. виконала 5 стрибків з парашутом з реактивних вертольотів Мі-2. 01.10.1986р позивачка була переведена фельдшером наказом №53 від 01.10.1986р. Наказом начальника БУАЦ №101 від 11.05.1987 року позивачку саме як медичного працівника, яка має досвід роботи стрибків з парашутом, була за суміщенням зараховано парашутистом-рятівником позаштатної парашутно-десантної групи з 22.05.1987 року. В період з 22.05.1987 року по 26.07.1999 року позивачка щорічно виконувала норми стрибків з парашутом з реактивних вертольотів Мі-2 та Мі-8. Вважає, що має право на пенсію за віком відповідно до ч.3 ст.53 Закону України «Про пенсійне забезпечення» і до п.7 Порядку призначення і виплати пенсії за вислугу років, як працівником льотно-випробувального складу цивільної авіації, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів від 21.07.1992 р. №418. Тому 23.05.2019р. подала відповідачу заяву про переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за вислугу років, як працівнику льотного складу. Листом від 23.07.2019 року №477/025-20 відповідач відмовив позивачу в переведенні з пенсії по інвалідності на пенсію за вислугу років з протиправним посиланням на те, що нібито для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній щодо призначення пенсії за вислугу років пільговий стаж роботи на посаді парашутиста позаштатної парашутно-десантної групи Богодухівського УАЦ ТСОУ не підтверджено про що складено акт №2177 від 11.06.2019 р. Позивачка з відмовою відповідача не згодна, тому звернулася до суду за захистом своїх прав.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 26.11.2019 р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження по справі. Відповідно до ч.1 ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

13.12.2019 року від відповідача надійшов відзив, у якому Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області, проти позову заперечувало. В обґрунтування заперечень зазначило, що відповідач у спірних правовідносинах діяв згідно чинного законодавства.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, доводи позову та відзиву на позов, зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні відносини, суд виходить з наступних підстав та мотивів:

ОСОБА_1 до даного часу є пенсіонером-інвалідом загального захворювання першої групи та пенсія обчислюється за нормами Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

ОСОБА_1 в період з 1981р. по 1984 р. навчалася в Богодухівському медичному училищі за кваліфікацією фельдшера та одночасно в якості спортсмена навчалася в військово-патріотичному гуртку «Юний десантник» Богодухівського учбового авіаційного центру ДТСААФ (надалі скорочено - БУАЦ). В 1983 році виконала стрибки з парашутом з поршневого літака АН-2.(що підтверджується дипломом ЗТ-1 № НОМЕР_2 , записом в парашутній книжці позивачки на другій сторінці про кількість 2-х трибків з парашутом станом на 01.01.1986р.)(а.с.14)

26.02.1986 року позивачка була прийнята в Богодухівський учбовий авіаційний центр ДТСААФ в здравпункт лаборантом наказом №18 від 26.02.1986 р. Позивачка в травні 1986 р. виконала 5 стрибків з парашутом з реактивних вертольотів Мі-2. 01.10.1986р позивачка була переведена фельдшером наказом №53 від 01.10.1986р.(а.с.22)

01.10.1098 року позивачка була переведена фельдшером наказом №53 від 01.10.1986р., що стверджується записами №3-№4 в трудовій книжці та довідкою Харківської обласної організації Товариства сприяння обороні України (надалі скорочено ХОО ТСОУ) від 24.04.2019р. №1/86.

До посадових обов`язків позивачки входило чергування під час льотних змін на аеродромі Гавриші для надання першої (невідкладної) медичної допомоги у разі виникнення аварійних ситуацій під час проведення польотів.

Згідно з п.282 «Настанов по виконанню польотів (мовою оригіналу: Наставлений по производству полетов авиации Вооружённых Сил СССР)»-НПП-88) польоти, не забезпечені в пошуково-рятувальному відношенні, забороняються.

В п.31 «Настанов по авіації пошуково-рятувальній службі СРСР-1990р.» та в аналогічній «Настанові 1979р.», (яка згідно свого п.1 регламентує діяльність всіх відомств авіації, включно ДТСААФ) встановлено: позаштатні рятувальні парашутно-десантні групи (РПДГ

Призначаються наказом командира частини в складі 6-8 чоловіків (в начальних авіаційних частинах 12-14 чоловіків). На чергування з пошуково-рятувального забезпечення польотів призначаються 2-3 парашутиста, в тому числі медичний працівник. В період несення чергування РПГД підпорядковується командиру екіпажу, а після десантування діє відповідно до умов, що склалися.

Наказом начальника БУАЦ №101 від 11.05.1987 року позивачку саме як медичного працівника, яка має досвід роботи стрибків з парашутом, була за суміщенням зараховано парашутистом-рятівником позаштатної парашутно-десантної групи з 22.05.1987 року, що підтверджується записами у трудовій книжці серії НОМЕР_3 .(а.с.6) В період з 22.05.1987 року по 26.07.1999 року позивачка щорічно виконувала норми стрибків з парашутом з реактивних вертольотів Мі-2 та Мі-8.

