Справа № 280/4359/19
Суддя: Татаринов Дмитро Вікторович
Дата ухвалення: 2019-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

17 грудня 2019 року о/об 12 год. 53 хв.Справа № 280/4359/19 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Татаринова Д.В., за участю секретаря судового засідання Малої Т.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ; адреса для листування: АДРЕСА_2 )

до Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м.Запоріжжя, пр. Соборний, 166, )

про визнання протиправними та скасування рішень,-

за участі представників сторін:

від позивача - Дуда С.В.

(діє на підставі ордеру серія ЗП № 107622)

від відповідача - Жовтоножко Д.Ф.

(діє на підставі довіреності № 1374/08-01-10-02 від 28.12.2018 року)

ВСТАНОВИВ:

06 вересня 2019 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі відповідач), в якому позивач просить суд визнати протиправними та скасувати рішення Головного Управління ДФС в Запорізькій області, а саме:

- податкову вимогу № Ф- від 25 червня 2019 pоку, про стягнення Єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (ЄСВ), на суму 24567,4 грн.;

- рішення № від 25 червня 2019 pоку, про застосування суми штрафних санкцій за несвоєчасність нарахування ЄСВ на суму 4913,48 грн.

- податкове повідомлення-рішення: № від 25 вересня 2019 pоку про стягнення податку з доходів фізичних осіб, в сумі 768681,51 грн., та штрафних (фінансових) санкцій на суму 384340,76 грн.

- податкове повідомлення-рішення № від 25 вересня 2019 pоку про стягнення військового збору, на суму 64056,80 грн. та суми штрафних санкцій 32028,4 грн.

Ухвалою судді від 10 вересня 2019 року провадження у справі відкрито за правилами загального позовного провадження, а підготовче засідання призначено на 25 вересня 2019 року.

Ухвалою суду від 25 вересня 2019 року провадження у справі зупинено до 29 жовтня 2019 року.

29 жовтня 2019 року провадження у справі поновлено, про що постановлено відповідну ухвалу суду.

Разом з тим, 29 жовтня 2019 року протокольною ухвалою суду підготовче засідання відкладено на 19 листопада 2019 року.

19 листопада 2019 року в підготовчому засіданні протокольною ухвалою суду, за письмовими згодами всіх учасників справи, призначено справу до судового розгляду по суті на 19 листопада 2019 року після закриття підготовчого провадження, а у розгляді справи по суті оголошено перерву 17 грудня 2019 року.

Відповідно до статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) 17 грудня 2019 року сторонам проголошено вступну та резолютивну частину рішення та оголошено про час виготовлення рішення у повному обсязі.

Позовна заява обґрунтована тим, що на підставі наданих позивачем до перевірки первинних документів підтверджено в повному обсязі факт взаємодії ФОП ОСОБА_1 з ПП «ВРТ Елан», по наданню давальницької сировини (металу) для виготовлення продукції, та фактичне виготовлення продукції, здійснення транспортних перевозок здійснення належної оплати. Зазначає, що в наданих для перевірки первинних документах по взаємодії з ПП «ВРТ Елан», (видаткових накладних, Актах прийому передачі) вказано в одиницях виміру - кількість переданого металу та сировини в метрах довжини та ваги в тонах, при відсутності вказаної вартості цієї сировини в гривнях України, у відповідності з «Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року, та вимогами Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Вказує, що перевіряючий ревізор не звернув уваги на проведення ГУ ДФС в Запорізькій області позапланової документальної перевірки ФОП ОСОБА_1 за період з 01 січня 2017 року по 30 листопада 2017 року, з питань повноти своєчасності нарахування ПДВ. що відображено у Акті № 1081/08-01-13-05/ від 14 травня 2019 року. В зазначеному акті досліджені взаємодії ФОП ОСОБА_1 з ПП «ВРТ Елан» щодо виготовлення продукції з матеріалів замовника позивача, фактичне відвантаження наданої сировини та повернення продукції замовнику (позивачу), належне віднесення до складу валових витрат позивачем, здійснення своєчасної оплати, проаналізована Довідка ГУ ДФС в Вінницькій області від 13 грудня 2018 року про проведення зустрічної перевірки, за результатами якої підтверджений факт реальних господарських відносин в повному обсязі. Згідно висновку Акту документальної перевірки №1081/08-01-13-05/ від 14 травня 2019 року порушень, за результатами перевірки у ФОП ОСОБА_1 не встановлено.

