Справа № 520/9692/19
Суддя: Кухар М.Д.
Дата ухвалення: 2019-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

27 грудня 2019 р. № 520/9692/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кухар М.Д. розглянувши в порядку письмового позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), до Харківського апеляційного адміністративного суду (майдан Театральний, буд. 1,м. Харків,61057, ) , Державної судової адміністрації України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність ліквідаційної комісії Харківського апеляційного адміністративного суду щодо недоплати мені, судді Бартош Н.С., суддівської винагороди в сумі 161018 грн. 77 коп. з 10.10 2018 р. по 22.12.2018 р.

- стягнути з Харківського апеляційного адміністративного суду на користь ОСОБА_1 161018 грн.77 коп. суддівської винагороди.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що головою ліквідаційної комісії Харківського апеляційного адміністративного суду не направлено до ДСА України зміни до штатного розпису Харківського апеляційного адміністративного суду на 2018 рік з 10.10.2018 року у зв`язку з рішенням Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 09.10.2018 року про відповідність судді ОСОБА_1 займаній посаді, якій збільшено місячний фонд заробітної плати по посадовим окладам, то в свою чергу стало причиною виплати суддівської винагороди без її збільшення.

Відповідач, Харківський апеляційний адміністративний суд, надав до суду відзив на позовну заяву, в якій заперечував проти задоволення вимоги про визнання протиправною бездіяльність ліквідаційної комісії Харківського апеляційного адміністративного суду щодо недоплати мені, судді Бартош Н.С., суддівської винагороди в сумі 161018 грн. 77 коп. з 10.10 2018 р. по 22.12.2018 р. Проти вимоги про стягнення на користь ОСОБА_1 161018 грн.77 коп. суддівської винагороди не заперечував.

Відповідач Державна судова адміністрація України, правом подання відзиву не скористався, відзив до суду не направив.

Розглянувши матеріали справи, вивчивши доводи позову та відзиву проти нього, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд встановив наступні обставини.

Постановою Верховної Ради України від 18.04.2013р. №212-/ТІ позивача обрано на посаду судді Харківського апеляційного адміністративного суду.

Указом Президента України №452/2017 від 29.12.2017 року "Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах" ліквідовано Харківський апеляційний адміністративний суд та утворено Другий апеляційний адміністративний суд.

Рішенням Вищої кваліфікаційної комісії суддів України №106/зп-17 від 20.10.2017 року відповідно до пункту 20 розділу XII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про судоустрій і статус суддів" призначено кваліфікаційне оцінювання 999 суддів місцевих та апеляційних судів на відповідність займаній посаді, зокрема судді апеляційного суду Харківської області .

У межах процедури кваліфікаційного оцінювання після складання іспиту рішенням Вищої кваліфікаційної комісії суддів України №53/зп-18 від 16.03.2018 року позивача допущено до другого етапу дослідження досьє та проведення співбесіди.

Вищою кваліфікаційною комісією суддів України 09.10.2018 року проведено співбесіду із ОСОБА_1 , під час якої, зокрема, розглянуто висновок Громадської ради доброчесності про невідповідність судді критеріям доброчесності та професійної етики, затверджений 11.03.2018 року.

Вищою кваліфікаційною комісією суддів України у складі колегії прийнято рішення №1805/ко-18 від 09.10.2018 року, яким суддю Харківського апеляційного адміністративно суду, ОСОБА_1 визнано такою, що відповідає займаній посаді.

Вказане рішення підтримано рішенням Вищої кваліфікаційної комісії суддів України №2014/ко-18 від 22.12.2018 року у пленарному складі.

Проте, головою ліквідаційної комісії Харківського апеляційного адміністративного суду не направлено до ДСА України зміни до штатного розпису Харківського апеляційного адміністративного суду на 2018 рік з 10.10.2018 року у зв`язку з рішенням Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 09.10.2018 року про відповідність судді ОСОБА_1 займаній посаді, якій збільшено місячний фонд заробітної плати по посадовим окладам, то в свою чергу стало причиною виплати суддівської винагороди без її збільшення.

