Справа № 405/4664/19
Суддя: Драний В. В.
Дата ухвалення: 2019-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 405/4664/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2019 року м. Кропивницький

Суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції у Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції Клягіна Захара Олександровича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Управління патрульної поліції у Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до інспектора роти № 1 батальйону УПП у Кіровоградській області ДПП Клягіна З.О., третя особа - УПП у Кіровоградській області ДПП про визнання протиправною та скасування постанови серії ЕАВ № 1236299 від 16.06.2019 рокупро накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1020 грн. за те, що він 16.06.2019 року о 10:07 год. в м. Кропивницький, вул. Вокзальна, 35, керуючи транспортним засобом DODGE DURANGO, д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив зупинку, не пов`язану з ознаками вимушеності, на місці, що позначене дорожнім знаком 5.38 з доданою до нього табличкою 7.17, при цьому не маючи при собі документів, що підтверджують інвалідність водія або пасажира, чим порушив п. 8.4 е) ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 122 КУпАП. В обґрунтування позову вказав, що 16.06.2019 року він, керуючи вказаним автомобілем, під`їхав на стоянку біля супермаркету АТБ за вказаною адресою та зупинився у місці, передбаченому для зупинки автомобілів, якими керують особи з інвалідністю, оскільки він є такою особою з 2017 року. Після зупинки до позивача підійшов поліцейський, який йому повідомив, що він здійснив зупинку у місці, призначеному для зупинки інвалідів, чим порушив ПДР України. Позивач надав для огляду поліцейському пенсійне посвідчення, термін дії якого закінчився 31.05.2019 року, а також повідомив, що 22.05.2019 року він пройшов медичне обстеження, за результатами якого йому встановлено третю групу інвалідності безстроково. Однак поліцейський відмовився оглянути відповідну довідку та зазначив, що єдиним документом, який дає право водіям зупинятися у відповідних місцях є пенсійне посвідчення, а тому виніс оскаржувану постанову. Вважає, що пенсійне посвідчення по інвалідності видається виключно з метою звернень до Пенсійного фонду України та не є документом, що надає переваги учасникам дорожнього руху. Зазначив, що 22.05.2019 року він пройшов огляд медико-соціальною комісією і йому було встановлено третю групу інвалідності безстроково, про що видано довідку, а тому в його діях відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП. За таких обставин, просить визнати протиправною та скасувати оскаржувану постанову.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 25.06.2019 року відкрито провадження у даній справі та розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

30.09.2019 року відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому вказав, що позовні вимоги ОСОБА_1 є незаконними, безпідставними та необґрунтованими, оскільки позивач не надав суду необхідних та допустимих доказів, якими мотивує обставини викладені в позовній заяві. Позивач не надав жодних доказів як на підставу своїх заперечень щодо відсутності в його діях порушень ПДР України, з чого можна було б зробити висновок, що дії відповідача, як поліцейського, щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності є незаконними. Постанова складена з дотриманням вимог ст. 283 КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 р. № 1395. Під час розгляду справи ОСОБА_1 були роз`яснені його права і обов`язки. Оскільки доказів, які мали спростувати факт наявності адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність, позивачем не надано, вважає позовні вимоги ОСОБА_1 необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню в повному обсязі. Просить відмовити у задоволенні позову.

Третя особа УПП в Кіровоградській ДПП письмових пояснень до суду не надало. Копії ухвали про відкриття провадження та позовної заяви з додатками отримало 20.09.2019 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили.

За таких обставин, суд вирішує справу без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ № 1236299 від 16.06.2019 року, винесеної інспектором роти № 1 батальйону УПП у Кіровоградській області ДПП Клягіним З.О., 16.06.2019 року о 10:07 год. в м. Кропивницький, вул. Вокзальна, 35, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом DODGE DURANGO, д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив зупинку, не пов`язану з ознаками вимушеності, на місці, що позначене дорожнім знаком 5.38 з доданою до нього табличкою 7.17, при цьому не маючи при собі документів, що підтверджують інвалідність водія або пасажира, чим порушив п. 8.4 е) ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 122 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1020 грн. (а.с. 5).

Згідно ч. 5 ст. 122 КУпАП зупинка чи стоянка транспортних засобів на місцях, що позначені відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою, на яких дозволено зупинку чи стоянку лише транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю (крім випадків вимушеної стоянки), а так само створення перешкод водіям з інвалідністю або водіям, які перевозять осіб з інвалідністю, у зупинці чи стоянці керованих ними транспортних засобів, неправомірне використання на транспортному засобі розпізнавального знака «Водій з інвалідністю» тягнуть за собою накладення штрафу від шістдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 8.4. е) ПДР України таблички до дорожніх знаків уточнюють або обмежують дію знаків, разом з якими вони встановлені.

