Справа № 420/6135/19
Суддя: Юхтенко Л.Р.
Дата ухвалення: 2019-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/6135/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2019 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді: Юхтенко Л.Р.,

за участю секретаря судового засідання Закуріної А.М.,

за участю

від позивача: Конєв К.С., за ордером

від відповідачів: Тарановський Р.В., за довіреністю

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Альба Верітас» (, місцезнаходження: 65014, м. Одеса, вул. Маразліївська, буд. 1/20, офіс 512) до Головного управління ДФС в Одеській області (, місцезнаходження: 65044. м. Одеса, вул. Семінарська, 5); Державної фіскальної служби України (, місцезнаходження: 04053, м. Київ, Львівська площа, 8) про визнання протиправним та скасування рішення №22 від 17.01.2019 року, рішення про відмову у реєстрації податкової накладної від 20 серпня 2019 року та зобов`язання зареєструвати податкову накладну, -

ВСТАНОВИВ:

До суду 17 жовтня 2019 року надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю «Альба Верітас» до Головного управління ДФС в Одеській області; Державної фіскальної служби України про визнання протиправними та скасування рішення № 22 від 17.01.2019 року щодо внесення товариства з обмеженою відповідальністю «Альба Верітас» до Журналу ризикових платників; рішень про відмову у реєстрації податкових накладних та зобов`язання зареєструвати податкові накладні.

Ухвалою від 21 жовтня 2019 року позов залишено без руху.

До суду 22 жовтня 2019 року від позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог, в якій позивач просив визнати протиправним та скасувати рішення Комісії Головного управління ДФС в Одеській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації №22 від 17.01.2019 року щодо внесення ТОВ «Альба Верітас» до Журналу ризикових платників; рішення 20 серпня 2019 року № 1256520/39417658 про відмову в реєстрації податкової накладної від 07.02.2019 року № 5 на суму 1103291, 94 грн. та зобов`язати зареєструвати вказану податкову накладну за датою її подання 27.02.2019 року.

Ухвалою від 23 жовтня 2019 року цю заяву про зменшення позовних вимог прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржуване рішення щодо внесення ТОВ «Альба Верітас» до Журналу ризикових платників є протиправним та належить скасуванню, оскільки у цьому рішенні контролюючим органом не зазначено, які саме господарські операції ТОВ «Альба Верітас» відповідають ознакам ризиковості. Також позивач зазначив, що Критерії ризиковості платника податку, доведені листом ДФС України від 21.03.2018 року № 959/99-99-07-18 є такими, що не пройшли перевірку на відповідність Міністерством юстиції України, а отже, всі рішення контролюючих органів прийняті на підставі такого документу є нелегітимними та підлягають скасуванню.

Щодо рішення 20 серпня 2019 року № 1256520/39417658 про відмову в реєстрації податкової накладної від 07.02.2019 року № 5, позивач зазначив, що оскаржуване рішення є протиправним та таким, що належить скасуванню, оскільки не підлягають моніторингу податкові накладні, які не підлягають наданню отримувачу. Дану податкову накладну було складено лише з метою визначення суми податкових зобов`язань позивача враховуючи, що позивачем було реалізовано транспортний засіб за ціною меншою, ніж ціна придбання.

Також, позивач зазначив, що в оскаржуваному рішенні в реєстрації податкової накладної (надалі ПН) було відмовлено саме з підстави ненадання платником податку копій документів щодо постачання /придбання товарів/послуг, зберігання, транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури /інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні, розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків.

На думку позивача, такі підстави для прийняття рішення є формальними, оскільки не можливо встановити, що саме порушив суб`єкт підприємницької діяльності та яких саме документів не вистачало для реєстрації вказаної податкової накладної, рішення не містить чіткої підстави для відмови в реєстрації.

Тим більш, позивач зазначив, що після оформлення акту прийому-передачі транспортного засобу було складено податкову накладну № 2 від 07.02.2019 року на суму 1494000 грн., яка не підлягає наданню отримувачу за ознакою 02 «Неплатник ПДВ», яку було зареєстровано в ЄРПН. В той же час, відмовлено у реєстрації податкової накладної № 5 від 07.02.2019 року, яка є додатковою до зареєстрованої податкової накладної № 2 від 07.02.2019 року.

У встановлений судом строк від відповідачів надійшов відзив на позовну заяву (вхід. №ЕП/8638/19 від 08.11.2019 року), в якому викладена єдина позиція відповідачів.