На письмове звернення позивача від 22.05.2019 р. до голови ліквідаційної комісії з проханням про виплату суддівської винагороди в належному розмірі я отримала листа від 21.06.2019р. про те. що з питання перерахунку моєї суддівської винагороди відповідач звернувся до Державної судової адміністрації України за роз`ясненням.

Відповідно до статті 130 Конституції України держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів. У Державному бюджеті України окремо визначаються видатки на утримання судів з урахуванням пропозицій Вищої ради правосуддя. Розмір винагороди судді встановлюється законом про судоустрій.

Згідно з частинами 1. 2 статті 135 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" №1402-VІІІ від 02.06.2016 року (надалі - Закон №1402-VІІІ) суддівська винагорода регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

Суддівська винагорода виплачується судді з дня зарахування його до штату відповідного суду, якщо інше не встановлено цим Законом. Суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за: 1) вислугу років: 2) перебування на адміністративній посаді в суді: 3) науковий ступінь: 4) роботу, що передбачає доступ до державної таємниці.

Пунктом 2 частини 3 статті 135 Закону №1402-VІІI передбачено, що базовий розмір посадового окладу судді апеляційного суду становить 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

Водночас, абзацом 1 пункту 22 розділу XII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №1402-VІІІ обумовлено, що право на отримання суддівської винагороди у розмірах, визначених цим Законом, мають судді, які за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердили відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначені на посаду за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом.

Натомість пунктом 23 розділу XII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №1402-VIІІ визначено, що до проходження кваліфікаційного оцінювання суддя отримує суддівську винагороду, визначену відповідно до положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010 року №2453-VІ.

Згідно з пунктом 24 (26) розділу XII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №1402-VІІI розмір посадового окладу судді, крім зазначеного у пункті 23 цього розділу, становить: з 1 січня 2018 року для судді апеляційного суду та вищого спеціалізованого суду - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

Підпунктом 4 пункту 16-1 розділу ХV "Перехідні положення" Конституції України передбачено, то відповідність займаній посаді судді, якого призначено на посаду строком на п`ять років або обрано суддею безстроково до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)", має бути оцінена в порядку, визначеному законом. Виявлення за результатами такого оцінювання невідповідності судді займаній посаді за критеріями компетентності, професійної етики або доброчесності чи відмова судді від такого оцінювання є підставою для звільнення судді з посади.

Відповідно до пункту 20 розділу XII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №1402-VІІІ відповідність займаній посаді судді, якого призначено на посаду строком на п`ять років або обрано суддею безстроково до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)", оцінюється колегіями Вищої кваліфікаційної комісії суддів України в порядку, визначеному цим Законом.

Статтею 83 Закону №1402-VІІІ установлено, що кваліфікаційне оцінювання проводиться Вищою кваліфікаційною комісією суддів України з метою визначення здатності судді (кандидата на посаду судді) здійснювати правосуддя у відповідному суді за визначеними законом критеріями.

Згідно з частинами 1. 2. 9 статті 85 Закону №1402-VІІІ кваліфікаційне оцінювання включає такі етапи: 1) складення іспиту: 2) дослідження досьє та проведення співбесіди.

Іспит проводиться шляхом складення суддею анонімного письмового тестування та виконання практичного завдання з метою виявлення рівня знань, практичних навичок та

умінь у застосуванні закону, здатності здійснювати правосуддя у суді відповідної інстанції та спеціалізації.

Співбесіда полягає в обговоренні результатів дослідження суддівського досьє.

Статтею 87 Закону №1402-/ЧІІ передбачено, що Громадська рада доброчесності утворюється з метою сприяння Вищій кваліфікаційній комісії суддів України у встановленні відповідності судді (кандидата на посаду судді) критеріям професійної етики та доброчесності для цілей кваліфікаційного оцінювання.

Згідно з частиною 1 стаття 88 Закону №1402-УІІІ Вища кваліфікаційна комісія суддів України ухвалює мотивоване рішення про підтвердження або не підтвердження здатності судді (кандидата на посаду судді) здійснювати правосуддя у відповідному суді.

