Справа № 171/1579/19
Суддя: Голобутовський Роман Зіновійович
Дата ухвалення: 2019-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2019 рокуСправа № 171/1579/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Голобутовського Р.З.
розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Апостолівської міської ради Дніпропетровської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Товариство з обмеженою відповідальністю «Солар Енерджі Компані», про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії,
- визнати протиправними та скасувати п. 12 та п. 13 рішення 47 сесії VII скликання від 11.04.2018 року Апостолівської міської ради Дніпропетровської області «про відмову у надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства в межах м. Апостолове № 338 від 21.04.2016 року на ім`я ОСОБА_2 та № 339 від 21.04.2016 року на ім`я ОСОБА_1 »;
- зобов`язати Апостолівську міську раду Дніпропетровської області розглянути заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 29.02.2016 року датою реєстрації 04.03.2016 року та надати дозволи на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2 гектари кожна на території Апостолівської міської ради Дніпропетровської області.
В обґрунтування позовної заяви зазначено, що 29.02.2016 року вони звернулися до Апостолівської міської ради Дніпропетровської області із заявами про надання дозволів на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок орієнтованою площею 2,00га кожна у власність на території Апостолівської міської ради. Рішеннями виконкому Апостолівської міської ради №338 від 21.04.2016 року та №339 від 21.04.2016 року було відмовлено позивачам у наданні дозволів на розробку проекту землеустрою. Означені рішення виконкому Апостолівської міської ради були оскаржені в судовому порядку. Постановою Апостолівського районного суду Дніпропетровської області у справі №171/1758/16-а від 04.08.2017 року визнано протиправними і скасовано рішення №338 від 21.04.2016 року та №339 від 21.04.2016 року. Також, судом було зобов`язано Апостолівську міську раду повторно розглянути заяву ОСОБА_2 та ОСОБА_1 від 29.02.2016 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2 гектари. Проте, відповідачем дотепер не виконано рішення суду, рішення №338 від 21.04.2016 року та №339 від 21.04.2016 року не скасовані, заяви від 29.02.2016 року повторно не розглянуті, відповідачем надаються лише відписки. Позивачі також зауважили, що звертались до місцевої прокуратури із заявою про злочин, який виразився у невиконанні рішення суду. У травні 2019 року, вкотре звернувшись до міської ради, дізнались, що рішенням Апостолівської міської ради від 21.12.2018 року №1755 було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою площею 12га, до якої входять і земельні ділянки, які позивачі бажали отримати у власність для ведення особистого селянського господарства, Товариству з обмеженою відповідальністю «Солар Енерджі Компані», а згідно з п.12 та п. 13 проколу 47 сесії VII скликання за проект відведення ОСОБА_2 та ОСОБА_1 земельної ділянки у власність утрималось від голосування 21 депутат. Позивачі вважають, що це не відповідає дійсності, оскільки протокол голосування суперечить витягу із протоколу від 11.04.2018 року в частині невідповідності кількості наявних депутатів та депутатів, які брали участь у голосуванні. Відповідачем не наведеного жодних підстав, передбачених ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України, за яких можлива відмова у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою для відведення земельної ділянки, а посилання відповідача на те, що ці земельні ділянки є городи невідомих громадян є протиправним. Просять задовольнити позовні вимог у спосіб, визначений у позовних вимогах.
Ухвалою Апостолівського районного суду Дніпропетровської області (суддя Хоруженко Н.В.) від 29.08.2019 року постановлено позовну заяву передати на розгляд до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.
За результатами автоматичного розподілу справ між суддями Дніпропетровського окружного адміністративного суду адміністративна справу № 171/1579/19 розподілена судді Голобутовському Р.З.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.09.2019 року позовну заяву залишено без руху.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.10.2019 року відкрито провадження у адміністративній справі; справу № 171/1579/19 призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін на 29.10.2019 року.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.10.2019 року до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, залучено Товариство з обмеженою відповідальністю «Солар Енерджі Компані».
Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом, що підтверджується матеріалами справи.
Згідно з ч. 8 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їхні усні пояснення.
Позивачі у судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. ОСОБА_2 подано клопотання про розгляд справи за його відсутності, у якому також просив задовольнити позов у повному обсязі.
Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відзиву на позовну заяву чи клопотання про відкладення розгляду справи, чи про розгляд справи за його відсутності від уповноваженого представника відповідача на адресу суду не надходило.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України основним завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно з положеннями ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідач, покладений на нього обов`язок щодо доказування суду правомірності своїх дій та рішень, не виконав, оскільки в судове засідання не з`явився та відзиву на позовну заяву не подав.
Згідно з ч. 6 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Представник третьої особи у судове не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, жодних пояснень та/або клопотань до суду не подано.
Згідно з ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
03.12.2019 року у судовому засіданні судом ухвалено подальший розгляд справи здійснювати в порядку письмового провадження.
У відповідності до вимог ст. ст. 205, 243 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу у порядку письмового провадження.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.
29.02.2016 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися із заявами до Апостолівської міської ради Дніпропетровської області про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, загальною площею 2 га, в межах м. Апостолове.
Рішенням 13 сесії VII скликання Апостолівської міської ради Дніпропетровської області від 21.04.2016 року № 338 ОСОБА_2 відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, площею 2га, для ведення особистого селянського господарства, що розташована в межах м. Апостолове.

