Справа № 580/1635/19
Суддя: Мельничук Володимир Петрович
Дата ухвалення: 2019-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/1635/19 Головуючий у І інстанції - Руденко А.В.
Суддя-доповідач - Мельничук В.П.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Мельничука В.П.

суддів: Лічевецького І.О., Оксененка О.М.,

при секретарі: Черніченко К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Украгроком" на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2019 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Украгроком" до Черкаської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості, -

В С Т А Н О В И Л А:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Украгроком" звернулось до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Черкаської митниці ДФС, в якому просило визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості від 29 березня 2019 року № UA902050/2019/504806/2.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 29 березня 2019 року уповноваженою особою позивача - приватним підприємством «Брокус» від імені ТОВ «Украгроком» до митного оформлення в зоні діяльності Черкаської митниці ДФС подано митну декларацію від 29 березня 2019 року № UA902050/2019/504806 з метою декларування митної вартості товару. На митному посту «Черкаси-південний» декларанту запропоновано надати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості товару та на усунення виявлених розбіжностей. Декларант повідомив, що перераховані у повідомленні документи не має можливості надати.

В результаті, 29 березня 2019 року Відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA902050/2019/504806/2, за яким митну вартість відкориговано за другорядним методом визначення митної вартості товарів: за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів - «ГРІНФОРТ ДОК, КЕ» - по ціні 10,28 USD/кг; за ціною договору щодо ідентичних товарів - «ГРІНФОРТ ЛАЙТ, РК»» - по ціні 11,48 USD/кг. 29 березня 2019 року відповідачем надано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів комерційного призначення № UA902050/2019/00053 від 29 березня 2019 року.

Позивач вважав протиправним рішення Відповідача про коригування митної вартості від 29 березня 2019 року №UA902050/2019/504806/2, та зазначав, що декларантом надано вичерпний перелік документів, який передбачено ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України, для підтвердження митної вартості товару. Визначення митної вартості товарів за ціною договору щодо ідентичних товарів та за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів є неможливим у зв`язку з відсутністю ознак ідентичності товарів, які відповідач вважає ідентичними.

На підтвердження своїх доводів посилався на лист державного підприємства «Держзовнішінформ» від 10 квітня 2019 року № 212/194, згідно з яким ціни на засоби захисту рослин, а саме: «ГРІНФОРТ ДОК, КЕ» за ціною 9,62 USD/л та «ГРІНФОРТ ЛАЙТ, РК» за ціною 5,96 USD/л, на умовах поставки FCA Перемарттон-Гьяртелеп, Угорщина (Інкотермс 2010) для поставки засобів захисту рослин зазначених марок відповідають цінам постачальника при поставках в Україну з урахуванням дати укладення Додатку № 1 від 04 березня 2019 року до Договору купівлі-продажу № 01/03-2019 від 04 березня 2019 року.

З огляду на інформацію, надану Компанією «LIMANOX INVESTMENTS LIMITED» на запит Позивача, останній вважав, що зниження ціни товару, що поставлявся на користь ТОВ «Украгроком» згідно Додатку № 1 від 04 березня 2019 до Договору купівлі-продажу № 01/03-2019 від 04 березня 2019 у порівнянні з ціною «ідентичних» та «подібних» товарів, можливе також за рахунок використання сировини, що має країну-походження Китай, адже китайська сировина на міжнародному ринку звісно має нижчу ціну, аніж сировина, що має походження будь-якої Європейської країни. Відповідач визначав митну вартість товарів порівнюючи подібні та/або ідентичні, на думку Відповідача, товари, які мають походження різних країн, що має визначальний вплив на вартість товару.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2019 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Украгроком" подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким адміністративний позов задовольнити повністю.

В апеляційній скарзі Позивач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті.

Свої вимоги Позивач обґрунтовує тим, що відповідно до ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України виключно у разі виявлення розбіжностей в договорі, інвойсі та в транспортних документах, наданих Позивачем, Відповідач має право вимагати надання додаткових документів. Розбіжності в будь-яких інших документах не є підставою для пред`явлення Відповідачем вимог про надання будь-яких додаткових документів. Позивач звертає увагу на те, що розбіжностей в договорі, інвойсі та в транспортних документах наданих ним до Черкаської митниці ДФС виявлено не було. Проте, Відповідач витребував додаткові документи на підставі розбіжностей, які начебто виявив у інших документах, не передбачених ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України. Позивач звертає увагу суду на те, що розбіжності в експортній декларації від 27.03.2019 року VRN 19HU63100025E5FAA6 не є підставою для витребування додаткових документів в силу ст. 53 Митного кодексу України. Також, Позивач наголошує на тому, що судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні не зазначено, які саме розбіжності виявлено, в жодному документі, наданому Відповідачем, окрім посилань на наявність розбіжностей, не зазначено які саме розбіжності виявлено, тобто наявність розбіжностей Відповідачем не доведена, а судом першої інстанції не встановлена.

