Справа № 520/12671/19
Суддя: Мінаєва К.В.
Дата ухвалення: 2019-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

26 грудня 2019 р. № 520/12671/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мінаєвої К.В., розглянувши в спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 )

до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах м. Харків (вул. Москалівська, буд. 58,м. Харків,61004, ),

третя особа: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ),

третя особа: Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області (вул. Ярослава Мудрого, буд. 16,м. Харків,61002,

про скасування рішення,

В С Т А Н О В И В:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач, ОСОБА_1 , з адміністративним позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах м. Харкова про накладення штрафу у розмірі 50% від суми заборгованості зі сплати аліментів на користь стягувана ( ОСОБА_3 ), що складає 43520,75 грн. від 15.11.2018 року.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що він не ухилявся від обов`язку зі сплати аліментів, оскільки не знав та не міг знати про наявність відкритого виконавчого провадження, не отримував та не міг отримати жодного повідомлення від державного виконавця через неправильно зазначену адресу. Отже, позивач вважає, що бездіяльність державного виконавця, яка полягала у ненаправлені постанови про відкриття виконавчого провадження, у неналежному направленні викликів до державного виконавця шляхом листування, нездійсненні жодної спроби зв`язатися з позивачем по телефону, потягла за собою порушення його прав, а також виникнення заборгованості зі сплати аліментів та безпідставне накладення штрафу у розмірі 50% від суми заборгованості зі сплати аліментів на користь стягувача ( ОСОБА_3 ), що складає 43520,75 грн., шляхом винесення постанови від 15.11.2018 року про накладення штрафу. З урахуванням викладеного позивач просить суд задовольнити позовні вимоги.

Від відповідача 26.12.2019 р. надійшов відзив на позов, в якому зазначив, що дану справу слід розглядати за правилами цивільного судочинства, оскільки оскаржувані постанови винесені під час виконання виконавчого листа, який видав Харківський районний суд Харківської області. З урахуванням викладеного відповідач просить суд закрити справу на підставі п.1 ч.1 ст.238 КАС України. Також відповідачем надано клопотання про розгляд справи за відсутності представника Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах м. Харків.

Від третьої особи - Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області, надійшов відзив 26.12.2019 р., в якому представник зазначив, що справа підлягає розгляду в порядку цивільного провадження, судом, який виніс рішення про стягнення аліментів. У зв`язку з чим просить суд залишити без розгляду адміністративний позов.

Третя особа ОСОБА_2 26.12.2019 р. через канцелярію суду надала заяву, в якій просила суд слухати справу у відсутність представника ОСОБА_4 , проти позовних вимог заперечує. Зазначає, що позивач свідомо протягом сім років ухиляється від сплати аліментів на користь своєї доньки. Також зазначила, що скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Ухвалою суду від 28.11.2019 р. відмовлено у відкритті провадження в частині позовних вимог. Ухвалою від 28.11.2019 р. залишено позов без руху. Ухвалою суду від 16.12.2019 р. відкрито провадження у справі в порядку спрощеного провадження, призначено розгляд справи.

23.12.2019 р. від позивача надійшло клопотання, в якому просив суд розглянути справу без участі в порядку письмового провадження.

За правилами, встановленими ч.4 ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно ч.4 ст.287 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративна справа з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця вирішується судом протягом десяти днів після відкриття провадження у справі.

Справа розглянута у строк, передбачений ст.287 Кодексу адміністративного судочинства України.

Щодо посилань відповідача та третіх осіб на те, що справа підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства суд зазначає, що ухвалою суду від 28.11.2019 р. відмовлено у відкритті провадження в частині: визнання протиправною бездіяльності відповідача, щодо неповідомлення про відкриття виконавчого провадження, не належного направлення викликів державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах м. Харкова, визнання протиправними та скасування постанови про обмеження у праві виїзду за межі України від 25.03.2018 р., постанови про обмеження у праві керування транспортними засобами від 25.03.2018 р., постанови про обмеження у праві виїзду за межі України від 10.01.2019 р., постанови про обмеження у праві керування транспортними засобами від 11.05.2019 р.

Отже, питання підсудності було вирішено судом під час відкриття провадження у справі, тому дане питання не підлягає повторному вирішенню.

Судом встановлено наступні обставини справи.