Якщо Громадська рада доброчесності у своєму висновку встановила, що суддя (кандидат на посаду судді) не відповідає критеріям професійної етики та доброчесності, то Вища кваліфікаційна комісія суддів України може ухвалити рішення про підтвердження здатності такого судді (кандидата на посаду судді) здійснювати правосуддя у відповідному суді лише у разі, якщо таке рішення підтримане не менше ніж одинадцятьма її членами.

Рішенням Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 13.10.2016 року №81/зп-16 затверджено Регламент Вищої кваліфікаційної комісії суддів України (надалі - Регламент).

Пунктом 4.10 Регламенту унормовано порядок розгляду Комісією інформації щодо судді (кандидата на посаду судді), висновку про невідповідність судді (кандидата на посаду судді) критеріям професійної етики та доброчесності, наданих Громадською радою доброчесності.

Згідно з підпунктом 4.10.8 пункту 4.10 Регламенту за результатами співбесіди Комісія у складі колегії ухвалює рішення про підтвердження або не підтвердження здатності судді (кандидата на посаду судді) здійснювати правосуддя у відповідному суді.

У разі ухвалення рішення про підтвердження здатності судді (кандидата на посаду судді) здійснювати правосуддя у відповідному суді за наявності висновку ухвалюється протокольне рішення про винесення на розгляд Комісії у пленарному складі питання щодо підтримки зазначеного рішення відповідно до вимог абзацу другого частини першої статті 88 Закону.

Рішення про підтвердження здатності судді (кандидата на посаду судді) здійснювати правосуддя у відповідному суді набирає чинності з дня ухвалення цього рішення у разі, якщо воно буде підтримане не менше ніж одинадцятьма членами Комісії згідно з абзацом другим частини першої статті 88 Закону.

Рішення про не підтвердження здатності судді (кандидата на посаду судді) здійснювати правосуддя у відповідному суді набирає чинності з дня його ухвалення.

Відповідно до підпункту 4.10.9 пункту 4.10 Регламенту на засіданні Комісії у пленарному складі з підстави, визначеної абзацом другим частини першої статті 88 Закону, розгляду підлягають рішення Комісії, ухвалені у складі колегії про підтвердження здатності судді (кандидата на посаду судді) здійснювати правосуддя у відповідному суді, висновок та пояснення судді (кандидата на посаду судді), обставини, документи та матеріали, які були предметом розгляду під час співбесіди.

Питання розглядається шляхом заслуховування члена Комісії-доповідача, який інформує присутніх на засіданні членів Комісії про ухвалене Комісією у складі колегії рішення, зокрема про зміст висновку та пояснення судді (кандидата на посаду судді).

Підпунктом 4.10.10 пункту 4.10 Регламенту передбачено, що за результатами засідання у пленарному складі з підстави, визначеної абзацом другим частини першої статті 88 Закону. Комісія ухвалює одне з таких рішень:

- про підтримку рішення Комісії у складі колегії про підтвердження здатності судді (кандидата на посаду судді) здійснювати правосуддя у відповідному суді:

- про непідтвердження здатності судді (кандидата на посаду судді) здійснювати правосуддя у відповідному суді.

Згідно з частинами 1, 3 статті 148 Закону №1402-УІІІ фінансування всіх судів в Україні здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Видатки загального фонду Державного бюджету України на утримання судів належать до захищених статей видатків Державного бюджету України.

Функції головного розпорядника коштів Державного бюджету України щодо фінансового забезпечення діяльності судів здійснюють: 1) Верховний Суд - щодо фінансового забезпечення його діяльності: 1-1) вищий спеціалізований суд - щодо фінансового забезпечення його діяльності: 2) Державна судова адміністрація України - щодо фінансового забезпечення діяльності всіх інших судів.

Частиною 1 статті 151 Закону №1402-VIII визначено, що Державна судова адміністрація України є державним органом у системі правосуддя, який здійснює організаційне та фінансове забезпечення діяльності органів судової влади у межах повноважень, установлених законом.