26.07.1999 року позивачка звільнена зі складу позаштатної пошуково-рятувальної парашутно-десантної групи за п.1 ст.40 КЗпП України в зв`язку з ліквідацією військової частини НОМЕР_4 .

23.05.2019р. позивачка подала відповідачу заяву про переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за вислугу років, як працівнику льотного складу. Листом від 23.07.2019 року №477/025-20 відповідач відмовив позивачу в переведенні з пенсії по інвалідності на пенсію за вислугу років з посиланням на те, що для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній щодо призначення пенсії за вислугу років пільговий стаж роботи на посаді парашутиста позаштатної парашутно-десантної групи Богодухівського УАЦ ТСОУ не підтверджено про що складено акт №2177 від 11.06.2019 р.

З урахуванням викладених обставин справи суд зазначає наступне.

Частиною 1 ст. 54 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 року № 1788-XII (в редакції Закону, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин) передбачено: «Право на пенсію за вислугу років мають такі категорії робітників і службовців авіації, а також льотно-випробного складу, незалежно від відомчої підпорядкованості підприємств, установ і організацій, в яких вони зайняті:

а) працівники льотного і льотно-випробного складу при вислузі років на цих посадах не менше 25 років у чоловіків і не менше 20 років у жінок та після цієї дати при набутті вислуги років на цих посадах:

Перелік посад працівників льотного складу, порядок обчислення строків вислуги років для призначення їм пенсії, а також порядок призначення і виплати пенсій льотно-випробному складу затверджується в порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України.

На виконання положень ст. 54 Закону України "Про пенсійне забезпечення" Кабінетом Міністрів України була прийнята постанова від 21.07.1992 року № 418 "Про затвердження нормативних актів з питань призначення пенсій за вислугу років працівникам авіації і льотно-випробного складу".

Пунктом 4 Переліку посад працівників льотного складу, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років визначені парашутисти всіх найменувань, рятувальники, а також десантники-пожежники всіх найменувань, інструктори авіапожежної служби, керівники парашутних (парашутно-рятувальних, пошуково-рятувальних) підрозділів, працівники позаштатних і штатних парашутно-десантних груп, які здійснюють стрибки з парашутом або спуски (підйоми) на спеціальних спуско-піднімальних пристроях з вертольотів, що перебувають на висоті не менше 10 метрів.

Як вбачається із записів трудової книжки, позивачка у період роботи з 22.05.1987 р. по 26.07.1999 р. працювала парашутистом-рятувальником в складі позаштатної парашутно-десантної групи Богодухівського УАЦ ДТСААФ СРСР (який 28.02.1994 року директивою Генерального Штабу Збройних Сил України від 01.02.1994 року №115/1/045 переформовано у військову частину НОМЕР_4 , яка фактично була учбовою-авіаційною базою (філіалом) Харківського інституту льотчиків ВПС України, де курсантів навчали літати на вертольоті Мі-2 відповідно до курсу учбово-льотної підготовки).

Згідно з підпунктом "д" пункту 1 ", Порядку обчислення строків вислуги років для призначення пенсій працівникам льотного складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів від 21.07.1992 року № 418 "Про затвердження нормативних актів з питань призначення пенсій за вислугу років працівникам авіації і льотно-випробного складу", один рік роботи на посадах, передбачених у пункті 4 Переліку посад працівників льотного складу, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, - за півтора року вислуги за умови виконання річної норми стрибків з поршневих літаків, вертольотів, дирижаблів та аеростатів, спусків (піднімань) на спеціальних спуско-піднімальних пристроях з вертольотів, які перебувають у режимі висіння не менше 10 метрів, а при виконанні річної норми стрибків із реактивних літаків і вертольотів - за два

роки вислуги.

Таким чином робота на посаді, яку обіймала позивачка у військовій частині НОМЕР_4 має бути зарахована в період з 22.05.1987 р. по 26.07.1999 р. р. до вислуги років, як особі льотного складу, відповідно до статті 54 Закону "Про пенсійне забезпечення".

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду України № 08/143 від 24.06.2008 р.

Отже, до вислуги років позивача, як парашутиста-рятувальника зараховується час роботи з 22.05.1987 р. по 26.07.1999 р. в військовій частині НОМЕР_4 .

Щодо доводів заперечень відповідача про обґрунтованість відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії як працівнику льотного складу у зв`язку з тим, що до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за вислугу років парашутистам зараховується лише періоди роботи на штатних посадах, суд зазначає наступне.

Поняття «позаштатний працівник», тобто працівник який виконує роботу без зарахування його до штатного (спискового) складу підприємства, установи чи організації у законодавстві про працю України не передбачено, відповідно відсутні вимоги до процедури оформлення з ними трудових відносин.

Статтею 24 КЗпП України (в редакції, що діяла станом на 22.05.1987 року) передбачалось, що трудовий договір укладається, як в усній так і в письмовій формі.

Укладення трудового договору оформлюється наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу про зарахування працівника на роботу.

Трудовий договір вважається укладеним і тоді, коли наказ чи розпорядження не були видані, але працівника фактично було допущено до роботи.

