Справа № 400/3171/19
Суддя: Мороз А. О.
Дата ухвалення: 2020-01-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Миколаїв.

03 січня 2020 р.справа № 400/3171/19

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Мороза А.О., за участю секретаря судового засідання Кафанової Г.Г.,

представника позивача: Могутова А.М.,

представника відповідача: Олійник Л.О.,

у спрощеному позовному провадженні із повідомленням учасників справи, у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, розглянув адміністративну справу

за позовомдержавного підприємства "Миколаївський авіаремонтний завод "Нарп", вул. Знаменська, 4, м. Миколаїв, 54037

до відповідачаОфісу великих платників податків ДПС, вул. Дегтярівська, буд. 11-Г, м. Київ 119, 04119

провизнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 11.07.19 р. № , №

В С Т А Н О В И В:

Державне підприємство "Миколаївський авіаремонтний завод "Нарп" (надалі - позивач або ДП "МАРЗ "Нарп") звернулось з позовом до офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, яке під час розгляду справи замінено його правонаступником - офісом великих платників податків Державної податкової служби (надалі - відповідач або ОВПП ДПС) (т. 9 а. с. 126-127), в якому просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 11 липня 2019 р. № № , .

Позовні вимоги обґрунтовані наступним. ДП "МАРЗ "Нарп" мало господарські правовідносини з ТОВ "Промелектроника", ПП "Барклейс", ТОВ "Авиатехкомплект", ТОВ "Авіа-Комплект", ТОВ "Чиста Вода-М", ТОВ "Радіоаптека", ТОВ "Профі-ойл", ТОВ "ВО "Укрспецкомплект", ТОВ "Сокіл-Енергія", ТОВ "ТД "Підшипникцентр" і ТОВ "Авікор". За наслідками перевірки ДП "МАРЗ "Нарп", відповідач зробив безпідставний висновок про штучний характер правовідносин позивача з переліченими постачальниками, всупереч наявності у нього всіх належним чином оформлених первинних документів, які досліджувалась ревізорами під час перевірки. Позивач послався на те, що відповідно до ст. 201 п. 201.10. Податкового кодексу України (надалі - ПК України), після 1 липня 2017 р. реєстрація податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (надалі - ЄРПН), є достатньою підставою для нарахування сум податку на додану вартість (надалі - ПДВ) і не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження з боку платника податків. На думку позивача, доповнення ст. 201 ПК України такою нормою свідчить про те, що законодавець змінив підхід до боротьби з безпідставним формуванням податкового кредиту на підставі так званих "безтоварних" операцій та поклав обов`язок перевірки легальності таких операцій на етап реєстрації податкових накладних. Так як всі податкові накладі позивача зареєстровані після 1 липня 2017 р., це виключає можливість коригування відповідачем податкового кредиту. Крім цього, позивач наполягає, що всі господарські операції позивача мали реальний характер та спричинили зміну показників податкової звітності. Також, позивач заперечив використання відповідачем під час перевірки ДП "МАРЗ "Нарп" інформації з таких джерел, як ІС "Податковий блок" і ІС "Підсистема співставлення податкових зобов`язань та податкового кредиту", так як це суперечить приписам ст. 8 ч. 2, 3 Закону України "Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах", яка вимагає отримання цими системами сертифікату відповідності та/або експертного висновку про наявність засобів захисту інформації, яка міститься в цих системах, але акт перевірки ДП "МАРЗ "Нарп" не містить даних про отримання цими інформаційними системами сертифікатів або експертного висновку.

Відповідач позов не визнав, у відзиві просив відмовити в його задоволенні. Як зазначає відповідач, під час перевірки ДП "МАРЗ "Нарп" ним аналізувались дані щодо його постачальників та було встановлено, що вони не мають матеріально-технічних умов (виробничих і складських приміщень, кваліфікованого персоналу, устаткування тощо) для постачання позивачу товару і за ланцюгом постачальників до них не надходив той товар, який в наступному постачався позивачу. Формальна наявність у позивача первинних документів, не може розглядатись як беззаперечний доказ легальності його господарських операцій. Аргументи позивача про те, що після 1 липня 2017 р. реєстрація податкової накладної в ЄРПН унеможливлює наступні висновки контролюючого органу про безпідставність формування податкового кредиту, ґрунтуються на хибному тлумаченні приписів ПК України, так як жодне його положення не містить заборони на проведення перевірки правомірності формування податкового кредиту після реєстрації податкової накладної. При перевірці ДП "МАРЗ "Нарп" ОВПП ДПС були використані дані з інформаційно-телекомунікаційної системи "Електронний кабінет", яка зареєстрована у встановленому порядку (т. 7 а. с. 156-160).