Відповідно до статті 149 Закону №1402-VІІІ суди фінансуються згідно з кошторисами і щомісячними розписами видатків, затвердженими відповідно до вимог цього Закону, у межах річної суми видатків, визначених Державним бюджетом України на поточний фінансовий рік. у порядку, встановленому Бюджетним кодексом України.

Згідно з пунктами 32. 39. 45. 47 Порядку складання, розгляду, затвердження та основні вимоги до виконання кошторисів бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2002 року №228. кошториси, плани асигнувань загального фонду бюджету, плани надання кредитів із загального фонду бюджету, плани спеціального фонду, плани використання бюджетних коштів (крім планів використання бюджетних коштів одержувачів), помісячні плани використання бюджетних коштів і штатні розписи затверджуються керівником відповідної вищестоящої установи, за винятком кошторисів, зазначених у пункті 33 цього Порядку (якщо законодавством не встановлено інший порядок затвердження).

У тижневий термін після затвердження штатних розписів головні розпорядники подають Мінфіну. Міністерству фінансів Автономної Республіки Крим, місцевим фінансовим органам зведені показники за мережею, штатними розписами і контингентами установ та одержувачів за формами, встановленими Мінфіном.

Штатні розписи бюджетних установ затверджуються в установленому порядку у місячний строк з початку року.

Зміни до штатних розписів вносяться у порядку та за формою, встановленою для їх затвердження.

Відповідно до пункту 4 Положення про Державну судову адміністрацію України, затвердженого рішення Ради суддів України від 22.10.2010 року №12 (у редакції рішення Ради суддів України від 04.06.2015 року №50), ДСА України відповідно до покладених на неї завдань: 16) здійснює функції головного розпорядника коштів Державного бюджету України щодо фінансового забезпечення діяльності судів загальної юрисдикції (крім Верховного Суду України та вищих спеціалізованих судів). Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, органів суддівського самоврядування. Національної школи суддів України. ДСА України та її територіальних управлінь; 21) затверджує за погодженням із головою апеляційного суду структуру і штатну чисельність (штатний розпис) апарату апеляційного суду в межах видатків на утримання відповідного суду.

Аналогічні повноваження передбачені у Положенні про Державну судову адміністрацію України, затвердженому рішенням Ради суддів України від 17.01.2019 року №141/0/15-19.

Однак, головою ліквідаційної комісії Харківського апеляційного адміністративного суду не подано на затвердження зміни до штатного розпису цього суду на 2018 рік стосовно зміни посадового окладу позивача з 10.10.2018 року, чим допущено протиправну бездіяльність, що призвело до порушення права позивача на отримання суддівської винагороди у розмірі, встановленому Законом.

Через бездіяльність відповідача з 10.10.2018р. до 03.12.2018р. позивачу виплачувалася суддівська винагорода з посадовим окладом 19382,00 грн.. а з 04.12.2018 р. до 22.12.2018р. - 29073.00. тоді як для суддів, що пройшли кваліфікаційне оцінювання і підтвердили відповідність займаний посаді, посадовий оклад складав 66075.00 грн.

Відповідно до довідки ліквідаційної комісії відповідача позивачу не доплачено 161018.77 грн. суддівської винагороди.

Стосовно посилань відповідача, Харківського апеляційного адміністративного суду,на той факт, що датою введення зазначених змін до штатного розпису щодо зміни посадового окладу судді ОСОБА_1 , яка підтвердила здатність судді здійснювати правосуддя, має бути 26.12.2018 - наступний робочий день після прийняття рішення Вищою кваліфікаційної комісії суддів України від 22 грудня 2018 року, а також той факт що повноваження голови ліквідаційної комісії Харківського апеляційного адміністративного суду Янчевський І.Г. почались лише з 03.01.2019 року, не беруться судом до уваги з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 ЦК України учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, відповідно до цього Кодексу призначають комісію з припинення юридичної особи (комісію з реорганізації, ліквідаційну комісію), голову комісії або ліквідатора та встановлюють порядок і строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється.

Відповідно до ч. 4 зазначеної статті 4. до комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) або ліквідатора з моменту призначення переходять повноваження щодо управління справами юридичної особи. Голова комісії, її члени або ліквідатор юридичної особи представляють її у відносинах з третіми особами та виступають у суді від імені юридичної особи, яка припиняється.