Рішенням 13 сесії VII скликання Апостолівської міської ради Дніпропетровської області від 21.04.2016 року № 339 ОСОБА_1 відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, площею 2га, для ведення особистого селянського господарства, що розташована в межах м. Апостолове.

Постановою Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 04.08.2017 року у справі №171/1758/16-а позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення 13 сесії VII скликання Апостолівської міської ради Дніпропетровської області від 21.04.2016 року № 338 про відмову ОСОБА_2 у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 2га для ведення особистого селянського господарства, що розташована в межах м. Апостолове.

Визнано протиправним та скасовано рішення 13 сесії VII скликання Апостолівської міської ради Дніпропетровської області від 21.04.2016 року № 339 про відмову ОСОБА_1 у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 2га для ведення особистого селянського господарства, що розташована в межах м. Апостолове.

Зобов`язано Апостолівську міську раду Дніпропетровської області повторно розглянути заяву ОСОБА_2 та заяву ОСОБА_1 від 29.02.2016 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства в межах строку, встановленого ст.118 ЗК України, з дня набрання чинності судовим рішенням.

У задоволенні позову в іншій частині відмовлено.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 02.11.2017 року у справі №171/1758/16-а апеляційну скаргу Апостолівської міської ради Дніпропетровської області на постанову Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 04.08.2017 року повернуто.

Отже, постанова Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 04.08.2017 року у справі №171/1758/16-а набрала законної сили 02.11.2017 року.

04.04.2018 року, згідно з протоколом № 28 Засідання постійної комісії міської ради з питань містобудівництва, будівництва, агропромислового комплексу, земельних відносин та охорони природи (підготовка 47 сесії VII скликання) від 04.04.2018 року, до порядку денного засідання постійної комісії включено розгляд земельних питань, в тому числі про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства.

Відповідно до п.6.1 та 6.2 протоколу №28 від 04.04.2018 року постійною комісією вирішено рекомендувати розглянути на сесії Апостолівської міської ради вищезазначене питання та прийняти рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, що розташована в межах м. Апостолове, гр. ОСОБА_2 та гр. ОСОБА_1 (а.с.23).

11 квітня 2018 року відбулось засідання 47 сесії VII скликання Апостолівської міської ради Дніпропетровської області.

Відповідно до протоколу 47 сесії VII скликання Апостолівської міської ради від 11.04.2018 року на сесії розглядались питання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, в тому числі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Так, згідно з п. 12 та п. 13 протоколу 47 сесії VII скликання Апостолівської міської ради від 11.04.2018 року слухали питання: Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, що розташована в межах м. Апостолове, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Виступили: ОСОБА_3 , голова постійної комісії, повідомив про невідповідність даної земельної ділянки до містобудівної документації та схем землеустрою.

Результати відкритого голосування по питанню п.12 та п. 13: за «-», проти «не має», утрималось «21» депутат.

