Справа № 367/129/17
Суддя: Саранюк Л. П.
Дата ухвалення: 2020-01-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 367/129/17
Провадження №2-а/367/32/2019
РІШЕННЯ

Іменем України

27 грудня 2019 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

Головуючої судді Саранюк Л.П.

при секретарі Бабаковій М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Ірпінського міського суду при судовому розгляді адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до УПСЗН Чорнобильської катастрофи Бучанської міської ради про зобов"язання видати довідку про взяття на облік тимчасово переміщеної особи,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з даним позовом до УПСЗН Чорнобильської катастрофи Бучанської міської ради про зобов"язання видати довідку про взяття на облік тимчасово переміщеної особи, мотивуючи свої вимоги тим, що він є громадяном України, який постійно проживає в Україні і покинув своє місце проживання з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, масових порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру, тобто відповідно до ст.1 Закону України від 20 жовтня 2014 року №1706-VІІ «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» (надалі - «Закон №1706-VІІ») є внутрішньо переміщеною особою.

До 21 травня 2014 року він проживав та був зареєстрований у місті Харкові, за адресою: АДРЕСА_1 .

Починаючи з березня 2014 року в місті Харкові почалися повсюдні прояви насильства та масові заворушення. Зокрема, 01 березня 2014 року у Харкові з ініціативи мера Геннадія Кернеса на площі Свободи було проведено «мирний мітинг патріотично налаштованих харків`ян» «За Харків». Перед людьми з російськими прапорами виступали сам мер Геннадій Кернес та колишній голова Харківської ОДА ОСОБА_3 . По закінченні мітингу між учасниками заходу та активістами харківського Євромайдану сталася сутичка, у ході якою учасниками бійки використовувалися палиці та сльозоточивий газ, після чого прихильники Кернеса розпочали штурм будівлі Харківської облдержадміністрації, контрольованої представниками Самооборони Майдану та «Правого сектору». Під час штурму були чутні постріли, над активістами Євромайдану, котрі захищали обласну адміністрацію, чинили самосуд; у результаті за повідомленням Харківської міської ради постраждали 97 осіб: 76 з них було доставлено до лікарень.

06 березня під час ходи біля пам`ятника Тарасові Шевченку та біля театру Шевченка проросійські мітингувальники напали на активістів Євромайдану; правоохоронці оточили кільцем євромайданівців, за допомогою бійців спецпідрозділу «Грифон» їх було заведено до службового автомобілю, який був заблокований учасниками проросійського мітингу. Частину євромайданівців вдалося вивезти, іншу частину правоохоронці відвели на безпечну відстань.

В ніч з 14 на 15 березня 2014 року на вулиці Римарській відбулася масова бійка з застосуванням вогнепальної зброї між проросійськими мітингувальниками та членами громадської організації «Патріот України» («Правий сектор»), внаслідок чого дві людини загинули, а четверо в тяжкому стані були госпіталізовані (у тому числі - співробітник міліції).

06 квітня 2014 року біля 500 озброєних проросійських мітингувальників захопили приміщення Харківської обласної державної адміністрації і утримували її до 08 квітня, коли приміщення ОДА було звільнено правоохоронцями у ході спецоперації.

13 квітня 2014 року та 19 квітня 2014 року у Харкові відбулись чергові акції проросійських мітингувальників, які закінчилась масовими заворушеннями, сутичками з прихильниками Євромайдану та міліцією.

21 квітня 2014 року проросійські активісти напали на футбольних «ультра», які проходили маршем по вулицях міста; у сутичках приймало участь більше двох тисяч людей, протистояння та сутички продовжувалось увесь день.

30 червня 2014 року стало відомо про затримання на Харківщині групи диверсантів з п`яти осіб, які за наказом одного з ватажків терористів на Донеччині Ігоря Безлера мали здійснити підрив залізничної колії на дільниці Харків - Київ під потягом з артилерійськими боєприпасами. У них було вилучено 0,5 кг тротилу, електродетонатори, елементи живлення, а також ще 1,5 кг тротилу, вогнепальну зброю та боєприпаси при обшуку їхніх помешкань.

09,11 та 18 травня 2014 року проросійські активісти проводили масові мітинги по всьому місту, закликаючи до бойкотування виборів Президента України, які супроводжувались сутичками з міліцією та прихильниками «Євромайдану», поранені активісти з обох боків були госпіталізовані.

У ніч на 18 травня 2014 року бойовики атакували табір військовослужбовців антитерористичної операції поблизу м. Ізюма Харківської області, і завдяки діям на випередження українських силовиків напад було відбито. В результаті перестрілки двоє військовослужбовців Національної гвардії було поранено.

Крім того, керівники озброєного терористичного угруповання «ДНР» та «ЛНР» неодноразово публічно заявляли, що їх метою є створення «Новоросії», до якої, за їх думкою, мала війти і Харківська область. Російський президент Путін також неодноразово висловлював своє незадоволення тим, що проросійський заколот на Харківщині не досяг своєї мети в повному обсязі та пригрожував «принять соответствующие меры», які у контексті вторгнення російської армії до Криму та Донбасу могли означати початок військових дій та окупації Харківщини.

За таких обставин, маючи обґрунтовані підстави побоюватись за свою безпеку, з метою уникнення негативних наслідків повсюдних проявів насильства, масових порушень прав людини, які починаючи з березня 2014 року відбувались на території м. Харкова та Харківської області, зважаючи на суттєвий ризик тимчасової окупації, надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру, він змушений був 21.05.2014 покинути своє місце проживання у місті Харкові та переїхати до міста Буча, де зареєстрував своє місце проживання 24.06.2014 за адресою: АДРЕСА_2 .