Як вбачається з матеріалів справи позов заявлено до Харківського апеляційного адміністративного суду, а не до голови ліквідаційної комісії.

Відтак, суд розглядає питання бездіяльності саме щодо Харківського апеляційного адміністративного суду, а не голови ліквідаційної комісії, з огляду на що, дата призначення голови ліквідаційної комісії не може впливати на вирішення даного питання, оскільки Харківський апеляційний адміністративний суд здійснював свою діяльність і до призначення голови ліквідаційної комісії.

Стосовно дати завершення кваліфікаційного оцінювання суддею Бартош Н.С., суд зазначає наступне.

Абзацом 1 пункту 22 розділу XII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №1402-VІІІ обумовлено, що право на отримання суддівської винагороди у розмірах, визначених цим Законом, мають судді, які за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердили відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначені на посаду за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом.

Відповідно до ч. 1-2 ст.88 Закону №1402-VІІІ Вища кваліфікаційна комісія суддів України ухвалює мотивоване рішення про підтвердження або непідтвердження здатності судді (кандидата на посаду судді) здійснювати правосуддя у відповідному суді.

Якщо Громадська рада доброчесності у своєму висновку встановила, що суддя (кандидат на посаду судді) не відповідає критеріям професійної етики та доброчесності, то Вища кваліфікаційна комісія суддів України може ухвалити рішення про підтвердження здатності такого судді (кандидата на посаду судді) здійснювати правосуддя у відповідному суді лише у разі, якщо таке рішення підтримане не менше ніж одинадцятьма її членами.

Згідно з підпунктом 4.10.8 пункту 4.10 Регламенту за результатами співбесіди Комісія у складі колегії ухвалює рішення про підтвердження або непідтвердження здатності судді (кандидата на посаду судді) здійснювати правосуддя у відповідному суді.

У разі ухвалення рішення про підтвердження здатності судді (кандидата на посаду судді) здійснювати правосуддя у відповідному суді за наявності висновку ухвалюється протокольне рішення про винесення на розгляд Комісії у пленарному складі питання щодо підтримки зазначеного рішення відповідно до вимог абзацу другого частини першої статті 88 Закону.

Рішення про підтвердження здатності судді (кандидата на посаду судді) здійснювати правосуддя у відповідному суді набирає чинності з дня ухвалення цього рішення у разі, якщо воно буде підтримане не менше ніж одинадцятьма членами Комісії згідно з абзацом другим частини першої статті 88 Закону.

Аналіз цих норм свідчить, що остаточним рішенням у межах кваліфікаційного оцінювання, проведеного згідно з пунктом 20 розділу XII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №1402-VІІІ. у разі подання Громадською радою доброчесності висновку, є рішення про підтвердження здатності судді здійснювати правосуддя у відповідному суді (відповідності судді займаній посаді), ухвалене Комісією у складі колегії ( у випадку позивача рішення №1805/ко-18 від 09.10.2018 року), за умови його підтримання не менше ніж одинадцятьма членами Комісії. Тобто, якщо рішення про підтвердження здатності судді здійснювати правосуддя у відповідному суді (відповідності судді займаній посаді), ухвалене Комісією у складі колегії, буде підтримане не менше ніж одинадцятьма членами Комісії, воно набирає чинності з дня ухвалення (у випадку позивача - 09.10.18).

Тобто рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України №2014/ко-18 від 22.12.2018 року у пленарному складі не є рішенням про підтвердження здатності судді здійснювати правосуддя у відповідному суді (відповідності судді займаній посаді) в розумінні положень Закону України №1402-VІІІ, а носить затверджувальний характер з метою введення в дію основного рішення про підтвердження здатності судді здійснювати правосуддя у відповідному суді (відповідності судді займаній посаді) від 09.10.2018 року 1805/ко-18.