Відповідно до відкритої інформації з офіційного сайту Апостолівської міської ради http://apostolmr.dp.gov.ua в розділі «рішення 47 сесії VII скликання» містяться рішення Апостолівської міської ради, прийняті на сесії 11.04.2018 року, тому числі:

- рішення від 11.04.2018 року б/н «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, що розташована в межах м. Апостолове, Ковпаку К.С», з позначкою - «рішення не прийнято»;

- рішення від 11.04.2018 року б/н «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, що розташована в межах м. Апостолове, Ковпаку ОСОБА_4 », з позначкою - «рішення не прийнято».

Доказів надання позивачам рішень про прийнятий результат за наслідками повторного розгляду 11.04.2018 року питання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, що розташована в межах м. Апостолове, відповідачем не надано.

07.08.2018 року ОСОБА_1 звернувся із заявою до Апостолівського міського голови, в якій просив поставити на порядок денний сесії Апостолівської міської ради в серпні місяці питання про відміну постанов №338 та №339 на виконання постанови суду та повторно розглянути заяви від 29.02.2016 року. Заява ОСОБА_1 зареєстрована 07.08.2019 року за вх.К-721 (а.с.22).

Доказів надання відповіді на заяву ОСОБА_1 від 07.08.2019 року за вх.К-721 відповідачем не надано.

Вважаючи, що їх права порушено, позивачі звернулись до суду з цим позовом.

За нормами ч. 1 статті 3 Земельного кодексу України земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст. 12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: а) розпорядження землями територіальних громад; б) передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання.

Відповідно до ч. 1 ст.121 Земельного кодексу України, громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах:

а) для ведення фермерського господарства - в розмірі земельної частки (паю), визначеної для членів сільськогосподарських підприємств, розташованих на території сільської, селищної, міської ради, де знаходиться фермерське господарство. Якщо на території сільської, селищної, міської ради розташовано декілька сільськогосподарських підприємств, розмір земельної частки (паю) визначається як середній по цих підприємствах. У разі відсутності сільськогосподарських підприємств на території відповідної ради розмір земельної частки (паю) визначається як середній по району;

б) для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара;

в) для ведення садівництва - не більше 0,12 гектара;

г) для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах - не більше 0,25 гектара, в селищах - не більше 0,15 гектара, в містах - не більше 0,10 гектара;

ґ) для індивідуального дачного будівництва - не більше 0,10 гектара;

д) для будівництва індивідуальних гаражів - не більше 0,01 гектара.

За умовами ч.6 ст.118 Земельного кодексу України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри.

До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Згідно з ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Статтею 140 Конституції України визначено, що місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи.

Систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування визначено Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 року №280/97-ВР.

Відповідно до ст. 12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, зокрема, розпорядження землями територіальних громад та передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

Згідно з ч. ч. 1-5 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.

Рішення ради приймаються відкритим поіменним голосуванням, окрім випадків, передбачених пунктами 4 і 16 статті 26, пунктами 1, 29 і 31 статті 43 та статтями 55, 56 цього Закону, в яких рішення приймаються таємним голосуванням.

Результати поіменного голосування підлягають обов`язковому оприлюдненню та наданню за запитом відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації». На офіційному веб-сайті ради розміщуються в день голосування і зберігаються протягом необмеженого строку всі результати поіменних голосувань.

Результати поіменного голосування є невід`ємною частиною протоколу сесії ради.

Відповідно до ч. ч. 9-11 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рішення виконавчого комітету ради з питань, віднесених до власної компетенції виконавчих органів ради, можуть бути скасовані відповідною радою.

Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування підлягають обов`язковому оприлюдненню та наданню за запитом відповідно до Закону України "Про доступ до публічної інформації". Проекти актів органів місцевого самоврядування оприлюднюються в порядку, передбаченому Законом України «Про доступ до публічної інформації», крім випадків виникнення надзвичайних ситуацій та інших невідкладних випадків, передбачених законом, коли такі проекти актів оприлюднюються негайно після їх підготовки.

Згідно з ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно з ст. 76 Кодексу адміністративного судочинства України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно з п. п. 1, 3 ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки є одним з етапів погодження і оформлення документів, які відповідно до вимог законодавства є необхідними для прийняття компетентним органом рішення про набуття громадянами земель у власність.