В судовому засіданні представник позивача просив суд позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Представник Головного управління ДФС у Запорізькій області в судовому засіданні проти адміністративного позову заперечив з підстав викладених у письмовому відзиві (вх.№ 44810 від 29 жовтня 2019 року), відповідно до якого зазначено, що за даними ФОП ОСОБА_1 включено до витрат суми для виробництва товарно-матеріальних цінностей ПП «ВРТ Елан» на протязі 2017 - 2018 років на загальну суму 4270452,83 грн., у тому числі у 2017 році на суму 3293953,72 грн., у 2018 році на суму 976499,11 грн. На підставі наданих до перевірки ФОП ОСОБА_1 документів (видаткових накладних у переробку, видаткових накладних з переробку, актів здачі-приймання робіт (надання послуг), пояснювальних записок (звітів про використані матеріали при виробництві)) не можливо визначити ціну, вартість конкретної одиниці продукції, яка виготовлена на виконання вимог договорів підряду на виготовлення продукції із матеріалів замовника (№ б/н від 30 грудня 2016 року, № б/н від 28 грудня 2017 року) та отримана від ПП «ВРТ Елан», які в подальшому продано ФОП ОСОБА_1 покупцям. Для проведення перевірки ФОП ОСОБА_1 не надано жодного первинного документу щодо документального підтвердження понесення витрат щодо виготовлення продукції (надання робіт, послуг) по конкретному об`єкту витрат, на виконання договорів підряду на виготовлення продукції із матеріалів замовника (№ б/н від 30 грудня 2016 року, № б/н від 28 грудня 2017 року) та яка отримана від ПП «ВРТ Елан», які б відповідали вимогам частині 2 статті 9 Закону про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні з відображенням обов`язкових реквізитів первинних та зведених облікових документів (зміст та обсяг господарської операції) та підтверджували фактичне понесення витрат по конкретному об`єкту витрат. Перевіркою, з урахування вищевказаного, не можливо визначити та документально підтвердити вартість сировини, матеріалів, товарів, що утворюють основу виготовлення продукції або товарів (надання робіт, послуг), на виконання договорів підряду на виготовлення продукції із матеріалів замовника (№ б/н від 30 грудня 2016 року, № б/н від 28 грудня 2017 року) та отримана від ПП «ВРТ Елан», які можуть бути безпосередньо віднесені до конкретного об`єкта витрат. Таким чином перевіркою встановлено, що ФОП ОСОБА_1 в порушення підпункту 177.4.1 пункту 177.4 статті 177 Податкового кодексу України завищено документально підтверджені витрати щодо отримання продукції від ПП «ВРТ Елан» на загальну суму 4270452,83 грн. у тому числі у 2017 року на суму 3293953,72 грн., у 2018 р. на суму 976499,11 грн.

Представник відповідача в судовому засіданні просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи суд встановив наступні обставини.

На підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, пункту 75.1 статті-75, пункту 77.1, пункту 77.4 статті 77 розділу II глави 8 Податкового кодексу України № 2755 - VI від 02 грудня 2010 року, пункту 1 статті 13 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», наказу Головного управління ДФС у Запорізькій області від 21 березня 2019 року № 1087 та плану - графіка проведення документальних планових перевірок суб`єктів господарювання на ІІ квартал 2019 року відповідачем проведена документальна планова виїзна перевірка діяльності фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 з питання своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, виконання вимог валютного та іншого законодавства, дотримання законодавства щодо укладання трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками за період з 01 січня 2017 року по 31 грудня 2018 року та з питань правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску за загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01 січня 2017 року по 31 грудня 2018 року відповідно до затвердженого плану перевірки, наведеного у додатку до акта.