Відтак, рішення колегії Вищої кваліфікаційної комісії суддів України №1805/ко-18 від 09.10.2018 року про підтвердження відповідності судді Бартош Н.С., займаній посаді (здатності здійснювати правосуддя у відповідному суді), яке було підтримано 16 членами Вищої кваліфікаційної комісії суддів України на засіданні 22.10.2018 року, набрало чинності 09.10.2018 року.

Тож позивач, як суддя, що пройшла кваліфікаційне оцінювання, набула право на отримання суддівської винагороди у розмірах, визначених Законом №1402-УІІІ. з дня ухвалення Вищою кваліфікаційною комісією судів України рішення № 1805/ко-18 від 09.10.2018 року про підтвердження її відповідності займаній посаді (здатності здійснювати правосуддя у відповідному суді). На той момент і до переведення до Другого апеляційного адміністративного суду позивач перебувала у штаті Харківського апеляційного адміністративного суду, яким їй виплачувалася суддівська винагорода. У зв`язку з проходженням кваліфікаційного оцінювання посадовий оклад ОСОБА_1 змінився (зріс), що потребувало внесення змін до штатного розпису.

Проте, як зазначає відповідач, Харківський апеляційний адміністративний суд 02.01.2019 року направив лист щодо зміни штатного розпису з 26.12.2018, керуючись роз`ясненнями Державної судової адміністрацією України.

Державною судовою адміністрацією України 24.01.2019 року було затверджено зміни до штатного розпису на 2018 рік з 26.12.2018 року.

Відтак, у встановлений чинним законодавством строк відповідачем не було затверджено зміни до штатного розпису на 2018 рік у зв`язку з набранням 09.10.2018 року чинності рішення колегії Вищої кваліфікаційної комісії суддів України №1805/ко-18 від 09.10.2018 року про підтвердження відповідності судді ОСОБА_1 , займаній посаді (здатності здійснювати правосуддя у відповідному суді), з огляду на що, вимога про визнання бездіяльності відповідача протиправною є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Стосовно вимоги про стягнення з Харківського апеляційного адміністративного суду на користь ОСОБА_1 161018 грн.77 коп. суддівської винагороди відповідач, Харківський апеляційний адміністративний суд, не заперечує.

Відповідач, Державна судова адміністрація України з вказаного питання свою позицію не висловила, відзив до суду не направила.

Відповідно до ч. 4 ст. 159 КАС України подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Відповідач, ДСА України, не повідомив суду своєї правової позиції, не надав відзиву на адміністративний позов, не повідомив причини ненадання такого відзиву.

З огляду на вищевикладене, з урахуванням наявності в матеріалах справи довідки Харківського апеляційного адміністративного суду, в якій містяться дані про розмір недоплаченої суддівської винагороди, який складає 161018,17 грн., та не спростування підчас судового розгляду зазначеного розміру недоплаченої позивачу суддівської винагороди, суд дійшов висновку про можливість присудження до стягнення недоплаченої позивачу суддівської винагороди судді ОСОБА_1 саме у зазначеному розмірі.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до положень ст. 139 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 6-9, 242 246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Харківського апеляційного адміністративного суду, Державної судової адміністрації України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність ліквідаційної комісії Харківського апеляційного адміністративного суду щодо недоплати мені, судді Бартош Н.С., суддівської винагороди в сумі 161018 грн. 77 коп. з 10.10 2018 р. по 22.12.2018 р.

Стягнути з Харківського апеляційного адміністративного суду (майдан Театральний, буд. 1,м. Харків,61057, ) на користь ОСОБА_1 161018 грн.77 коп. суддівської винагороди.

Стягнути з Харківського апеляційного адміністративного суду (майдан Театральний, буд. 1,м. Харків,61057, ) до Державного бюджету України (Рахунок отримувача UA6026001, отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку (МФО) 899998, код класифікації доходів бюджету: 22030106) за рахунок бюджетних асигнувань суму судового збору, що підлягав сплаті при поданні позову в загальному розмірі 1610,19 грн. (одна тисяча шістсот десять гривень 19 копійок).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Скарга може бути подана у порядку ч.1 ст.297 КАС України безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду або у порядку п.15.5 Розділу VII КАС України до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд.

Суддя Кухар М.Д.