Відповідно до відзиву на позовну заяву, відповідачі проти задоволення позову заперечували та просили відмовити в задоволенні позову повністю, зазначивши, що чинним законодавством передбачена процедура зупинення реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, у випадку коли за результатами моніторингу податкова накладна/ розрахунок коригування відповідають критеріям ризиковості здійснення операцій, крім податкової накладної /розрахунку коригування, складених платником податку, який має позитивну податкову історію платника податку. Стосовно рішення про включення ТОВ «Альба Верітас» до Журналу ризикових платників відповідач у відзиві зазначив, що підставою прийняття вказаного рішення став лист ГУ ДФС в Одеській області № 289 від 17.01.2019 року про перелік ризикових суб`єктів господарювання серед, яких є й позивач.

Позивачем, у свою чергу, надано відповідь на відзив (вхід. №42356/19 від 13.11.2019 року), відповідно до якої позивач наполягав на задоволенні позовних вимог.

Відповідач відмовився від свого процесуального права щодо підготовки заперечень.

Ухвалою, що занесено до протоколу підготовчого засідання від 20.11.2019 року закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 05 грудня 2019 року о 12.00.

На судовому засіданні судом витребувані додаткові докази по справи та оголошена перерва на 16 грудня 2019 року. Також за клопотанням представника відповідачів оголошена у судовому засіданні 16 грудня 2019 року перерва на 19 грудня 2019 року.

Представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги та просив їх задовольнити у повному обсязі, з підстав викладених у позовній заяві.

Представник відповідачів проти задоволення позовних вимог заперечував з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву та просив відмовити в задоволенні позову повністю.

Вивчивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги та заперечення, докази, якими вони підтверджуються, заслухавши у вступному слові пояснення представників учасників справи, судом у справі встановлені такі факти та обставини.

Відповідно до Статуту ТОВ «Альба Верітас», метою діяльності Товариства є одержання прибутку та наступного розподілу між учасниками на основі здійснення виробничої, комерційної, наукової, посередницької, інвестиційної та іншої діяльності.

Основним предметом діяльності є: надання в оренду й експлуатація власного чи орендованого нерухомого майна; діяльність у сфері права; діяльність агентств нерухомості; надання інших інформаційних послуг; надання інших фінансових послуг; консультування з питань комерційної діяльності й керування та інші (а.с.19-27).

У судовому засіданні представник позивача зазначив, що видом господарської діяльності товариства є оптова торгівля товарами господарського призначення.

Згідно з Витягу №668 від 09.09.2019 року ТОВ «Альба Верітас» є платником податку на додану вартість (а.с.28).

Відповідно до листа ГУ ФС в Одеській області від 17.01.2019 року вих. № 289/8/15-32-07-03-07 «Про перелік ризикових суб`єктів господарювання», Головне управління ДФС в Одеській області на виконання розпорядження ДФС від 13.09.2018 року №95-р «Про затвердження порядку відбору ризикових / суб`єктів господарювання та побудови ймовірних схем ухилення від оподаткування» надало перелік ризикових суб`єктів господарювання за категоріями ризиковості, серед яких є ТОВ «Альба Верітас» (а.с.112-113).

Відповідно до протоколу засідання Комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної /розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації №22 від 17.01.2019 року, ТОВ «Альба Верітас» внесено до Журналу ризикових платників.

Також суд встановив, що 18.08.2016 року між ТОВ «Альба Верітас» та ПАТ «Одеса Авто» було укладено договір купівлі-продажу автомобіля № від 18.08.2016 року модель S 400 4М coupe та відповідно до п. 2.4 цього Договору, ціна автомобілю становить 3822651 грн., на день підписання сторонами цього договору вартість відповідає 135 076 Євро (а.с. 50-63).

Матеріалами справи підтверджено, що за даним договором позивачем сплачено суму 3905702 грн., що підтверджено видатковою накладною № РН-0000053 від 29.03.2017 року (а.с. 48) та зазначений транспортний засіб передано позивачу за актом приймання-передачі № від 31.03.2017 року (а.с.49).

Також матеріалами справи підтверджено, що 07 лютого 2019 року ТОВ «Альба Верітас» (Продавець) та громадянин України ОСОБА_1 (Покупець) уклали договір №3 купівлі продажу автомобіля, відповідно до п.1.1 якого в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Продавець зобов`язується передати у власність Покупця транспортний засіб: MERCEDER-BENZ модель S, державний номер НОМЕР_1 у кількості 1 одна штука, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити товар (а.с.64-65). Відповідно до п. 2.1. цього договору, загальна вартість товару становить 1 494 000 грн.

На підтвердження факту виконання цього Договору укладено акт прийому-передачі до Договору №3 купівлі-продажу від 07.02.2019 року (а.с.66).

На виконання цього Договору позивачем оформлено податкову накладну № 2 від 07.02.2019 року на суму з 1494000 грн., яку було зареєстровано згідно з квитанцією №.