Перевірка проводилась з 12 квітня 2019 року по 07 травня 2019 року. Строк проведення перевірки продовжувався на 5 робочих днів з 26 квітня 2019 року по 07 травня 2019 року

На результатами перевірки податковим органом складено Акт перевірки №378/08-1-13-05/216737940 від 14 травня 2019 року «Про результати документальної планової виїзної перевірки ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки фізичної особи НОМЕР_1 з питання своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, виконання вимог валютного та іншого законодавства, дотримання законодавства щодо укладання трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками за період з 01 січня 2017 року по 31 грудня 2018 року та з питань правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску за загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01 січня 2017 року по 31 грудня 2018 року».

Висновками акта перевірки визначено, що Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 порушено:

- пунктів 177.2, 177.4 статті 177 Податкового кодексу України підприємцем занижено чистий оподатковуваний доход за 2017 року в сумі 3305486,13 грн., за 2018 року в сумі 1104280,59 грн., що призвело до заниження суми податку на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності на загальну суму 793758,01 грн., у тому числі за 2017 рік на суму 594987,50 грн., за 2018 рік на суму 198770,51 грн.;

- підпункту 1.4 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу XX, пунктів 177.2, 177.4 статті 177 Податкового кодексу України підприємцем занижено чистий оподатковуваний доход за 2017 рік в сумі 3305486,13 грн., за 2018 року в сумі 1104280,59 грн., що призвело до заниження суми військового збору від здійснення підприємницької діяльності на загальну суму 66146,50 грн., у тому числі за 2017 рік на суму 49582,29 грн., за 2018 рік на суму 16564,21 грн.

- частини 1 статті 7, частини 2 статті 9 Закону України „Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08 липня 2010 року № 2464-УІ, внаслідок не вірного визначення суми доходу, на яку нараховується єдиний внесок з урахуванням максимальної величини бази нарахування єдиною внеску в результаті чого занижено належного до сплати в бюджет єдиного внеску з сум доходу, на який нараховується єдиний внесок у розмірі 22%. у розмірі - 24567,40 грн. у т.ч. по періодах: за 2017 рік на суму 24567,40 грн.

Не погоджуючись з висновками акту перевірки від 14 травня 2019 року № 378/08-01-13-05/, були надані до ГУ ДФС у Запорізькій області заперечення № 19 від 07 червня 2019 року (вх. № 35350/ФОП від 10 червня 2019 року).

Головним управлінням ДФС у Запорізькій області розглянуто заперечення ФОП Ковальової ОСОБА_2 Г № 19 від 07 червня 2019 року (вх. ГУ ДФС у Запорізькій області № 35350/ФОП від 10 червня 2019 року) до акту від 14 травня 2019 року № 378/08-01-13-05/ та листом № 10625/14/08-01-13-05 від 20 червня 2019 року надано відповідь про результати розгляду заперечень.

На підставі акту перевірки № 378/08-01-13-05/ від 14 травня 2019 року ГУ ДФС у Запорізькій області винесено:

вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф- від 25 червня 2019 року на суму 24567,40 грн.

рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску № від 25 червня 2019 року на суму 4913,48 грн.

податкове повідомлення - рішення по податку на доходи фізичних осіб за результатами річного декларування (код платежу 11010500) № від 25 червня 2019 року (далі - ППР № ) на загальну суму 1190637,02 грн. у тому числі основного платежу - 793758,01 грн. та штрафні санкції 396879,01 грн.

податкове повідомлення - рішення по військовому збору (код платежу 11011001) № від 25 червня 2019 року (далі - ППР № ) на загальну суму 99219,76 грн., у тому числі основного платежу - 66146,50 грн. та штрафні санкції - 33073,26 грн.

Не погодившись з такими рішеннями, ФОП ОСОБА_1 подана скарга.

Рішенням ДФС України від 08 серпня 2019 року № 38129/6/99-99-11-05-02-25 скаргу на вимогу № Ф- від 25 червня 2019 року, рішення № від 25 червня 2019 року залишено без задоволення.