Справа розглянута у спрощеному позовному провадженні із повідомленням учасників справи.

За клопотанням відповідача судове засідання проведено в режимі відеоконференції (т. 8 а. с. 1-2, т. 9 а. с. 129-130).

В судовому засіданні представники сторін підтримали свої вимоги і заперечення, викладені в заявах по суті справи.

Вирішуючи спір, суд виходить з наступного.

В травні-червні 2019 р. ОВПП ДПС провів документальну позапланову виїзну перевірку ДП "МАРЗ "Нарп" з питань декларування від`ємного значення ПДВ, яке становить більше 100 000,0 грн., в декларації за березень 2019 р., результати якої оформлені актом від 20 червня 2019 р. № 42/28-10-49-06/09794409 (надалі - Акт перевірки) (т. 1 а. с. 25-154).

У висновку Акту перевірки вказано на порушення ДП "МАРЗ "Нарп" ст. 198 п. 198.1. абз. "а", п. 198.2., п. 198.3., ст. 200 п. 200.1., п. 201.4. абз. "б" і "в" ПК України, п. 4 пп. 1 розділу V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 28 січня 2016 р. № 21, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29 січня 2016 р. за № 159/28289.

3 липня 2019 р. позивач подав заперечення на Акт перевірки, які були розглянуті ОВПП ДПС і залишені без задоволення (т. 1 а. с. 172-179).

11 липня 2019 р. відповідач прийняв податкові повідомлення-рішення:

- № , яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування ПДВ за березень 2019 р. на 247 989,0 грн. та застосовано штраф в розмірі 123 994,50 грн.;

- № , яким позивачу визначено суму завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду за березень 2019 р. в розмірі 39 896,0 грн. (т. 1 а. с. 21-24).

Не погодившись з цими рішеннями, позивач оскаржив їх до ДФС України, яка своїм рішенням від 17 вересня 2019 р. залишила скаргу без задоволення (т. 1 а. с. 180-183, т. 2 а. с. 1-2).

Як встановлено судом, ДП "МАРЗ "Нарп" у різні періоди уклало з ТОВ "Промелектроника", ПП "Барклейс", ТОВ "Авиатехкомплект", ТОВ "Авіа-Комплект", ТОВ "Чиста Вода-М", ТОВ "Радіоаптека", ТОВ "Профі-ойл", ТОВ "ВО "Укрспецкомплект", ТОВ "Сокіл-Енергія", ТОВ "ТД "Підшипникцентр" і ТОВ "Авікор", всього 11 постачальників, договори на постачання різної номенклатури продукції, характер якої узгоджується з основною господарською діяльністю ДП "МАРЗ "Нарп" (радіо- та електро- комплектуючи, авіаційні запчастини, авіаційні мастила, масла, спеціальні рідини, підшипники та інше) (т. 1 а. с. 155-167).

Як слідує з Акту перевірки та зведених даних щодо сплати ДП "МАРЗ "Нарп" податкового кредиту в березні 2019 р., на кожну господарську операцію з вищепереліченими постачальниками, позивач отримав податкові накладні, які складені і зареєстровані в ЄРПН в березні 2019 р. (т. 1 а. с. 167 зворот - 171).

Під час перевірки ДП "МАРЗ "Нарп" ревізори ОВПП ДПС зробили висновок про безпідставність включення позивачем до податкового кредиту в березні 2019 р. коштів сплачених на користь ТОВ "Промелектроника", ПП "Барклейс", ТОВ "Авиатехкомплект", ТОВ "Авіа-Комплект", ТОВ "Чиста Вода-М", ТОВ "Радіоаптека", ТОВ "Профі-ойл", ТОВ "ВО "Укрспецкомплект", ТОВ "Сокіл-Енергія", ТОВ "ТД "Підшипникцентр" і ТОВ "Авікор" з тієї підстави, що зазначені операції є штучними і безтоварними, так як у контрагентів-постачальників відсутні мінімальні трудові, матеріальні, організаційні, фінансові та інші ресурси об`єктивно необхідні для провадження відповідної господарської діяльності, а в ланцюгах їх постачальників маються сумнівні і фіктивні підприємства, асортимент придбаної продукції за даними ЄРПН не співпадає з асортиментом продукції, що ними реалізується.

