Справа № 520/11634/19
Суддя: Сіренко О.І.
Дата ухвалення: 2019-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2019 р.Справа № 520/11634/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Сіренко О.І.,

Суддів: Калиновського В.А. , Кононенко З.О. ,

за участю секретаря судового засідання Ковальчук А.С

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 19.11.2019 року, головуючий суддя І інстанції: Єгупенко В.В., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 19.11.19 року по справі № 520/11634/19

за позовом ОСОБА_1

до Шевченківського районного суду міста Києва

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

1 листопада 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати дії Шевченківського районного суду м. Києва неправомірними з приводу невиконання вимог п.п.13.1, 13.3, 21.5, 21.6 Інструкції з діловодства у місцевих загальних судах, апеляційних судах областей, апеляційних судах м. Києва та Севастополя, апеляційному суді АРК та Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних та кримінальних справ, затвердженої наказом ДСА України № 173 від 17.12.2013, п.3.4 рішення Ради суддів України № 33 від 06.02.2009 «Правила поведінки робітника суду»; зобов`язати Шевченківський районний суд м. Києва виконувати вимоги п.п.13.1, 13.3, 21.5, 21.6 Інструкції з діловодства у місцевих загальних судах, апеляційних судах областей, апеляційних судах м. Києва та Севастополя, апеляційному суді АРК та Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних та кримінальних справ, затвердженої наказом ДСА України № 173 від 17.12.2013, п.3.4 рішення Ради суддів України № 33 від 06.02.2009 «Правила поведінки робітника суду».

4 листопада 2019 року ухвалою судді Харківського окружного адміністративного суду зазначений адміністративний позов було залишено без руху на підставі ч.1 ст.169 КАС України та надано позивачу п`ятиденного строку з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків позовної заяви. Суддею, під час вирішення питання щодо відкриття провадження у справі було встановлено, що позивачем до адміністративного позову не надано доказів на підтвердження сплати ним судового збору у встановленому законом розмірі. Разом з тим, позивач заявив клопотання про звільнення його від сплати судового збору у зв`язку з вкрай важким матеріальним становищем. Позивач, в обґрунтування клопотання про звільнення від сплати судового збору, посилався на скрутне матеріальне становище, оскільки його дохід за 2018 рік склав 17469,00 грн. З наданої до адміністративного позову довідки № 744 від 20.12.2018 вбачається, що позивач у 2018 році отримав пенсію по інвалідності, розмір якої за рік склав 17469,00 грн. П`ять відсотків розміру річного доходу позивача за минулий рік, в даному випадку, складає 873,45 грн., що є більшим, ніж встановлений пп. 1 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", а саме 768,40 грн.

Суддя першої інстанції дійшов до висновку, що доводи позивача щодо звільнення його від сплати судового збору не узгоджуються з положеннями ст.8 ЗУ «Про судовий збір» та не є достатньою і необхідною правовою підставою для звільнення від сплати судового збору у відповідності до ч. 1 ст. 133 КАС України, тому ухвалою від 04.11.2019 у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору було відмовлено.

12.11.2019 року копію вищезазначеної ухвали про залишення без руху адміністративного позову було отримано позивачем, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення.

15.11.2019 до канцелярії суду надійшла заява позивача, з якою надано копії фіскальних чеків на ліки з 01.02.2019 по 02.10.2019 на загальну суму 1289 грн., копія довідки Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про розмір отриманої пенсії з січня 2019 року по листопад 2019 року у сумі 16 802 грн.

19.11.2019 року ухвалою судді Харківського окружного адміністративного суду адміністративний позов повернуто ОСОБА_1 .

Не погодившись з ухвалою суду, позивач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, як таку, що ухвалена з порушенням норм процесуального права. Зокрема, зазначив, що має скрутне матеріальне становище, є пенсіонером, який отримує мінімальний розмір пенсії, також є інвалідом 3-ї групи. Вважає, що суд першої інстанції безпідставно не взяв до уваги зазначені обставини та не задовольнив його клопотання про звільнення від сплати судового збору і , як наслідок безпідставно повернув його позов, чим позбавив права на судовий захист. Також зазначив, що суд не виконав вимоги п. 6 ч. 1 ст. 1, ч.1 ст. 6 Закону України «Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні», навмисне дискредитував його права .

Колегія суддів, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав :

Повертаючи адміністративний позов ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що доводи позивача щодо звільнення його від сплати судового збору не узгоджуються з положеннями ст.8 ЗУ «Про судовий збір» та не є достатньою і необхідною правовою підставою для звільнення від сплати судового збору у відповідності до ч. 1 ст. 133 КАС України. А оскільки позивачем не усунуто недоліків адміністративного позову шляхом сплати судового збору, позов повернуто позивачу.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Згідно ч. 3 ст. 6 КАС України звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини й громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КАС України суд вирішує справи відповідно до Конституції та Законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі конституції України гарантується.

Відповідно до ч. 1, 5 ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими незабороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушення і протиправних посягань.

Згідно до ст. 6 (1) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 994004 з поправками, внесеними відповідно до положень Протоколу № 11, і ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і самостійним судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та зобов`язань цивільного характеру.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

За приписами ч. 2 ст. 132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Порядок і підстави відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати передбачені ст. 8 Закону України "Про судовий збір", відповідно до ч. 1 якої, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є:а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Частиною 2 ст. 8 Закону України "Про судовий збір" регламентовано, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Таким чином, звільнення від сплати судового збору можливо з підстав, передбачених ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір", і вказаний перелік підстав є вичерпним.

Слід зазначити, що особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати належні і допустимі, у розумінні ст.ст. 73, 74 КАС України, докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Таким чином, для застосування судом положень ч. 1 ст. 133 КАС України повинні бути відповідні правові підстави, в іншому ж випадку, як зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 р. у справі "Креуз проти Польщі", вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявників на доступ до правосуддя.

Обґрунтовуючи клопотання про звільнення від сплати судового збору, позивач зазначив, що отримує пенсію по інвалідності, яка була йому виплачена з 01.01.2018 року по 31.12.2018 року у розмірі 17 469 грн., а також отримав дохід в сумі 500 грн., підтверджуючи зазначене відповідними доказами. Також, вказав на те, що систематично купує ліки та періодично проходить стаціонарне лікування. Отже, посилаючись на викладені доводи, стверджує про вкрай тяжке матеріальне становище.

Враховуючи зазначені факти, колегія суддів вважає, що у суду були підстави для звільнення останнього від сплати судового збору на підстав ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір" .

З огляду на вищезазначене, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що у суду відсутні підстави для звільнення позивача від сплати судового збору , а тому прийняття ухвали про повернення позову ОСОБА_1 є безпідставним.

Оскільки судом першої інстанції прийнято ухвалу з порушенням норм процесуального права, колегія суддів вважає, що остання підлягає скасуванню на підставі п. 4 ч. 1 ст. 320 КАС України, а справа підлягає поверненню до суду першої інстанції для продовження розгляду .

Керуючись ст.ст. 308, 310, 312, 313, 320, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 19.11.2019 року по справі № 520/11634/19 скасувати.

Справу №520/11634/19 за позовом ОСОБА_1 до Шевченківського районного суду міста Києва про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)О.І. Сіренко
Судді(підпис) (підпис) В.А. Калиновський З.О. Кононенко
Повний текст постанови складено 26.12.2019 року