Рішенням ДПС України від 05 вересня 2019 року № 627/6/99-00-08-05-04 про результати розгляду скарги скасовано податкові повідомлення-рішення ГУ ДФС у Запорізькій області від 25 червня 2019 року № в частині податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб за основним платежем - 25076,50 грн. штрафних санкцій у розмірі 12538,25 грн., № в частині податкового зобов`язання з військового збору за основним платежем - 2089,70 грн. штрафних санкцій у розмірі 1044,86 грн., в іншій частині зазначені податкові повідомлення-рішення залишено без змін, а скаргу частково задоволено.

Так в частині скасовані податкові повідомлення-рішення з податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб та військового збору були в наслідок не вірного визначення завищення витрат на вартість послуг охорони оплачених управлінню поліції в Запорізькій області на загальну суму 22418,53 грн., у тому числі за 2017 рік на суму 11532,41 грн., за 2018 рік на суму 10886,12 грн. та витрат на оплату праці найманим працівникам і нарахування на заробітну плату за січень - березень 2018 року на загальну суму 116895,36 грн.

Головним управлінням ДПС у Запорізькій області на підставі Рішення ДПС України від 05 вересня 2019 року № 627/6/99-00-08-05-04 прийняті нові податкові повідомлення - рішення з:податку на доходи фізичних осіб за результатами річного декларування (код платежу 11010500) № від 25 вересня 2019 року на загальну суму 1153022,27 грн., у тому числі основного платежу - 768681,51 грн. та штрафні санкції - 384340,76 грн., та з військового збору (код платежу 11011001) № від 25 вересня 2019 року (далі - ППР № ) на загальну суму 96085,20 грн., у тому числі основного платежу - 64056,80 грн. та штрафні санкції 32028,40 грн.

Вважаючи прийняті відповідачем рішення протиправними, позивач звернувся до суду із позовом про їх скасування.

Ураховуючи викладене, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає за необхідне зазначити про таке.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з приписів частини 2 статті 2 КАС України, відповідно до яких у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною 1 статті 2 КАС завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює ПК України. Зокрема ПК України визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства (абзац 1 пунку 1.1 статті 1 ПК України).

Статтею 177 ПК України визначено особливості оподаткування доходів, отриманих фізичною особою-підприємцем від провадження господарської діяльності, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування.

Так, згідно з пунктом 177.1 статті 177 ПК України, доходи фізичних осіб - підприємців, отримані протягом календарного року від провадження господарської діяльності, оподатковуються за ставками, визначеними в пункті 167.1 статті 167 цього Кодексу (тобто, у розмірі 15 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2-167.5 цієї статті), у тому числі, але не виключно у формі заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв`язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами).

Згідно з вимогами пункту 177.2 статті 177 ПК України, об`єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто, різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та не грошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов`язаними з господарською діяльністю такої Фізичної особи - підприємця.

У відповідності до пункту 177.4 статті 177 ПК України, до переліку витрат, безпосередньо пов`язаних з отриманням доходів, належать витрати, до складу яких включається вартість сировини, матеріалів, товарів, що утворюють основу для виготовлення (продажу) продукції або товарів (надання робіт, послуг), купівельних напівфабрикатів та комплектуючих виробів, палива й енергії, будівельних матеріалів, запасних частин, тари й тарних матеріалів, допоміжних та інших матеріалів, які можуть бути безпосередньо віднесені до конкретного об`єкта витрат.

Підпунктом 177.4.2. пункту 177.4 статті 177 ПК України визначено, що до переліку витрат, безпосередньо пов`язаних з отриманням доходів, належать витрати на оплату праці фізичних осіб, що перебувають у трудових відносинах з таким платником податку (далі - працівники), які включають витрати на оплату основної і додаткової заробітної плати та інших видів заохочень і виплат виходячи з тарифних ставок, у вигляді премій, заохочень, відшкодувань вартості товарів (робіт, послуг), витрати на оплату за виконання робіт, послуг згідно з договорами цивільно-правового характеру, будь-яка інша оплата у грошовій або натуральній формі, встановлена за домовленістю сторін (крім сум матеріальної допомоги, які звільняються від оподаткування згідно з нормами цього розділу); обов`язкові виплати, а також компенсація вартості послуг, які надаються працівникам у випадках, передбачених законодавством, внески платника податку на обов`язкове страхування життя або здоров`я працівників у випадках, передбачених законодавством.