Відповідачем відзив на апеляційну скаргу не подавався.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що 04 березня 2019 року між Компанією «LIMANOX INVESTMENTS LIMITED» (Продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Украгроком» (Покупець) укладено Договір купівлі-продажу № 01/03-2019, за умовами якого Продавець зобов`язується передати у власність, а Покупець прийняти агрохімічні препарати (Продукція) в асортименті, у кількості, за цінами, в термін та на умовах, вказаних в Додатках (що є замовленнями) до даного Контракту, що є його невід`ємною частиною і сплатити за нього грошову суму, передбачену цим Договором.

Відповідно до Додатку № 1 від 04.03.2019 року до Договору купівлі-продажу № 01/03-2019 від 04.03.2019 року сторони домовились про поставку фунгіциду - «ГРІНФОРТ ДОК, КЕ» за ціною 9,62 USD/л та гербіциду - «ГРІНФОРТ ЛАЙТ, РК» за ціною 5,96 USD/л на умовах поставки FCA Перемарттон-Гьяртелеп, Угорщина (Інкотермс 2010) у строк не пізніше 15.04.2019 року з оплатою протягом 210 днів від дати отримання товару на складі призначення.

29 березня 2019 року уповноваженою особою позивача - приватним підприємством «Брокус» від імені ТОВ «Украгроком» (декларант) до митного оформлення в зоні діяльності Черкаської митниці ДФС подано митну декларацію від 29.03.2019 року № UA902050/2019/504806 із задекларованим товаром:

- «товар 1: грінфорт лайт, РК - 8400 л, гербіцид на основі імідазолінів (діюча речовина імазомакс 33 г/л +імазапір, 15 г/л) препаративна форма - розчинний концентрат, гербіцид системної дії для знищення однорічних та злакових бур`янів. Не в аерозольній упаковці, не є озоноруйнівним, не містить озоноруйнуючих речовин. Зовнішній вигляд: рідина, вміст імазомакса - 32г/л, вміст імазапіра - 15г/л, PH 8%, щільність 1, 04. Упаковка 840п/е каністри по 10 л кожна. Країна виробництва НU, виробник СНЕМАRК Кft. Угорщина»

- «товар 2: грінфорт ДОК, КЕ (тебуконазол 250г/л) - 9555 л. діюча речовина: тебуконалоз 250г/л відноситься до триазолів. Препаративна форма: концентрат емульсії. Системний фунгіцид з ріст стимулюючими властивостями. Не в аерозольній упаковці, не є озоноруйнівним, не містить озоноруйнуючі речовини. Речовий вміст тебуконазола 247,0 г/л, PH 6.0% щільність 0,971. Розфасовано в 1911 п/е каністри по 5 л кожна. Країна виробництва НU, виробник СНЕМАRК Кft. Угорщина».

До митного оформлення згідно графи 44 МД для підтвердження заявленої митної вартості товарів позивачем подано такі документи:

- зовнішньоекономічний договір (контракт) - Договір купівлі-продажу № 01/03-2019 від 04.03.2019 року, укладений між позивачем та компанією «LIMANOX INVESTMENTS LIMITED» (продавець товару, що ввозиться на митну територію України) та Додаток № 1 від 04.03.2019 до вказаного Договору;

- інвойс № 1 від 21.03.2019 на оплату товару;

- транспортні документи: договір транспортного експедирування при перевезеннях в міжнародному сполученні № 40-0810-2018 від 08.10.2018 року, укладений між декларантом та перевізником - ТОВ «Заммлер Україна», а також Автотранспортна накладна (Road consignment note) № APP 1/2018 від 27.03.2019 року і документ, що підтверджує вартість перевезення товару - Довідка ТОВ «Заммлер Україна» про транспортні витрати № 270319 від 27.03.2019 року.