Згідно п. 5.38 розділу 33 «Дорожні знаки» ПДР України знак «Місце для стоянки» - застосовується для позначення місць та майданчиків для стоянки транспортних засобів. Знак з літерою «Р» та символом даху застосовується для критих стоянок. Знак з літерою «Р» та символом автобуса застосовується для критих стоянок з можливістю пересадки на маршрутні транспортні засоби.

Відповідно до п. 7.17 розділу 33 «Дорожні знаки» ПДР України знак «Особи з інвалідністю» означає, що дія знака 5.38 поширюється лише на мотоколяски і автомобілі, на яких установлено розпізнавальний знак «Водій з інвалідністю» відповідно до вимог цих Правил.

Пунтком 2.1 д) ПДР України передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен у разі встановлення на транспортному засобі розпізнавального знака «Водій з інвалідністю» мати при собі документ, що підтверджує інвалідність водія або пасажира (крім водіїв з явними ознаками інвалідності або водіїв, які перевозять пасажирів з явними ознаками інвалідності).

Як вбачається з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що тягар доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.ст. 75, 76 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно пенсійного посвідчення № НОМЕР_2, виданого 02.08.2018 року Пенсійним фондом України, ОСОБА_1 виплачується пенсія по інвалідності. Термін дії посвідчення - 31.05.2019 року (а.с. 6).

Разом з тим, як вбачається з довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААБ № 178434 від 22.05.2019 року, виданої на підставі акту огляду МСЕК № 422/0, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнаний інвалідом третьої групи загального захворювання безтерміново (а.с. 5).

Відповідно до п. 24 Положення про медико-соціальну експертизу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 грудня 2009 р. № 1317, медико-соціальна експертна комісія видає особі, яку визнано особою з інвалідністю довідку та індивідуальну програму реабілітації і надсилає у триденний строк виписку з акта огляду комісії органові, в якому особа з інвалідністю перебуває на обліку як отримувач пенсії чи державної соціальної допомоги (щомісячного довічного грошового утримання), що призначається замість пенсії, та разом з індивідуальною програмою реабілітації - органові, що здійснює загальнообов`язкове державне соціальне страхування, виписку з акта огляду комісії про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках та потреби у наданні додаткових видів допомоги.

Таким чином, водій ОСОБА_1 станом на 16.06.2019 року (дата винесення оскаржуваної постанови) являвся особою з інвалідністю. Відтак, позивач, керуючи транспортним засобом DODGE DURANGO, д.н.з. НОМЕР_1 , правомірно здійснив зупинку, не пов`язану з ознаками вимушеності, на місці, що позначене дорожнім знаком 5.38 з доданою до нього табличкою 7.17., оскільки довідка до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААБ № 178434 від 22.05.2019 року є документом, що підтверджує інвалідність позивача.

Таким чином, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень в порушення зазначених вище вимог закону щодо обов`язку доказування правомірності своїх дій з приводу складання постанови по справі про адміністративне правопорушення не доведено факту наявності в діях позивача складу правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП.

Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова винесена з порушенням вимог щодо її змісту, без доказової бази, яка б підтверджувала факт порушення ОСОБА_1 . Правил дорожнього руху України.

За наведених обставин, суд вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню, у зв`язку з чим, постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ № 1236299 від 16.06.2019 року, винесена інспектором роти № 1 батальйону УПП у Кіровоградській області ДПП Клягіним З.О., є протиправною тапідлягає скасуванню.

На підставі ст.ст. 1, 7, 245, 247, 251, 280, 283 КУпАП, керуючись ст.ст. 8, 9, 12, 72-77, 241-246, 250, 286 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до інспектора роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції у Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції Клягіна Захара Олександровича (25030, м. Кропивницький, вул. Ю. Бутусова, 22б), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Управління патрульної поліції у Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції (25030, м. Кропивницький, вул. Ю. Бутусова, 22б) про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення- задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ № 1236299 від 16.06.2019 року, винесену інспектором роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції у Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції Клягіним Захаром Олександровичем відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його підписаннядо Третього апеляційного адміністративного суду через Ленінський районний суд м. Кіровограда.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ленінського районного суду

м. Кіровограда В.В. Драний