Згідно пунктом 177.4.3. пункту 177.4 статті 177 ПК України до переліку витрат, безпосередньо пов`язаних з отриманням доходів, належать суми єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірах і порядку, встановлених законом.

Також до переліку витрат, безпосередньо пов`язаних з отриманням доходів, належать інші витрати, до складу яких включаються витрати, що пов`язані з веденням господарської діяльності, які не зазначені в підпунктах 177.4.1-177.4.3 цього пункту, до яких відносяться витрати на відрядження найманих працівників, на послуги зв`язку, реклами, плати за розрахунково-касове обслуговування, на оплату оренди, ремонт та експлуатацію майна, що використовується в господарській діяльності, на транспортування готової продукції (товарів), транспортно-експедиційні та інші послуги, пов`язані з транспортуванням продукції (товарів), вартість придбаних послуг, прямо пов`язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг (пункту 177.4.4. пункту 177.4 статті 177 ПК України).

Згідно із підпунктом 14.1.36. пункту 14.1. статті 14 ПК України, господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також, через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема, за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

За приписами статті 1 Закону України від 16.07.99 N 996-XIV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Тобто, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Податковий орган в Акті перевірки №378/08-1-13-05/216737940 від 14 травня 2019 року зробив висновок про те, що за даними ФОП ОСОБА_1 включено до витрат суми для виробництва товарно-матеріальних цінностей ПП «ВРТ Елан» на протязі 2017 - 2018 років на загальну суму 4270452,83 грн., у тому числі у 2017 р. на суму 3293953,72 грн., у 2018 році на суму 976499,11 грн. Вказує, що на підставі наданих до перевірки ФОП ОСОБА_1 документів (видаткових накладних у переробку, видаткових накладних з переробку, актів здачі-приймання робіт (надання послуг), пояснювальних записок (звітів про використані матеріали при виробництві)) не можливо документально визначити ціну, вартість конкретної одиниці продукції, яка виготовлена на виконання вимог договорів підряду на виготовлення продукції із матеріалів замовника (№ б/н від 30.12.2016р., № б/н від 28 грудня 2017 року) та отримані від ПП «ВРТ Елан» кузовні деталі до сільськогосподарської техніки у 2017 році в загальній кількості 17552 одиниць, у 2018 році в загальній кількості 14756 одиниць. Отримані від ПП «ВРТ Елан» кузовні деталі до сільськогосподарської техніки в подальшому продано ФОП ОСОБА_1 покупцям. Зазначено, що для проведення перевірки ФОП ОСОБА_1 не надано жодного первинного документу щодо документального підтвердження понесення витрат по виготовленню продукції (надання робіт, послуг), на виконання договорів підряду на виготовлення продукції із матеріалів замовника (№ б/н від 30 грудня 2016 року, № б/н від 28 грудня 2017 року) та яка отримана від ПП «ВРТ Елан», які б відповідали вимогам частині 2 статті 9 Закону про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні з відображенням обов`язкових реквізитів первинних та зведених облікових документів (назва документа (форми); дата і місце складання; назва підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис, аналог власноручного підпису або підпис, прирівняний до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції") та підтверджували фактичне понесення витрат. Перевіркою, з урахування вищевказаного, не можливо визначити та документально підтвердити вартість сировини, матеріалів, товарів, що утворюють основу виготовлення продукції або товарів (надання робіт, послуг), на виконання договорів підряду на виготовлення продукції із матеріалів замовника (№ б/н від 30 грудня 2016 року, № б/н від 28 грудня 2017 року) та отримана від ПП «ВРТ Елан», які можуть бути безпосередньо віднесені до конкретного об`єкта витрат.

Суд не погоджується з такими висновками викладеними у Акті перевірки №378/08-1-13-05/216737940 від 14 травня 2019 року на підставі наступного.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Аналіз цієї норми дає підстави вважати, що первинний документ згідно з цим визначенням містить дві обов`язкові ознаки: він має містити відомості про господарську операцію і підтверджувати її реальне (фактичне) здійснення.