Крім документів, що підтверджують митну вартість товару, позивачем було надано документи: пакувальні листи від 26.03.2019 року; декларація про походження товару № 169329 від 21.03.2019 року; декларація про походження товару (Declaration of origin) № 169329 від 21.03.2019 року; договір - доручення № 54 від 06.09.2014 року, укладений між декларантом та митним брокером - ПП «Брокус»; комерційна пропозиція Компанії «LІMANOX INVESTMENTS LIMITED» від 01.03.2019 року; посвідчення про державну реєстрацію препарату «ГРІНФОРТ ДОК, КЕ» серія А № 06474 від 22.02.2018 року; посвідчення про державну реєстрацію препарату «ГРІНФОРТ ЛАЙТ, РК» серія Б № 04802 від 28.02.2018 року; свідоцтво на знак для товарів і послуг № 135269 від 25.02.2011 року; свідоцтво на знак для товарів і послуг № 162700 від 25.10.2012 року; сертифікат аналізу від 04.03.2019 року; сертифікат аналізу від 05.03.2019 року; копія митної декларації країни відправлення - MRN 19НU63100025Е5FАА6 від 27.03.2019 року; митна декларація, за якою було відмовлено у випуску товарів - № UА902050/2019/504806 від 29.03.2019 року.

Електронним повідомленням № 1 від 29.03.2019 року від митного поста «Черкаси-Південний» декларанту повідомлено, що використані декларантом відомості про митну вартість та обраний основний метод її визначення не підтверджені документально, а саме: в наданих декларантом документах виявлені розбіжності: вартість товарів, яка зазначена в митній декларації Угорщини від 27.03.2019 року № 19НU63100025Е5FАА6, не відповідає вартості заявлених товарів; митниці не надано об`єктивні, документально підтверджені дані, які піддаються обчисленню щодо вартості, зазначеній в митній декларації Угорщини; зазначена митна декларація не містить інформації про посередників, наявна інформація тільки про відправника товару СНЕМАRК Кft. Угорщина та отримувача товару - ТОВ «Украгроком».

На підставі п. 3 ст. 53 МК України декларанту запропоновано надати: додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості товару та на усунення виявлених розбіжностей: виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації виробника товару; договір з третіми особами, пов`язаний з договором про поставку товарів, митна вартість яких визначається; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Листом від 29.03.2019 року № 1 Позивач повідомив митницю про те, що інших документів для підтвердження митної вартості декларант не має можливості надати.

Електронним повідомленням № 2 від 29.03.2019 року від митного поста «Черкаси-Південний» декларанту запропоновано визначити митну вартість товару № 1 на підставі наявної у митниці інформації про вартість подібних товарів, які продавались на експорт в Україну, у максимально наближений період до ввезення даної партії (числове значення товару № 1 на рівні вартості подібних товарів, митну вартість яких було визнано та оформленої митницею за МД від 22.03.2019 року № UA807190/2019/008916 - митна вартість 11,48 USD/кг); товару № 2 на підставі наявної у митниці та у декларанта інформації про вартість ідентичних товарів, які продавались на експорт в Україну, у максимально наближений період до ввезення даної партії (числове значення товару № 2 на рівні вартості ідентичних товарів, митну вартість яких було визнано та оформлені митницею за МД від 27.04.2018 року № UA100110/2018/344486 - митна вартість 10,28 USD/кг).

На вказане повідомлення Позивач надав письмову відповідь про незгоду із запропонованою митною вартість товарів та просив надати рішення про коригування митної вартості товарів.

Після проведення процедури консультацій щодо митної вартості товарів 29 березня 2019 року Відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA902050/2019/504806/2 із застосуванням методу визначення митної вартості товарів за ціною щодо подібних товарів, які оформлялись у митному відношення у максимально наближений період (щодо товару №1) та із застосуванням методу визначення митної вартості товарів за ціною щодо ідентичних товарів, які оформлялись у митному відношенні у максимально наближений період (щодо товару № 2). Так, митну вартість відкориговано за другорядним методом визначення митної вартості товарів: за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів - «ГРІНФОРТ ДОК, КЕ» - по ціні 10,28 USD/кг; за ціною договору щодо ідентичних товарів - «ГРІНФОРТ ЛАЙТ, РК» - по ціні 11,48 USD/кг.

У зв`язку із прийняттям рішення про коригування митної вартості товару було видано картку відмови від 29.03.2019 року № UA902050/2019/00053.