Також, на виконання цього Договору було оформлено податкову накладну №5 від 07.02.2019 року на суму 1 103 291, 94 грн., яка не підлягає наданню отримувачу (покупцю) з причини 15 (а.с.39).

Позивач у відкритому судовому засіданні пояснив, що вказана податкова накладна були виписана з метою визначення суми податкових зобов`язань позивача враховуючи, що позивачем було реалізовано транспортний засіб за ціною меншою, ніж ціна придбання, що відображено у оборотно-сальдових відомостях позивача за лютий 2019 року (а.с. 67-69).

Суд встановив, що квитанцією від 27 лютого 2019 року зупинена реєстрація податкової накладної № 5 від 07.02.2019 року, відповідно до п. 201.16 ст. 201 ПК України; ПН/РК не відповідає вимогам п.п.1.6 п. 1 Критеріїв ризиковості платника податку, та запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (а.с.40).

Також суд встановив та не заперечується представником відповідачів, що позивач подав повідомлення № 1 від 14.08.2019 року щодо надання пояснень щодо податкової накладної/розрахунку коригування, реєстрація якої зупинена (а.с.41), а саме: позивачем надані пояснення, що податкова накладна № 5 від 07.02.2019 року має ознаку «не підлягає наданню отримувачу (покупцю)» за ознакою 15 складена на суму перевищення ціни придбання товарів/послуг над фактичною ціною їх постачання, та така податкова накладна не підлягає моніторингу (а.с. 42).

Між тим, контролюючим органом було прийнято рішення про відмову в реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних від 20.08.2019 року № 1256520/39417658 податкової накладної №5 від 07.02.2019 року (а.с. 43-44), з підстав ненадання платником податку таких копій документів: первинні документи, щодо постачання /придбання товарів/послуг, зберігання, транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури /інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні, розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків.

Також, суд встановив, що позивачем 28.08.2019 року було подано до ДФС України скаргу на зазначене рішення (а.с. 45, 46), яка рішенням про результати розгляду скарги №36981/39417658/2 від 05.09.2019 року залишена без задоволення (а.с.47).

Матеріалами справи підтверджено, що позивач звернувся до відповідача із запитом № 11 від 04.03.2019 року про повідомлення до якого критерію, визначеного п.1.6. п. 1 «Критеріїв ризиковості платника податків» відноситься ТОВ «Альба Верітас» та надати пояснення, з яких підстав заблоковано податкову накладну № 5 від 07.02.2019 року (а.с.70-71). На це звернення позивачу надана відповідь від 12.03.2019 року № 4796/10/15-32-12-01-14 (а.с. 72-73) з витягом з протоколу засідання Комісії щодо внесення платників податків до Журналу ризикових платників від 17.01.2019 року № 22 (а.с.72-74).

Одночасно судом досліджені податкові декларації позивача з ПДВ за лютий, березень 2019 року (а.с. 29-38).

Дослідивши матеріали справи, вислухавши вступне слово представників сторін та, проаналізувавши норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належать задоволенню частково, з огляду на таке.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено).

Аналізуючи правомірність прийняття оскаржуваного рішення, що є змістом правовідносин у цій справі, відповідно до приписів ст. 2 КАС України, суд виходить із такого.

Спірні правовідносини врегульовано нормами Податкового кодексу України.

Відповідно до п.п.14.1.60 п. 14.1 ст. 14 ПК України, єдиний реєстр податкових накладних - реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.

Згідно з пп. «а», «б» п. 185.1 ст. 185 ПК України, об`єктом оподаткування є операції платників податку з: постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.

Пунктом 187.1 статті 187 ПК України встановлено, що датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (п. 188.1 ст. 188 ПК України).

Пунктом 201.10 ст. 201 ПК України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Відповідно до п.п. 74.1, 74.3 ст. 74 ПК України, податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, зберігається в базах даних Інформаційних, телекомунікаційних та інформаційно-телекомунікаційних систем (далі - Інформаційні системи) центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику. Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової та митної політики.

Згідно з п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 року № 1246 «Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних» (далі - Порядок № 1246) (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 26 квітня 2017 р. № 341) податкова накладна - електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі - платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України (далі - Кодекс) в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Відповідно до п. 12 Порядку № 1246, після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування; дотримання вимог Законів України Про електронний цифровий підпис, Про електронні документи та електронний документообіг та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

За результатами перевірок, визначених п. 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (п.13 Порядку № 1246).

Аналогічні норми містяться і у п. 201.16 ст. 201 ПК України, згідно з якого реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 р. № 117 затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (надалі Порядок № 117).