Суд знаходить цей висновок контролюючого органу таким, що суперечить вимогам податкового законодавства.

Відповідно до ст. 198 п. 198.1. "а" ПК України, до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів та послуг.

Датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

дата отримання платником податку товарів/послуг (ст. 198 п. 198.2. ПК України).

Як визначено ст. 201 п. 201.10. ПК України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні" від 21 грудня 2016 р. № 1797-VIII, ст. 201 п. 201.10. ПК України було доповнено абзацом 3 такого змісту: "Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження".

Звичайною і поширеною практикою, до якої вдавались контролюючи органи протягом тривалого часу, було коригування податкових зобов`язань платника податків через оцінку його правочинів, як "безтоварних" або нікчемних. В таких випадках податковий орган фактично виконував "поліцейські" функції та звинувачував платника податків у фіктивній господарській діяльності, яка має на меті штучне формування податкового кредиту та безпідставне отримання бюджетного відшкодування ПДВ. Наслідком таких дій контролюючого органу було те, що платник податків, господарські операції якого розцінювались контролюючим органом як штучні, опинявся в ситуації тривалої невизначеності, так як після складання ним податкової і бухгалтерської звітності та формування податкового кредиту, податковий орган мав право провести перевірку і визначити податкові зобов`язання протягом 1095 днів, в тому числі відкоригувавши податковий кредит, шляхом прийняття податкових повідомлень-рішень.

Відповідно до пояснювальної записки до проекту Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні" від 21 грудня 2016 р. № 1797-VIII: "27 травня 2016 року розпорядженням Кабінету Міністрів України № 418-р затверджено План пріоритетних дій Уряду на 2016 рік, який передбачає низку ключових реформ, які дозволять забезпечити стале економічне зростання та створять сприятливі умови для розвитку бізнесу в Україні, серед яких передбачено проведення реформи податкової системи та реформування Державної фіскальної служби України. … В рамках діяльності зазначеної робочої групи підготовлений законопроект спрямований на покращення інвестиційного клімату в Україні за рахунок спрощення податкової системи, підвищення прозорості та якості адміністрування податків, ліквідації поширених схем ухилення від оподаткування, усунення неузгодженостей. Метою зазначеного законопроекту є покращення інвестиційного клімату в Україні за рахунок спрощення податкової системи та адміністрування податків, що матиме позитивний вплив на економічне зростання, залучення інвестицій та створення нових робочих місць".

Законопроектом пропонується внести ряд змін до ПК України, серед яких передбачається:

"- встановлення неможливості скасування податкового кредиту по податковій накладній/розрахунку коригування до неї, складеній та зареєстрованій в Єдиному реєстрі податкових накладних після 1 липня 2017 року;

- запровадження механізму зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН, яка підпадає під критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для такого зупинення (критерії визначатимуться Міністерством фінансів України та відновлення такої реєстрації, у разі припинення процедури зупинення їх реєстрації" (http://w1.c1.rada.gov.ua/pls/zweb2/webproc4_1?pf3511=60443).

З тексту пояснювальної записки слідує, що метою цих змін до ПК України, було спрощення механізму адміністрування податків і, як прямо зазначено в пояснювальній записці, унеможливлення коригування податкового кредиту після реєстрації податкової накладної в ЄРПН, тобто перевірка податкової чистоти господарської операції переносилась на момент реєстрації накладних, що надає можливість контролюючому органу більш оперативно реагувати на можливі схеми ухилення від сплати податків. Для цього, контролюючий орган, одночасно з цими змінами до ПК України, наділявся правом зупинення реєстрації податкових накладних та можливістю витребовувати від платника податків документальне підтвердження його господарських операцій. Протилежне тлумачення суперечить змісту та суті цих змін до ПК України та пояснювальній записці.