Вважаючи протиправним рішення Відповідача про коригування митної вартості товару, Позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову суд першої інстанції зазначив, що експортна декларація від 27.03.2019 року VRN 19HU63100025E5FAA6 свідчила про розбіжності щодо вартості товару, тому у Відповідача були достатні підстави вимагати у декларанта (позивача) додаткові документи на підтвердження дійсної митної вартості товару. Позивачем, також не надані докази, які б підтверджували придбання сировини «Ліманокс інвестсментс Лімітед» для виготовлення товарів у компанії ТРАСТЧЕМ, Китай, тому посилання позивача на ту обставину, що вартість товарів, виготовлених з сировини, що виробляється в Китаї, є нижчою, доказами не підтверджено. Суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач довів, що рішення про коригування митної вартості від 29.03.2019 року № UA902050/2019/504806/2 прийнято на законних підставах, тому позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні відносини, що виникли між Товариством з обмеженою відповідальністю "Украгроком" та Черкаською митницею ДФС, регулюються Митним кодексом України і стосуються визначення митної вартості товару, що ввозиться на територію України.

Частиною 1 статті 49 Митного кодексу України (у редакції на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до частиною 1 статті 52 Митного кодексу України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

За приписами частиною 2 статті 53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Частиною 3 статті 53 Митного кодексу України визначено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Згідно з частиною 4 статті 53 Митного кодексу України у разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Відповідно до частини 5 статті 53 Митного кодексу України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

За приписами частиною 1 статті 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Частиною 2 статті 54 Митного кодексу України передбачено контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Згідно з частиною 3 статті 54 Митного кодексу України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до частини 6 статті 54 Митного кодексу України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Частиною 7 статті 54 Митного кодексу України визначено, що у разі якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

За приписами частиною 1 статті 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Частиною 2 статті 57 Митного кодексу України передбачено, що основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Відповідно до частиною 3 статті 57 Митного кодексу України кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно д частиною 4 статті 57 Митного кодексу України застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

Основним методом визначення митної вартості товарів є метод - за ціною договору.

Обов`язок доведення митної ціни товару лежить на позивачу. При цьому митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.

Наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Як вбачається з матеріалів справи при здійсненні контролю митної вартості товару, що ввозився на територію України за митною декларацією від 29.03.2019 року № UA902050/2019/504806, Позивачем була заявлена митна вартість товару за основним методом, тобто за ціною договору № 01/03-2019 від 04.03.2019 та Додатку № 1 від 04.03.2019 року, укладеного з Компанією «LIMANOX INVESTMENTS LIMITED», а саме: фунгіцид «ГРІНФОРТ ДОК, КЕ» за ціною 9,62 USD/л та гербіцид «ГРІНФОРТ ЛАЙТ, РК» за ціною 5,96 USD/л на умовах поставки FCA Перемарттон-Гьяртелеп, Угорщина (Інкотермс 2010).

Ціна товарів вказана у специфікації та інвойсі № 1 від 21.03.2019 року (а.с. 23, 24).

Також у вказаних документах зазначений вантажовідправник - «CHEMARK Kft». Адреса: Н-8182, Перемарттон-Гьяртелеп, Угорщина, поставка на умовах: FCA Перемарттон-Гьяртелеп, Угорщина (Інкотермс 2010).

Разом з цим, Відповідачем встановлено, що у наданій Позивачем експортній декларації від 27.03.2019 року VRN 19HU63100025E5FAA6 (а.с. 70) митна вартість товарів не відповідає заявленій декларантом (позивачем), не містить інформації щодо посередника, а саме: Компанію «LIMANOX INVESTMENTS LIMITED», наявна лише інформація про відправника товару - «CHEMARK», та одержувача - ТОВ «Украгроком».

Тому, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що експортна декларація від 27.03.2019 року VRN 19HU63100025E5FAA6 свідчить про розбіжності щодо вартості товару, тому у Відповідача були достатні підстави вимагати у декларанта (позивача) додаткові документи на підтвердження дійсної митної вартості товару.

Проте, основними документами, які підтверджують митну вартість товару, є зовнішньоекономічний договір (контракт), рахунок-фактура (інвойс), якщо рахунок сплачено, то банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару. Вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, не передбачені Митним кодексом України (ст. 53) заборонено.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 05 березня 2019 року у справі № 815/5852/17 (адміністративне провадження № К/9901/53436/18).

Таким чином, колегія суддів вважає помилковим вказаний вище висновок суду першої інстанції, оскільки розбіжності в експортній декларації від 27.03.2019 року VRN 19HU63100025E5FAA6 не є підставою для витребування додаткових документів відповідно до ст. 53 Митного кодексу України, якою визначено вичерпний перелік документів, розбіжності в яких є підставою вимагати у декларанта додаткові документи і експортна декларація в цьому переліку відсутня.