Згідно із частинами першою та другою статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Судом у судовому засіданні досліджено:

Договір підряду на виготовлення продукції із матеріалів замовника від 30 грудня 2016 року (укладений між ФОП ОСОБА_1 та ПП «ВРТ Елан»)

На виконання такого договору позивачем до суду надано:

розрахунок вартості переробки за 2017 рік;

видаткову накладну у переробку №ЗГ0000001 від 21.01.2017 р.;

видаткову накладну у переробку №ЗГ0000003 від 21.01.2017 р.;

видаткову накладну у переробку №ЗГ0000009 від 18.02.2017 р.;

видаткову накладну у переробку №ЗГ0000007 від 18.02.2017 р.;

видаткову накладну у переробку №ЗГ0000029 від 02.04.2017 р;

видаткову накладну у переробку №ЗГ0000022 від 20.03.2017 р;

видаткову накладну у переробку №ЗГ0000033 від 24.04.2017 р;

видаткову накладну у переробку №ЗГ0000031 від 02.04.2017 р;

видаткову накладну у переробку №ЗГ0000046 від 02.06.2017 р;

видаткову накладну у переробку №ЗГ0000034 від 24.04.201 7 р;

видаткову накладну у переробку №ЗГ0000047 від 15.06.201 7 р;

видаткову накладну у переробку №13 від 03.08.2017 р.;

видаткову накладну у переробку № 18 від 22.09.2017 р.;

видаткову накладну у переробку № 16 від 26.08.2017 р.;

видаткову накладну у переробку №19 від 18.10.2017 р.;

видаткову накладну у переробку №23 від 30.10.2017 р.;

видаткову накладну у переробку №24 від 30.10.2017 р.:

видаткову накладну у переробку №25 від 04.11.2017 р.;

видаткову накладну у переробку №27 від 23.11.2017 р.:

видаткову накладну у переробку №33 від 06.12.2017 р.;

видаткову накладну у переробку №37 від 22.12.2017 р.;

видаткову накладну у переробку №36 від 22.12.2017 р.;

видаткову накладну у переробку №ЗГ0000005 від 21.01.2017 р.;

видаткову накладну у переробку №ЗГ0000037 від 05.02.2017 р.;

видаткову накладну у переробку №ЗГ0000036 від 21.01.2017 р.;

видаткову накладну у переробку №ЗГ0000039 від 11.03.2017 р.;

видаткову накладну у переробку №ЗГ0000038 від 11.03.2017 р.;

видаткову накладну у переробку №ЗГ0000041 від 02.04.2017 р.;

видаткову накладну у переробку №ЗГ0000040 від 20.03.2017 р.;

видаткову накладну у переробку №ЗГ0000042 від 24.04.2017 р.;

видаткову накладну у переробку №42 від 28.04.2017 р.;

видаткову накладну у переробку №43 від 02.06.2017 р.;

видаткову накладну у переробку №44 від 15.06.2017 р.;

видаткову накладну у переробку №46 від 03.07.2017 р.;

видаткову накладну у переробку №45 від 21.06.2017 р.;

видаткову накладну у переробку №48 від 07.07.2017 р.;

видаткову накладну у переробку №49 від 21.07.2017 р.;

видаткову накладну у переробку №50 від 01.08.2017р.;

видаткову накладну у переробку №51 від 03.08.2017 р.;

видаткову накладну у переробку №52 від 26.08.2017 р.;

видаткову накладну у переробку №53 від 22.09.2017 р.;

видаткову накладну у переробку №20 від 18.10.2017 р.;

видаткову накладну у переробку №54 від 21.10.2017 р.;

видаткову накладну у переробку №57 від 04.11.2017 р.;

видаткову накладну у переробку №56 від 30.10.2017 р.;

видаткову накладну у переробку №29 від 24.11.2017 р.;

видаткову накладну у переробку №60 від 23.11.2017 р.;

видаткову накладну у переробку №61 від 30.11.2017 р.;

видаткову накладну у переробку №59 від 24.11.2017 р.;

видаткову накладну у переробку №63 від 22.12.2017 р.;

видаткову накладну у переробку №62 від 06.12.2017 р.;