При цьому, обов`язковим є прийняття відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування за наслідками розгляду поданого клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою вмотивованого рішення про надання дозволу або відмову у його наданні із наведенням усіх підстав такої відмови.

Частиною 7 ст. 118 Земельного кодексу України визначений вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за результатами розгляду клопотання, а саме:

- невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів;

- невідповідність місця розташування об`єкта вимогам прийнятих відповідно до цих законів нормативно-правових актів;

- невідповідність місця розташування об`єкта вимогам генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Чинним законодавством не передбачено право суб`єкта владних повноважень відступати від положень ст. 118 Земельного Кодексу України.

У ході судового розгляду справи встановлено, що у спірних відносинах йдеться про одні і ті самі заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 29.02.2016 року до Апостолівської міської ради про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, загальною площею 2 га, в межах м. Апостолове, повторний розгляд яких ухвалений постановою Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 04.08.2017 року у справі №171/1758/16-а.

Так, постановою Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 04.08.2017 року у справі №171/1758/16-а, яка набрала законної сили від 02.11.2017 року, зобов`язано Апостолівську міську раду Дніпропетровської області повторно розглянути заяву ОСОБА_2 та заяву ОСОБА_1 від 29.02.2016 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства в межах строку, встановленого ст. 118 ЗК України, з дня набрання чинності судовим рішенням.

З матеріалів справи видно, що 04.04.2018 року відбулось засідання постійної комісії міської ради з питань містобудівництва, будівництва, агропромислового комплексу, земельних відносин та охорони природи (підготовка 47 сесії VII скликання), на якій вирішено (п. 6.1, п. 6.2 протоколу №28) рекомендувати розглянути на сесії Апостолівської міської ради вищезазначене питання та прийняти рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, що розташована в межах м. Апостолове, гр. ОСОБА_2 та гр. ОСОБА_1 (а.с.23).

11.04.2018 року відбулось засідання 47 сесії Апостолівської міської ради VII скликання, на порядок денний якої були поставлені земельні питання.

Так, відповідно до п. 12 протоколу 47 сесії VII скликання від 11.04.2018 року слухали питання: «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, що розташована в межах м. Апостолове, ОСОБА_2 ».

Виступили: ОСОБА_3 , голова постійної комісії, який повідомив про невідповідність даної земельної ділянки до містобудівної документації та схем землеустрою.

Було поставлено питання на голосування про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, що розташована в межах м. Апостолове, ОСОБА_2 .

За результатами відкритого голосування: за «-», проти «не має», утрималось «21» депутат (а.с.24).

Відповідно до п. 13 протоколу 47 сесії VII скликання від 11.04.2018 року слухали питання: «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, що розташована в межах м. Апостолове, Ковпаку С ОСОБА_5 ».

Виступили: ОСОБА_3 , голова постійної комісії, який повідомив про невідповідність даної земельної ділянки до містобудівної документації та схем землеустрою.

Було поставлено питання на голосування про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, що розташована в межах м. Апостолове, ОСОБА_1 .

За результатами відкритого голосування: за «-», проти «не має», утрималось «21» депутат (а.с.24).

Згідно з рішенням 47 сесії VII скликання Апостолівської міської ради від 11.04.2018 року б/н «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, що розташована в межах м. Апостолове, Ковпаку К.С» - «рішення не прийнято».

Відповідно до рішення 47 сесії VII скликання Апостолівської міської ради від 11.04.2018 року б/н «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, що розташована в межах м. Апостолове, Ковпаку ОСОБА_4 » - «рішення не прийнято».

Отже, саме вказаними рішеннями Апостолівської міської ради від 11.04.2018 року б/н з позначками «рішення не прийнято», було відмовлено позивачам у наданні дозволів на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, що розташована в межах м. Апостолове, за наслідками повторного розгляду цього питання на 47 сесії VII скликання.

За таких обставин, питання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, що розташована в межах м. Апостолове, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , були предметом розгляду на 47 сесії Апостолівської міської ради VII скликання.

Результати поіменного голосування з питань, зазначених у п. 12 та п. 13 протоколу від 11.04.2018 року та, власне, прийняті за їх результатом рішення Апостолівської міської ради від 11.04.2018 року №б/н стосовно позивачів, містяться на офіційному сайті Апостолівської міської ради http://apostolmr.dp.gov.ua в розділі «рішення 47 сесії VII скликання».