На переконання суду, після реєстрації податкової накладної в ЄРПН, контролюючий орган має право донарахувати податкові зобов`язання з ПДВ чи відкоригувати податковий кредит, виключно на підставі доведеного в кримінальному судочинстві факту ухилення від сплати податків та/або фіктивного підприємництва.

В даній справі, всі податкові накладні складені і зареєстровані після 1 липня 2017 р., а саме в березні 2019 р. і відповідно до ст. 201 п. 201.10. ПК України, суми ПДВ, які відносились позивачем до податкового кредиту в березні 2019 р., не потребують будь-якого іншого додаткового підтвердження з його боку.

За таких обставин, відсутня необхідність аналізу та оцінки реальності і товарності господарських операцій позивача з ТОВ "Промелектроника", ПП "Барклейс", ТОВ "Авиатехкомплект", ТОВ "Авіа-Комплект", ТОВ "Чиста Вода-М", ТОВ "Радіоаптека", ТОВ "Профі-ойл", ТОВ "ВО "Укрспецкомплект", ТОВ "Сокіл-Енергія", ТОВ "ТД "Підшипникцентр" і ТОВ "Авікор", так як в силу закону встановлена презумпція їх правомірності.

Що стосується зауважень позивача про незаконне використання ОВПП ДПС ІС "Податковий блок" і ІС "Підсистема співставлення податкових зобов`язань та податкового кредиту", то суд їх відхиляє з таких міркувань.

Як визначено ст. 8 ч. 2, 3 Закону України "Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах", державні інформаційні ресурси або інформація з обмеженим доступом, вимога щодо захисту якої встановлена законом, повинні оброблятися в системі із застосуванням комплексної системи захисту інформації з підтвердженою відповідністю. Підтвердження відповідності здійснюється за результатами державної експертизи в порядку, встановленому законодавством. Для створення комплексної системи захисту державних інформаційних ресурсів або інформації з обмеженим доступом, вимога щодо захисту якої встановлена законом, використовуються засоби захисту інформації, які мають сертифікат відповідності або позитивний експертний висновок за результатами державної експертизи у сфері технічного та/або криптографічного захисту інформації. Підтвердження відповідності та проведення державної експертизи цих засобів здійснюються в порядку, встановленому законодавством.

Отже, відповідно до приписів цього Закону, державні інформаційні ресурси або інформація з обмеженим доступом повинні мати системи захисту лише у випадку, коли законом встановлено її обов`язковість.

Інформаційна система "Податковий блок", частиною якої є ІС "Підсистема співставлення податкових зобов`язань та податкового кредиту", введена в експлуатацію наказом ДПС України від 24 грудня 2012 р. № 1197, який не містить застереження про обов`язковість захисту інформації в цій системі.

В незалежності від правомірності використання відповідачем податкової інформації, нарахування позивачу податкових зобов`язань і застосування штрафу носять протиправний характер в силу приписів ПК України.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до ст. 139 ч. 1 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивач сплатив судовий збір в розмірі 6 178,20 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 4052 від 26 вересня 2019 р. (т. 1 а. с. 4). Доказів понесення інших судових витрат сторони суду не подавали. З урахуванням повного задоволення позовних вимог, судові витрати у виді судового збору підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст. ст. 2, 19, 139, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов державного підприємства "Миколаївський авіаремонтний завод "Нарп" (вул. Знаменська, 4, м. Миколаїв, 54037, ) до Офісу великих платників податків ДПС (вул. Дегтярівська, буд. 11-Г, м. Київ 119, 04119, ) задовольнити.

2. Податкові повідомлення-рішення № , № , прийняті 11 липня 2019 р. Офісом великих платників податків ДПС (вул. Дегтярівська, буд. 11-Г, м. Київ 119, 04119, ), визнати протиправними та скасувати.

3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків ДПС (вул. Дегтярівська, буд. 11-Г, м. Київ 119, 04119, ) на користь державного підприємства "Миколаївський авіаремонтний завод "Нарп" (вул. Знаменська, 4, м. Миколаїв, 54037, ) судові витрати у виді судового збору в розмірі 6 178,20 грн. (шість тисяч сто сімдесят вісім гривень двадцять копійок).

4. Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя А. О. Мороз