Обґрунтованість його побоювань щодо своєї безпеки підтверджується наказом Антитерористичного центру при Службі безпеки України від 07 жовтня 2014 року № 33/6/а «Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення» (далі - «Наказ АЦ СБУ №33/6/а»), згідно з яким визначено такі райони проведення антитерористичної операції та терміни її проведення:

-Донецька і Луганська області - з 07 квітня 2014 року;

-Харківська область - з 07 квітня 2014 року до 14 вересня 2014 року.

Тому 07 грудня 2016 року він на підставі ст.ст. 1,2,4 Закону №1706-VІІ та згідно з «Порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. №509 (далі - Постанова №509), особисто звернувся до УПСЗН Чорнобильської катастрофи Бучанської міської ради (далі - Відповідач) з заявою про видачу довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. Під час подання Заяви він пред`явив документ, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України - паспорт громадянина України, а також довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру, а копії цих документів додав до заяви.

Проте листом №5154 від 07.12.2016 Відповідач відмовив йому у наданні довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, посилаючись на «відсутність обставин, що спричинили внутрішнє переміщення з зони проведення антитерористичної операції чи районів тимчасової окупації». До такого висновку Відповідач дійшов на тих підставах, що Постанова №509 прийнята після завершення антитерористичної операції в м. Харкові, а також на підставі Постанови (насправді - Розпорядження) Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 №1275-р, якою м. Харків не віднесено до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

Стверджує, що такі дії Відповідача є протиправними та вчинені з прямим порушенням норм чинного законодавства.

У зв`язку з вищевикладеним просить суд зобов`язати Відповідача видати йому довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. Покласти судові витрати на відповідача.

В судовому засіданні позивач позов підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити.

В судове засідання відповідач свого представника не направив, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. До суду від відповідача надійшов лист про розгляд справи без їх участі, з доданого заперечення проти адміністративного позову вбачається, що позов не визнають у повному обсязі, у задоволенні просять відмовити.

Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові матеріали справи, вважає позов таким, що не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є громадяном України та до 21 травня 2014 року проживав за адресою: АДРЕСА_1 . З 24.06.2014 ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Дані відомості підтверджуються паспортом серії НОМЕР_1 виданим Орджонікідзевським РВ ХМУ УМВС України в Харківській області 07.11.2000.

07.12.2016 позивач звернувся до УПСЗН Чорнобильської катастрофи Бучанської міської ради з заявою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Проте листом №5154 від 07.12.2016 Відповідач відмовив йому у наданні довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, посилаючись на «відсутність обставин, що спричинили внутрішнє переміщення з зони проведення антитерористичної операції чи районів тимчасової окупації».

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, який постійно проживає в Україні, якого змусили або який самостійно покинув своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, масових порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру. Отже визначення поняття «внутрішньо переміщеної особи» чітко включає в себе поняття тимчасової окупації.

Адресою покинутого місця проживання внутрішньо переміщеної особи в розумінні цього Закону визнається адреса місця проживання особи на момент виникнення обставин, зазначених у частині першій цієї статті.

Зазначені обставини вважаються загальновідомими і такими, що не потребують доведення, якщо інформація про них міститься в офіційних звітах (повідомленнях) Верховного Комісара Організації Об`єднаних Націй з прав людини, Організації з безпеки та співробітництва в Європі, Міжнародного Комітету Червоного Хреста і Червоного Півмісяця, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, розміщених на вебсайтах зазначених організацій, або якщо щодо таких обставин уповноваженими державними органами прийнято відповідні рішення.

Відповідно до вищевикладеного, Верховною Радою України прийнято відповідне рішення та визначено території, які мають відповідний статус.

Відповідно до Постанови Верховної Ради України від 17 березня 2015 року № 254 "Про визнання окремих районів, міст, селиш і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями", визначено тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України "Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей" запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України.

Управлінням праці Позивачу було відмовлено у взятті на облік, як переміщену особу, у зв`язку із відсутністю у Позивача обставин, що спричинили переміщення - посилаючись на п.8 Постанови Кабінету Міністрів України № 509 від 01.10.2014 року «Про облік осіб, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції».

Згідно даної Постанови, заявнику може бути відмовлено у видачі довідки, якщо:

1) відсутні обставини, що спричинили переміщення особи з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції;

2) втрачено або викрадено документи, що посвідчують особу, яка переміщується, та підтверджують громадянство України, до їх відновлення.

Згідно Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупованою територією визначається:

1) сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій;

2) внутрішні морські води і територіальне море України навколо Кримського півострова, територія виключної (морської) економічної зони України вздовж узбережжя Кримського півострова та прилеглого до узбережжя континентального шельфу України, на які поширюється юрисдикція органів державної влади України відповідно до норм міжнародного права, Конституції та законів України;

3) повітряний простір над територіями, зазначеними у пунктах 1 і 2 цієї частини.

Згідно поданих документів позивач проживав та був зареєстрований у місті Харкові за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» та Постанови Верховної Ради України від 17 березня 2015 року № 254 "Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями" місто Харків в переліку тимчасово окупованиих територій не значиться.

За вказаних обставин суд приходить до висновку, що доводи позовної заяви в судовому засіданні не знайшли свого підтвердження, а отже позов не підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 2,9,77,90, 122, 123, 241-246, 251 КАС України, суд,-

в и р і ш и в:

В задоволенні позову - відмовити.

Повний текст рішення буде виготовлено на протязі десяти днів 06.01.2020 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного адміністративного суду через Ірпінський міський суд Київської області шляхом подачі в 30-денний строк з дня виготовлення повного тексту рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Л.П. Саранюк