З урахуванням викладеного, доводи позивачів щодо невиконання відповідачем постанови Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 04.08.2017 року у справі №171/1758/16-а в частині не винесення на розгляд сесії питання щодо повторного розгляду заяв ОСОБА_2 та заяву ОСОБА_1 від 29.02.2016 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства в межах міста Апостолове, безпідставні та спростовуються матеріалами справи.

Так, позовні вимоги у частині зобов`язати Апостолівську міську раду Дніпропетровської області розглянути заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 29.02.2016 року не підлягають задоволенню.

Втім, рішення відповідача від 11.04.2018 року б/н з позначками - «рішення не прийнято», що опубліковані на офіційному сайті Апостолівської міської ради http://apostolmr.dp.gov.ua в розділі «рішення 47 сесії VII скликання», хоч і містять висновок не на користь позивачів за результатами відкритого голосування, проте, не містять належного мотивування всупереч ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України.

Крім того, підстав відмови, що передбачені цією нормою, відповідачем в означених рішеннях також не наведено.

Вказане не доведено відповідачем і під час судового розгляду справи.

Суд зазначає, що законодавством, яке регулює земельні відносини, не встановлено вимог до форми висновків уповноважених органів за результатами розгляду клопотань осіб, зацікавлених в одержанні у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, зокрема відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою. Єдина вимога до такої відмови, передбачена Земельним кодексом України, - це її належна мотивація.

Відповідна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 14.08.2018 року у справі №826/1050/17 (адміністративне провадження №К/9901/16556/18).

Враховуючи викладене, суд вважає, що права позивачів порушено й вони підлягають відновленню, так як з боку Апостолівської міської ради допущена протиправна бездіяльність, що полягає у тривалому невирішенні спірного питання на підставі заяв від 29.02.2016 року та врешті прийнятті немотивованих рішень від 11.04.2018 року, внаслідок чого порушено право позивачів бути обізнаним щодо підстав відмови, що в свою чергу, вказує на порушення суб`єктом владних повноважень прав та законних інтересів позивачів.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Позивачі у позовних вимогах просять визнати протиправними та скасувати п. 12 та п. 13 рішення 47 сесії VII скликання від 11.04.2018 року Апостолівської міської ради Дніпропетровської області, що фактично є протоколом засідання 47 сесії Апостолівської міської ради VII скликання від 11.04.2018 року.

Суд зазначає, що рада в межах своїх повноважень приймає акти у формі рішень (ч. 1 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»). Протокол засідання сесії міської ради не є рішенням ради в розумінні ч. 1 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», не є рішенням суб`єкта владних повноважень (індивідуальним актом) в розумінні п. 19 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України, а лише фіксує та відтворює відповідний процес та є обов`язковим документом, що передує прийняттю рішення.

При цьому, предметом спору є оскарження рішень про відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою.

Враховуючи викладене, виходячи із завдань адміністративного судочинства та з метою належного захисту прав позивачів, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та визнати протиправною бездіяльність Апостолівської міської ради, що полягає у неприйнятті мотивованих рішень за результатами повторного розгляду питання про надання дозволів на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства в межах м. Апостолове гр. ОСОБА_2 та гр. ОСОБА_1 на підставі їх заяв від 29.02.2016 року, що відбулось 11.04.2018 року, а також визнати протиправними та скасувати рішення 47 сесії VII скликання Апостолівської міської ради від 11.04.2018 року б/н «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, що розташована в межах м. Апостолове, Ковпаку К.С», - «рішення не прийнято»; та рішення 47 сесії VII скликання Апостолівської міської ради від 11.04.2018 року б/н «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, що розташована в межах м. Апостолове, Ковпаку ОСОБА_4 », - «рішення не прийнято», як таких, що прийняті відповідачем без їх належного обґрунтування, тобто всупереч положенню ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України.

Щодо позовних вимог про зобов`язання надати дозволи на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, суд виходить з наступного.