акт прийому передачі надання послуг №2 від 05.01.2018 р.;

пояснювальну записка №1 від 10.01.2018 р.;

видаткові накладні з переробки за 2017 р.;

акт звірки взаєморозрахунків з ПП «ВРТ Елан» за 2017 р.;

звіт про дебітові і кредитові операції між ФОН ОСОБА_1 та ПП «ВРТ Елан» за 2017 p.;

договір про надання послуг з вантажоперевезення від 04.01.2017 з фізичною особою ОСОБА_3 ;

товарно-транспортні накладні ФОП ОСОБА_1 ;

подорожні листи;

акти виконаних робіт, за 2017 р.;

товарно-транспортну накладну ТОВ «Круг» від 23.11.2017 p.;

товарно-транспортну накладну ФОП ОСОБА_4 від 18.10.2017 р;

подорожні листи ФОП ОСОБА_1 від ТОВ «Круг»;

акт звірки розрахунків з ТОВ «Круг» за 2017 р.;

договір підряду на виготовлення продукції із матеріалів замовника від 28 грудня 2017 р. (укладений між ФОП ОСОБА_1 та ПП «ВРТ Елан»);

розрахунок вартості переробки за 2018 p.;

видаткову накладну з переробки за 2018 р.;

видаткову накладну з переробки за 2018 р.;

акт прийому передачі надання послуг №1 від 15.01.2019 p.;

пояснювальну записку №1 від 15.01.2019р.

акт звірки взаєморозрахунків з ПП «ВРТ Елан» за 2018 p.;

товарно-транспортну накладну ТОВ «Круг» від 06.12.2018 p;

акт прийому виконаних робіт ТОВ «Круг» №73 від 06.12.2018 р;

товарно-транспортні накладні ФОП ОСОБА_1

подорожні листи;

посвідчення про відрядження, за 2018 р.;

звіт про дебітові і кредитові операції між ФОП ОСОБА_1 та ПП «ВР Т Елан» за 2018 p.;

подорожні листи ФОП ОСОБА_1 від ТОВ «Круг».

Суд зауважує про те, що господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства. Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов`язкова ознака господарської операції також передбачена нормами Кодексу.

При розгляді справи та матеріалів, судом звернуто увагу на дослідження обставин реальності здійснення господарських операцій платника податку, на підставі яких таким платником були сформовані дані податкового обліку.

Необхідно звернути увагу на те, що поставка товарів/послуг/робіт для цілей визначення об`єкта оподаткування має бути фактично здійснена і підтверджена належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Виходячи з вимог частини 2 статті 9 Закону № 996 надані до перевірки видаткові накладні від ФОП ОСОБА_1 про направлення сировини до ПП «ВРТ План», (у переробку), та видаткові накладні ПП «ВРТ Елан» на ФОП ОСОБА_1 (з переробки), акти здачі-приймання робіт (надання послуг), пояснювальні записки (звіти про використані матеріали при виробництві, товарно-транспортні накладні, тощо відповідають всім критеріям первинного бухгалтерського документу, мають всі необхідні реквізити і є підставою для бухгалтерського обліку.

Порядок створення, прийняття і відображення у бухгалтерському обліку, а також зберігання первинних документів, облікових регістрів, бухгалтерської та іншої звітності, що ґрунтується на даних бухгалтерського обліку, підприємствами, їх об`єднаннями та госпрозрахунковими організаціями (крім банків) незалежно від форм власності (надалі - підприємства), установ та організацій, основна діяльність яких фінансується за рахунок коштів бюджету (надалі - установи) визначає Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку затверджене Наказом Міністерства фінансів України 24 травня 1995 року від № 88.

Відповідно до пункту 2.1 пункту 2 Положення №88 від 24 травня 1995 року визначено, що первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, які містять відомості про господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

Первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції (пункт 2.4 пункту 2 Положення №88 від 24 травня 1995 року).

Таким чином, суд не приймає висновок податкового органу зроблений у Акті перевіри, що для надання документам юридичної сили і доказовості повинні мати такі обов`язкові реквізити зокрема як зміст господарської операції та її вимірники (у натуральному і вартісному виразі), оскільки підпункт 2.4 пункту 2 Положення №88 від 24 травня 1995 року чітко дає визначення у натуральному та/або вартісному виразі тобто надає вибір встановлення вимірювального показника.