08.12.2011 року ОСОБА_3 Звернулася до Жовтневого відділу ДВС Харківського міського управління юстиції із заявою про прийняття виконавчого листа №2034/2-4828/11 від 03.11.2011 р. до виконання. У вказаній заяві було зазначено місце проживання боржника (позивача) АДРЕСА_3 Шлях 23/25 АДРЕСА_4 , а також зазначено номери телефону - НОМЕР_2 та . (а.с.17)

10.06.2013 р. буз здійснений виклик державним виконавцем - ОСОБА_5 А. А ОСОБА_6 боржника по виконавчому провадження по стягненню аліментів та надісланий на адресу м. Харків, АДРЕСА_5 Динамівська буд АДРЕСА_6 м АДРЕСА_7 Харків. Вказаний лист повернувся з відміткою «неповний адрес без зазначення квартири або офісу» (а.с.21).

28.01.2014 р. відкрито виконавче провадження №41902119 з примусового виконання виконавчого листа №2034/2-4828/11, виданого 22.11.2011 р. Харківським районним судом Харківської області.

20.02.2014 р. здійснено наступний виклик державним виконавцем - Бабіченко Р. В., який був направлено на адресу м АДРЕСА_7 Харків АДРЕСА_8 вул. Полтавський Шлях 23/25. Попереджено про необхідність з`явитись до державного виконавця, попереджено, що у разі неявки будуть застосовані штрафні санкції та примусовий привід через органи внутрішніх справ. (а.с.22)

В грудні 2016 року державним виконавцем направлено на адресу ОСОБА_7 : АДРЕСА_9 виклик державного виконавця. Як вбачається з відмітки на конверті, кореспонденцію повернуто у зв`язку з неповною адресою. (а.с.23, 24)

23.02.2017 р. від ОСОБА_4 до Жовтневого відділу ДВС Харківського міського управління юстиції надійшла заява, в якій зазначено, що станом на 01.12.2016 р. за боржником ОСОБА_1 (колишній ОСОБА_7 ) є заборгованість 52999,50 коп. У зв`язку з чим ОСОБА_4 просила прийняти міри до розшуку боржника та обмежити тимчасово у праві виїзду за межі України. (а.с.25)

02.11.2017 року державним виконавцем Величко А. О. у виконавчому провадженні №41902119 прийнято постанову про зміну назви сторони виконавчого провадження було змінено прізвище з ОСОБА_7 на ОСОБА_8 . Отже, по-батькові залишилося незміненим. (а.с.26-27)

25.03.2018 р. державним виконавцем зроблено виклик ОСОБА_8 , який направлено на адресу: АДРЕСА_3 (а.с.28-29)

25.03.2018 р. державним виконавцем Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах м. Харкова Величко А. О. винесено постанову у виконавчому провадженні №41902119 про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами боржника ОСОБА_8 . (а.с.30)

25.03.2018 р. державним виконавцем Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах м. Харкова Величко А. О. винесено постанову у виконавчому провадженні №41902119 про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі. (а.с.32-33)

15.11.2018 р. державним виконавцем Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах м. Харкова Величко А. О. винесено постанову у виконавчому провадженні №41902119 про накладення штрафа на боржника ОСОБА_8 у розмірі 50% від суми заборгованості зі сплати аліментів на користь стягувача, що складає 43520,75 грн. (а.с.34)

10.01.2019 р. державним виконавцем Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах м. Харкова Величко А. О. винесено постанову у виконавчому провадженні №41902119 про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі. (а.с.35-36)

11.05.2019 р. державним виконавцем Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах м. Харкова Величко А. О. винесено постанову у виконавчому провадженні №41902119 про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі. (а.с.37-38)

05.06.2019 р. державним виконавцем Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах м. Харкова Мельник Т.О. винесено постанову про прийняття виконавчого провадження 41902119 з примусового виконання виконавчого листа №2034/2-4828/11, виданого 22.11.2011 р. Харківським районним судом Харківської області. (а.с.42-43)

Повно та всебічно з`ясувавши обставини в адміністративній справі, дослідивши надані докази, надавши оцінку всім аргументам учасників справи проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні відносини, суд виходить з наступних підстав та мотивів.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про виконавче провадження" відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Приписами ч. 1 ст. 13 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

При цьому, положеннями ч. 1 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

З матеріалів справи судом встановлено, що виконавче провадження відкрито постановою державного виконавця від 28.01.2014 р. на підставі виконавчого листа №2034/2-4828/11, виданого 22.11.2011 року Харківським районним судом Харківської області, про стягнення з ОСОБА_7 ( ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_9 , на користь ОСОБА_3 , аліменти на утримання дитини - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку кожен місяць, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24.10.2011 року та до досягнення дитиною повноліття.