У той же час, колегією суддів встановлено, що Позивачем надано всі необхідні документи для визначення митної вартості імпортованого товару, які містять складові вартості товару, що піддаються обчисленню, підтверджують ціну товару, та не містять неточностей чи розбіжностей.

Натомість, Відповідач не підтвердив належними доказами та аргументованими доводами наявність у поданих Позивачем документах розбіжностей, ознак підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за ці товари.

Сумніви митного органу у достовірності відомостей про митну вартість товарів, які виникли у зв`язку з тим, що надані документи, на думку контролюючого органу не підтверджували вартості, так як містили розбіжності, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки такі доводи спростовуються наявними в матеріалах справи первинними документами, які були надані відповідачу під час проведення митних процедур.

Безпідставними є і посилання контролюючого органу, як на підставу для невизнання заявленої Позивачем вартості товару, що декларується, на те, що експорта декларація Угорщини не містить інформації про посередника.

Так, частино 295 Господарського кодексу України комерційне посередництво (агентська діяльність) є підприємницькою діяльністю, що полягає в наданні комерційним агентом послуг суб`єктам господарювання при здійсненні ними господарської діяльності шляхом посередництва від імені, в інтересах, під контролем і за рахунок суб`єкта, якого він представляє.

Позивачем придбано товар у Компанії«LIMANOX INVESTMENTS LIMITED» на підставі договору купівлі-продажу № 01/03-2019 року від 04 березня 2019 року.

Тобто, Компанія «LIMANOX INVESTMENTS LIMITED» є продавцем готової продукції, а не посередником.

Компанією «LIMANOX INVESTMENTS LIMITED» було напрямк укладено угоди з постачальником активних інгредієнтів (діючої речовини) Компанією «Trustchem» та з Компанією «СНЕМАRК Кft.».

Частиною 6 статті 267 Господарського кодексу України передбачено, що договором може бути передбачено відвантаження товарів вантажовідправником (виготовлювачем), що не є постачальником, та одержання товарів вантажоодержувачем, що не є покупцем, а також оплата товарів платником, що не є покупцем.

При цьому, специфікацією до договору купівлі-продажу № 01/03-2019 від 04 березня 2019 року та в Інвойсі № 1 від 21 березня 2019 року передбачено відвантаження товарів вантажовідправником (виготовлювачем): продавець - LIMANOX INVESTMENTS LIMITED; покупець - ТОВ "Украгроком"; вантажовідправник - СНЕМАRК Кft.

Аналізуючи викладені обставини в сукупності, колегія суддів вважає, що позивач надав усі передбачені Митним кодексом України документи, необхідні для визначення митної вартості, та які містять повну інформацію про митну вартість та її складові частини.

Натомість всупереч ч. 2 ст. 77 КАС України контролюючий орган не довів належними, достатніми та беззаперечними доказами, що надані декларантом документи в своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за ці товари та не дають можливість здійснити митне оформлене товару за визначеним декларантом основним методом - за ціною договору.

Враховуючи недоведеність обставин, за яких митний орган прийшов до висновку про наявність розбіжностей та відсутність усіх відомостей у документах, поданих для розмитнення товару, беручі до уваги подання декларантом повного пакету документів на підтвердження митної вартості за ціною договору, колегія суддів приходить до висновку про відсутність у Відповідача правових підстав для коригування митної вартості товару за другорядним методом.

Суд першої інстанції на вищенаведене уваги не звернув та дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову повністю.

Таким чином, враховуючи все вищенаведене у сукупності колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Украгроком" про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості від 29 березня 2019 року № UA902050/2019/504806/2 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

За змістом частини 1 статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Розглянувши доводи Товариства з обмеженою відповідальністю "Украгроком" викладені в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що судове рішення постановлено при неповному з`ясуванні обставин справи та з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення адміністративного позову.

Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 310, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Украгроком" задовольнити, рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2019 року скасувати, та прийняти нове рішення, яким адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Украгроком" до Черкаської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Черкаської митниці ДФС про коригування митної вартості від 29 березня 2019 року № UA902050/2019/504806/2.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий-суддя: В.П. Мельничук

Судді: І.О. Лічевецький

О.М. Оксененко

Повний текст складено 24.12.2019 року.