Постанова Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 04.08.2017 року у справі №171/1758/16-а є преюдиційним рішенням у розумінні ч. 4 ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якої обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

У мотивувальній частині постанови Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 04.08.2017 року у справі №171/1758/16-а судом зазначено, що відповідачем не доведено на момент прийняття спірних рішень №338 від 21.04.2016 року відносно заяви ОСОБА_2 та №339 від 21.04.2016 року відносно заяв ОСОБА_1 наявності невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Таким чином, судом зроблено висновок, що відповідачем з непередбачених законом підстав відмовлено позивачам у наданні дозволів на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства в межах м. Апостолове, доказів наявності підстав, зазначених ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України, при розгляді заяв від 29.02.2016 року відповідачем не надано.

Як встановлено судом у цій справі, наявності підстав для відмови у наданні дозволів на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, визначених ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України, за наслідками повторного розгляду тих самих заяв позивачів, відповідачем також не наведено, рішення від 11.04.2018 року щодо позивачів визнані судом протиправними через їх необґрунтованість та невмотивованість.

Отже, за наслідками вирішення одних і тих самих заяв позивачів від 29.02.2016 року Апостолівська міська рада неодноразово своїми рішеннями (рішення від 21.04.2016 року №338, від 21.04.2016 року №339, рішення від 11.04.2018 року №б/н щодо ОСОБА_1 та рішенням від 11.04.2018 року №б/н щодо ОСОБА_2 ) відмовляла позивачам у прийнятті рішень на їх користь. Щоразу наведене ставало причиною їх звернень до суду з проханням скасувати відповідні рішення та зобов`язати їх повторно розглянути, і щоразу судами встановлена необґрунтованість рішень про відмову у видачі дозволів та розробку проектів землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства в межах м. Апостолове.

У своєму рішенні від 16.09.2015 року у справі №21-1465а15 Верховний Суд України вказав, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку не виконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалось примусове виконання рішення.

У силу положень ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи викладене, суд робить висновок, що позивачами правильно обрано спосіб захисту порушеного права, тому позовні вимоги у частині зобов`язання надати дозволи на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтованою площею 2га в межах м. Апостолове ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Також суд зазначає, що приймаючи таке рішення, суд жодним чином не втручається в дискреційні повноваження Апостолівської міської ради Дніпропетровської області і не підміняє собою її повноваження.

У відповідності до Рекомендацій № К (80) 2 Комітету Міністрів Ради Європи, державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень від 11.03.1980 року, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган з кількох юридично допустимих рішень може обирати те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

На законодавчому рівні поняття «дискреційні повноваження» суб`єкта владних повноважень відсутнє. У судовій практиці сформовано позицію щодо поняття дискреційних повноважень, під якими слід розуміти такі повноваження, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибирати один з кількох варіантів конкретного правомірного рішення.

Водночас, повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Так, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.

Таким чином, дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким.

У справі, що переглядається, повноваження щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою чи надання мотивовано відмови у його наданні, регламентовано ч. 6 ст. 118 ЗК України. Умови, за яких орган відмовляє у наданні дозволу, визначені законом. Якщо такі умови відсутні, орган повинен надати дозвіл. Ці повноваження та порядок їх реалізації передбачають лише один вид правомірної поведінки відповідного органу - надати дозвіл або не надати (відмовити). За законом у цього органу немає вибору між декількома можливими правомірними рішеннями. Тому зазначені повноваження не є дискреційними.

Відповідний правовий висновок викладено Верховним Судом у постановах від 11.09.2019 року у справі № 819/570/18 та від 23.05.2018 року у справі №825/602/17.

Щодо доводів позивачів про те, що протокол голосування суперечить витягу із протоколу від 11.04.2018 року в частині невідповідності кількості наявних депутатів та депутатів, які брали участь у голосуванні, суд зазначає, що рішення, прийняті за результатами голосування по питанню п. 12 та п. 13 протоколу засідання 11.04.2018 року, визнані судом протиправними та скасовані.

Щодо доводів позивачів про невиконання відповідачем постанови Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 04.08.2017 року у справі №171/1758/16-а в частині нескасування своїх рішень №338 та №339, суд зазначає наступне.

Чинним законодавством встановлена неможливість скасування міською радою власного рішення, яке є ненормативним актом.