Відповідно до ст. 48 КЗпП України (в редакції, що діяла станом на 22.05.1987 року) трудова книжка є основним документом про трудову діяльність робітника чи службовця (ч. 1 ст. 48). Трудові книжки ведуться на всіх робітників і службовців, які працюють на підприємстві, в установі, організації понад п`ять днів, у тому числі на сезонних і тимчасових працівників. Трудові книжки ведуться також на позаштатних працівників при умові, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню (ч. 2 ст. 48).

Відповідно до п. п. 1 п. 1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, яка затверджена постановою Держкомпраці СРСР від 20.07.1974 року № 162, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність робітників і службовців. Трудові книжки ведуться на всіх робітників і службовців державних, кооперативних і громадських підприємств, установ і організацій, які працювали понад 5 днів, в тому числі на сезонних і тимчасових працівників, а також на позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позаштатний працівник відповідно до діючого у період з 22.05.1987 р. по 26.07.1999 р. законодавства мав можливість перебувати у трудових відносинах з підприємствами, установами чи організаціями, в тому числі з військовою частиною НОМЕР_4 .

Отже, відмова ОСОБА_1 в переході з призначенні пенсії за віком на пенсію за вислугу років у зв`язку з відсутністю у позивача відповідного трудового стажу є неправомірною, тому позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Щодо вимоги позивача про здійснення перерахунку пенсії з 23.05.2019 р. відповідно до ч.3 ст.53 Закону України "Про пенсійне забезпечення" і до п.7 Порядку призначення і виплати пенсій за вислугу років працівникам льотно-випробного складу цивільної авіації, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.1992 р. №418, з урахуванням раніше проведених виплат, суд зазначає наступне.

Частиною третьою статті 53 Закону України "Про пенсійне забезпечення" визначено, що працівникам льотно-випробного складу та особам льотних екіпажів повітряних суден цивільної авіації (пілотам, штурманам, бортінженерам, бортмеханікам, бортрадистам, льотчикам-наглядачам) і бортоператорам, які виконують спеціальні роботи в польотах, пенсії обчислюються з середньомісячного заробітку за роботу, що дає право на пенсію за вислугу років (частина перша статті 64 та статті 65, 66, 69), одержуваного перед її припиненням, і призначаються в розмірах, передбачених частинами першою - третьою, шостою статті 19 та статтею 21 цього Законудля пенсій за віком, і не можуть перевищувати 85 процентів заробітку для працівників льотно-випробного складу та 75 процентів заробітку для осіб льотних екіпажів повітряних суден цивільної авіації (пілотів, штурманів, бортінженерів, бортмеханіків, бортрадистів, льотчиків-наглядачів) і бортоператорів, які виконують спеціальні роботи в польотах. При цьому розмір пенсії для осіб льотних екіпажів повітряних суден цивільної авіації (пілотів, штурманів, бортінженерів, бортмеханіків, бортрадистів, льотчиків-наглядачів) і бортоператорів, які виконують спеціальні роботи в польотах, не може перевищувати дві з половиною величини середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузях економіки України, за календарний рік, що передує місяцю, з якого призначається пенсія.

За приписами п. 7 Порядку призначення і виплати пенсії за вислугу років працівникам льотно-випробного складу цивільної авіації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 1992 року №418, в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 9 серпня 2005 року №713, у разі зростання середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки, щороку з 1 березня (починаючи з 2005 року) заробіток, з якого призначається (перераховується) пенсія відповідно до цього пункту, збільшується на коефіцієнт, який визначається шляхом ділення середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки за рік, що передує року, в якому проводиться перерахунок, на середню заробітну плату працівників, зайнятих у галузях економіки, яка враховувалася під час призначення (перерахунку) пенсії. Коли розмір пенсії, обчислений із заробітку, визначеного відповідно до цього пункту, менший ніж розмір пенсії до перерахунку, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Зазначені положення застосовуються від час розрахунку розміру пенсії. Оскільки спір стосується призначенню пенсії, то суд дійшов висновку про передчасність даної вимоги та з цих підстав в цій частині позов не підлягає задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, адміністративний позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню частково.

Щодо вимоги позивача про звернення рішення суду в частині сплати пенсії за один місяць допустити до негайного виконання, суд зазначає наступне.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 371 КАС України передбачено негайне виконання рішення суду щодо присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних фондів - у межах суми стягнення за один місяць. Отже рішення підлягає негайному виконанню у межах суми стягнення пенсії за один місяць.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до приписів ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 8, 9, 72-77, 90, 139, 241-246, 255, 257, 262, 263 КАС України,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) до Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області (пл. Свободи, буд. 5, Держпром, 3 під., 2 пов.,м. Харків,61022, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області при відмові ОСОБА_1 в переведенні з 23.05.2019 р. з пенсії по інвалідності на пенсію за вислугу років, як працівнику льотного складу.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області перевести з 23.05.2019 р. ОСОБА_1 на пенсію за вислугу років, як працівника льотного складу.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду в частині виплати ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_5 ) пенсії у межах суми стягнення за один місяць звернути до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення у повному обсязі виготовлено та підписано 26.12.2019 р.

Суддя Мінаєва К.В.