Однак, податковий орган у Акті перевірки №378/08-1-13-05/216737940 від 14 травня 2019 року протиправно робить висновок про те, що господарської операції та її вимірники повинен бути зазначений як у натуральному так і в вартісному виразі, а відтак одночасного зазначення у первинних документах натурального виразу товарно-матеріальних цінностей та їх вартісного виразу не є необхідним.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що податковим органом зроблені протиправні висновки про те, що позивачем порушено пункт 177.2, 177.4 статті 177 Податкового кодексу України.

В зв`язку з невірним визначенням ревізором бази оподаткування по військовому збору та по єдиному внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, на підставі помилкового трактування підпункт 2.4 пункту 2 Положення №88 від 24 травня 1995 року суд вважає, що суми податкового зобов`язання з військового збору та єдиного внеску на не відповідають дійсності а рішення, яким визначені такі зобов`язання повинні бути скасовані.

Крім того, рішенням ДФС України №627/6/99-00-0805-04 під 05 вересня 2019 року, скаргу ФОП ОСОБА_1 задоволено частково, та скасовані податкові повідомлення: № від 25 червня 2019 року та № від 25 червня 2019 року.

Тобто податковий орган вищого рівня погодився з невірністю визначення ревізором завищених витрат та чистого оподаткованого доходу ФОП ОСОБА_1 в частині: нарахування заробітної плати, на загальну суму 116895.36 грн. витрат по сплаті вартості охорони за період 2017-2018 років на суму 22418,53 грн., на загальну суму 139 313.89 грн., які відображені в спірному акті.

Таким чином, база оподаткування на підставі якою позивачу були нараховані податкові зобов`язання повинні бути відкориговані з урахування рішення.

Отже, на підставі викладено, суд приходить до висновку про те, що податкову вимогу № Ф- від 25 червня 2019 pоку, про стягнення Єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (ЄСВ), на суму 24567,4 грн., рішення № від 25 червня 2019 pоку, про застосування суми штрафних санкцій за несвоєчасність нарахування ЄСВ на суму 4913,48 грн., податкове повідомлення-рішення: № від 25 вересня 2019 pоку про стягнення податку з доходів фізичних осіб, в сумі 768681,51 грн., та штрафних (фінансових) санкцій на суму 384340,76 грн. та податкове повідомлення-рішення № від 25 вересня 2019 pоку про стягнення військового збору, на суму 64056,80 грн. та суми штрафних санкцій 32028,4 грн. підлягає скасуванню.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку. Основними засадами (принципами) адміністративного судочинства є, зокрема, змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі.

Згідно частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За приписами статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідачем не доведена правомірність оскаржуваних рішень, у зв`язку із чим позовні вимоги є доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи вищезазначене, та керуючись статтями 2, 77, 139, 241-245 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ; адреса для листування: АДРЕСА_2 ) до Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м.Запоріжжя, пр. Соборний, 166, ) про визнання протиправною та скасування вимоги, - задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати рішення Головного Управління ДФС в Запорізькій області, а саме:

- податкову вимогу № Ф- від 25 червня 2019 pоку, про стягнення Єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (ЄСВ), на суму 24567,4 грн.;

- рішення № від 25 червня 2019 pоку, про застосування суми штрафних санкцій за несвоєчасність нарахування ЄСВ на суму 4913,48 грн.

- податкове повідомлення-рішення: № від 25 вересня 2019 pоку про стягнення податку з доходів фізичних осіб, в сумі 768681,51 грн., та штрафних (фінансових) санкцій на суму 384340,76 грн.

- податкове повідомлення-рішення № від 25 вересня 2019 pоку про стягнення військового збору, на суму 64056,80 грн. та суми штрафних санкцій 32028,4 грн.

Стягнути на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Запорізькій області (69001, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд.166, ) судові витрати, у вигляді судового збору у сумі 9605 грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 27 грудня 2019 року.

Суддя Д.В. Татаринов