Ненормативні правові акти органу місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, тому вони не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання, в такому разі передбачений судовий порядок.

У рішенні № 7-рп/2009 від 16.04.2009 року Конституційний Суд України зазначив, що органи місцевого самоврядування є відповідальними за свою діяльність перед юридичними і фізичними особами. Таким чином, органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов`язані з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб`єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Це є «гарантією стабільності суспільних відносин» між органами місцевого самоврядування і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення.

Відтак, відповідач не мав повноважень (права) скасовувати рішення №338 та №339, вони скасовані постановою Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 04.08.2017 року у справі №171/1758/16-а.

Посилання позивачів на рішення Апостолівської міської ради 62 сесії VII скликання від 21.12.2018 року №1755 «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки із зміною цільового призначення для розміщення, будівництва, експлуатації та обслуговування будівель і споруд об`єктів енергогенеруючих підприємств, установ і організацій, яка розташована в межах м. Апостолове, ТОВ «Солар Енерджі Компані», не враховуються судом, оскільки надання відповідного дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність є одним з етапів погодження і оформлення документів, які відповідно до вимог законодавства є необхідними для прийняття компетентним органом рішення про набуття громадянами земель у власність. Саме по собі отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її у власність.

Відповідна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 18.10.2018 року у справі №805/2296/17-а, від 27 лютого 2018 року у справі № 545/808/17.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцієюта законами України.

У відповідності до ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд зазначає, що відповідач як суб`єкт владних повноважень не довів правомірності своїх дій та рішень. Натомість, позивачами доведено та підтверджено належними доказами обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

З урахуванням зазначеного, на підставі наданих доказів у їх сукупності, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд робить висновок про часткове задоволення позовної заяви.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на викладене, сплачений позивачами судовий збір за подання позовної заяви до суду у сумі 1536,80 грн. підлягає стягненню з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань у рівних частинах, відповідно до квитанцій №87 від 27.08.2019 року та №14 від 22.08.2019 року.

Керуючись ст. ст. 2, 9, 72-73, 77, 78, 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_6 ОСОБА_7 до Апостолівської міської ради Дніпропетровської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Товариство з обмеженою відповідальністю «Солар Енерджі Компані», про визнання рішень протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Апостолівської міської ради щодо ненеприйняття мотивованих рішень за результатами повторного розгляду питання про надання дозволів на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства в межах м. Апостолове гр. ОСОБА_1 та гр. ОСОБА_2 на підставі їх заяв від 29.02.2016 року на 47 сесії VII скликання Апостолівської міської ради Дніпропетровської області від 11.04.2018 року.

Визнати протиправним та скасувати рішення 47 сесії VII скликання Апостолівської міської ради від 11.04.2018 року б/н «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, що розташована в межах м. Апостолове, Ковпаку ОСОБА_4 », - «рішення не прийнято».

Визнати протиправним та скасувати рішення 47 сесії VII скликання Апостолівської міської ради від 11.04.2018 року б/н «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, що розташована в межах м. Апостолове, Ковпаку К.С», - «рішення не прийнято».

Зобов`язати Апостолівську міську раду Дніпропетровської області (, вул. Центральна, 65, м. Апостолове, Дніпропетровська область, 53802) видати ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства в межах м. Апостолове на підставі заяви від 29.02.2016 року та доданих до неї документів.

Зобов`язати Апостолівську міську раду Дніпропетровської області (, вул. Центральна, 65, м. Апостолове, Дніпропетровська область, 53802) видати ОСОБА_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства в межах м. Апостолове на підставі заяви від 29.02.2016 року та доданих до неї документів.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Апостолівської міської ради Дніпропетровської області (, вул. Центральна, 65, м. Апостолове, Дніпропетровська область, 53802) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп. відповідно до квитанцій №87 від 27.08.2019 року та №14 від 22.08.2019 року.

Стягнути на користь ОСОБА_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань Апостолівської міської ради Дніпропетровської області (, вул. Центральна, 65, м. Апостолове, Дніпропетровська область, 53802) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп. відповідно до квитанцій №87 від 27.08.2019 року та №14 від 22.08.2019 року.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Р.З. Голобутовський