Позивач посилається на необізнаність про наявність виконавчого провадження по вказаному виконавчому листу, однак до матеріалів справи сторонами не надані докази, які б підтверджували погашення позивачем боргу зі сплати аліментів за виконавчим листом №2034/2-4828/11.

Порядок стягнення аліментів під час здійснення виконавчого провадження врегульовано положеннями ст.71 Закону України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ч.ч. 1, 8 ст.71 вищезазначеного Закону порядок стягнення аліментів визначається законом.

Виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України.

Спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Законом України від 03.07.2018 № 2475-VIII, який набрав чинності з 28.08.2018, статтю 71 Закону України "Про виконавче провадження" доповнено частиною чотирнадцятою.

Відповідно до ч.14 ст.71 Закону України "Про виконавче провадження" за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за один рік, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 20 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів.

За наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за два роки, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 30 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів.

За наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 50 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів.

У подальшому постанова про накладення штрафу у розмірі, визначеному абзацом першим цієї частини, виноситься виконавцем у разі збільшення розміру заборгованості боржника на суму, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за один рік.

Суми штрафів, передбачених цією частиною, стягуються з боржника у порядку, передбаченому цим Законом, і перераховуються стягувачу.

Фактичною підставою для винесення державним виконавцем оскаржуваної постанови про накладення штрафу від 15.11.2018 р. стала наявність у боржника заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за два роки.

Згідно із ст. 58 Конституції України Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Відповідно до п. 2 рішення Конституційного Суду України від 09.02.1999 у справі № 1-рп/99 за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення ч. 1 ст. 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) в регулюванні суспільних відносин застосовуються різні способи дії в часі нормативно-правових актів. Перехід від однієї форми регулювання суспільних відносин до іншої може здійснюватися, зокрема, негайно (безпосередня дія), шляхом перехідного періоду (ультраактивна форма) і шляхом зворотної дії (ретроактивна форма). За загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у ч. 1 ст. 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце, тому Закон України "Про виконавче провадження", а саме норма щодо відповідальності за наявність заборгованості зі сплати аліментів не має зворотної дії в часі.

З огляду на наведене вище, суд дійшов висновку про те, що з моменту набрання чинності ч. 14 ст.71 Закону України "Про виконавче провадження", у відповідача виникло право на накладення штрафу на боржників у розмірі 50% суми заборгованості зі сплати аліментів, яка утворилася після набрання законної сили даних змін.

Зважаючи на те, що заборгованість у ОСОБА_1 зі сплати аліментів утворилась починаючи з 24.10.2011 року, тобто до набрання чинності зазначеної норми закону, та станом на дату винесення спірної постанови становила 73853,50 грн., відтак відсутня можливість для застосування до позивача приписів даної норми під час прийняття оскаржуваної постанови.

Враховуючи вищевказане, суд вважає наявні підстави для скасування постанови державного виконавця про накладення штрафу від 15.11.2018 р., як такої, що винесена з порушенням норм чинного законодавства.

За правилами ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Суд зазначає, що під час розгляду справи відповідачем не доведено правомірність прийняття оскаржуваної постанови.

З урахуванням викладених обставин справи та аналізу положень чинного законодавства, суд дійшов висновку про задоволення адміністративного позову.

Розподіл судових витрат здійснити в порядку ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст. ст.72-77, 242-246, 255, 268-272, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах м. Харків (вул. Москалівська, буд. 58,м. Харків,61004, ), третя особа: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , третя особа: Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області (вул. Ярослава Мудрого, буд. 16,м. Харків,61002, про скасування рішення, - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах м. Харкова про накладення штрафу у розмірі 50% від суми заборгованості зі сплати аліментів на користь стягувана ( ОСОБА_3 ), що складає 43520,75 грн. від 15.11.2018 року.

Стягнути з Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах м. Харків (вул. Москалівська, буд. 58,м. Харків,61004, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім грн. 40 коп.).

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Другого апеляційного адміністративного суду. Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України, до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Харківський окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 26 грудня 2019 року.

Суддя Мінаєва К.В.