Справа № 726/2258/19
Суддя: Байцар Л. В.
Дата ухвалення: 2019-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/2258/19
Провадження №2-а/726/64/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.12.2019 м. Чернівці

Суддя Садгірського районного суду м. Чернівці Байцар Л. В. за участю секретаря Осипчук Ю.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Чернівці за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №1 батальйону №1 УПП у Вінницький області лейтенанта поліції Вейта Сергія Валерійовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача Управління патрульної поліції у Вінницькій області про визнання незаконною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до інспектора роти №1 батальйону №1 УПП у Вінницький області лейтенанта поліції Вейта Сергія Валерійовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача Управління патрульної поліції у Вінницькій області про визнання незаконною та скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Позов мотивовано тим, що 13.11.2019 року інспектором роти № 1 батальйону № 1 УПП в Вінницькій області лейтенантом поліції Вейтом С.В. було винесено постанову серії ЕАК № 1739731, якою накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень. Відповідно до змісту постанови, керуючи транспортним засобом марки «ЗАЗ», державний номерний знак НОМЕР_1 , 13.11.2019 року у м. Вінниця по вул. Пирогова, 4, він не пред`явив посвідчення водія на право керування автомобілем та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чим порушив п.2.1 ПДР України

Вказує, що 13.11.2019 року, близько 1 години він рухаючись по автомагістралі Хмельницький - Вінниця на власному автомобілі марки «Lanos», державний номер НОМЕР_1 , після здійснення повороту з Хмельницького шосе на об`їзне шосе, перед в`їздом в м. Вінниця, був зупинений працівниками управління патрульної поліції у Вінницькій області, за наче б то порушення правил дорожнього руху. Поліцейським вказано, що ОСОБА_1 здійснив поворот ліворуч на вимкнений сигнал додаткової секції світлофору.

Зазначає, що на вказаній автодорозі нанесено дорожню розмітку, яка ділить її на 3 смуги руху. Встановлено дорожній знак, який вказує про напрям руху у смугах, в тому числі при здійсненні повороту ліворуч. Окрім того, встановлено світлофор з додатковою секцією у вигляді зеленої стрілки із напрямком руху ліворуч. Завчасно зайнявши ліву смугу руху та побачивши, що на додатковій секції увімкнувся зелений сигнал, ОСОБА_1 безперешкодно здійснив поворот ліворуч та попрямував далі у визначеному напрямку. В той момент, коли він здійснював поворот ліворуч, по зустрічній смузі руху рухався автомобіль патрульної поліції, який не бачив та не міг бачити сигнали світлофорів, які сигналізували позивачеві про можливість здійснення повороту. Незважаючи на це, після здійснення повороту та проїхавши кілька десятків метрів, він був зупинений працівниками поліції.

Просить суд скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК № 1739731 від 13.11.2019 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

В судове засідання представник позивач Михайлецький І.І. не з`явився, проте через канцелярію подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Також додав відеозапис події від 13.11.2019 року.

Відповідач своє право на участь у судовому засіданні не використав про розгляд справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомлялися.

Відповідно до ч. 6 ст. 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно з ч. 3 ст. 268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

У відповідності до ч.4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що згідно постанови серії ЕАК № 1739731 від 13.11.2019 року ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом марки «ЗАЗ», державний номерний знак НОМЕР_1 , 13.11.2019 року у м. Вінниця по вул. Пирогова, 4, він не пред`явив посвідчення водія на право керування автомобілем та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чим порушив п.2.1 ПДР України.

У відповідності до відеозапису який надав представник позивача Михайлецький І.І. не встановлено факт порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху, а саме: проїзд на вимкнений сигнал додаткової секції світлофору, інші будь-які докази, які б могли підтвердити факт порушення позивачем ПДР, у матеріалах справи відсутні.

У відповідності до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Позивач заперечує правомірність накладення адміністративного стягнення, заперечує наявність в його діях правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.122 КУпАП, але відповідач у відповідності до ч. 2 ст. 77 КАС України, отримавши позовні матеріали, доказів протилежного не надав.

Згідно ч. 6 ст. 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Норми вказаної статті також є бланкетними і відсилають (у даному випадку) до порушення п.п. 2.1 «а» ПДР України, тобто до відсутності у водія механічного транспортного засобу при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування,їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. №1306 (далі - ПДР).

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Так, згідно вимог ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Будь-яких доказів,які б свідчили про вчинення позивачем порушення ПДР при винесенні оскаржуваної постанови не надано, зокрема, відповідачем не надано суду та не долучено до оскаржуваної постанови пояснення свідків, фото-, відеофіксації порушення позивачем ПДР тощо.

Єдиним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення, є сама оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення, в якій зафіксовано порушення водієм ПДР.

Однак, суд вважає, що зазначена постанова є саме предметом спору між сторонами та не може розглядатися, як доказ, за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові.

З правової норми ст. 77 КАС України вбачається, що законодавцем встановлено презумпцію вини суб`єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується - повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача суб`єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх.

Згідно з ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Отже, саме відповідач зобов`язаний довести правомірність накладення ним адміністративного стягнення, зокрема, шляхом доведення належними та допустимими доказами факту порушення позивачем Правил дорожнього руху України, про що відповідачем зазначено в оскаржуваній постанові.

Відповідач жодного доказу щодо правомірності винесення оскаржуваної постанови не надав.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що з метою гарантування дотримання і захисту прав, свобод та інтересів позивача необхідно скасувати постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП України.

Керуючись ст. ст. 19, 20, 77, 159, 160, 244-246, 286 КАС України, суд

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 до інспектора роти №1 батальйону №1 УПП у Вінницький області лейтенанта поліції Вейта Сергія Валерійовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача Управління патрульної поліції у Вінницькій області про визнання незаконною та скасування постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Постанову серії ЕАК № 1739731 від 13.11.2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 126 КУпАП скасувати.

Провадження по справі закрити.

Судовий збір віднести за рахунок держави.

Рішення може бути оскаржено до Сьомого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяЛ. В. Байцар