Відповідно до п. 3 Порядку № 117, податкові накладні / розрахунки коригування (крім розрахунків коригування, складених у разі зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику), що подаються на реєстрацію в Реєстрі до проведення моніторингу, за результатами якого можливе зупинення їх реєстрації, перевіряються відповідно до таких ознак, зокрема: 1) податкова накладна, яка не підлягає наданню отримувачу (покупцю) та/або складена за операцією, що є звільненою від оподаткування.

Згідно з п. 4 Порядку № 117, у разі коли за результатами перевірки податкової накладної / розрахунку коригування визначено, що податкова накладна / розрахунок коригування відповідають одній з ознак, визначених у пункті 3 цього Порядку, такі податкова накладна / розрахунок коригування не підлягають моніторингу та підлягають реєстрації в Реєстрі.

Згідно з п. 5 цього Порядку, податкова накладна / розрахунок коригування, які підлягають моніторингу, перевіряються на відповідність критеріям ризиковості платника податку, критеріям ризиковості здійснення операцій та показникам позитивної податкової історії платника податку.

Відповідно п. 6 цього Порядку, у разі коли за результатами моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну / розрахунок коригування, відповідає критеріям ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється.

При цьому, відповідно до змісту п. 10 Порядку № 117, критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку, визначає ДФС та надсилає на погодження Мінфіну в електронній формі через систему електронної взаємодії органів виконавчої влади. ДФС оприлюднює на своєму офіційному веб-сайті погоджені критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку.

Пунктом 13 Порядку № 117 передбачено, що у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складання податкової накладної / розрахунку коригування; 2) порядковий номер, номенклатура товарів/послуг продавця, код товару згідно з УКТЗЕД / послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, зазначені у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена; 3) критерій(ї) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого(их) зупинено реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 4) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.

Як вбачається зі змісту квитанції, якою зупинена реєстрація податкової накладної, контролюючим органом було сформовано висновок про відповідність податкової накладної критеріям п.п.1.6 п.1 Критеріїв ризиковості платника податку та запропоновано платнику податків надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН відповідно до пункту п. 201.16 ст. 201 ПК України, без зазначення конкретного випадку, до якого належить позивач.

Відповідно до п.п. 18-19 Порядку №117, письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 15 цього Порядку, розглядаються комісіями контролюючих органів.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач подав на адресу контролюючого органу письмові пояснення про те, що податкова накладна № 5 від 07.02.2019 року має ознаку «не підлягає наданню отримувачу (покупцю)» за ознакою 15 складена на суму перевищення ціни придбання товарів/послуг над фактичною ціною їх постачання, та така податкова накладна не підлягає моніторингу (а.с. 42).

Між тим, контролюючим органом було прийнято рішення про відмову в реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних від 20.08.2019 року № 1256520/39417658 податкової накладної №5 від 07.02.2019 року (а.с. 43-44), з підстав ненадання платником податку таких копій документів: первинні документи, щодо постачання /придбання товарів/послуг, зберігання, транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури /інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні, розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків.

Суд встановив, що позивач не подав контролюючому органу первинні документи на підтвердження проведеної господарської операції щодо придбання та подальшої продажі транспортного засобу, які були надані суду разом з позовом.

Незважаючи на це, суд доходить висновку, що відповідачем помилково прийнято оскаржуване рішення про відмову у реєстрації податкової накладної №5 від 07.02.2019 року, оскільки з поданих позивачем пояснень зрозуміло, що така податкова накладна не підлягає моніторингу, оскільки не підлягає наданню отримувачу (покупцю).

У той же час, судом досліджені надані позивачем перинні документи, а саме: на підтвердження факту придбання зазначеного автомобілю позивачем надано договір від 18.08.2016 року, укладений між ТОВ «Альба Верітас» та ПАТ «Одеса Авто» купівлі-продажу автомобіля № від 18.08.2016 року.

Також надано договір купівлі продажу від 07.02.2019 року, на підставі якого позивач продав цей автомобіль ОСОБА_1 . Відповідно до п. 2.1. цього договору, загальна вартість товару становить 1 494 000 грн. та на підтвердження факту виконання цього Договору, надано акт прийому-передачі від 07.02.2019 року (а.с.66).

Також суд встановив, що на виконання цього Договору позивачем оформлено податкову накладну № 2 від 07.02.2019 року на суму з 1494000 грн., яку було зареєстровано згідно з квитанцією №, та оформлено податкову накладну №5 від 07.02.2019 року на суму 1 103 291, 94 грн., яка не підлягає наданню отримувачу (покупцю) з причини 15 - складена на суму перевищення ціни придбання товарів/послуг над фактичною ціною їх постачання, та така податкова накладна не підлягає моніторингу.

Таким чином, з огляду на встановлені та з`ясовані судом обставини, сукупність наданих первинних документів дають підстави для переконання щодо продажу ТОВ «Алба Верітас» власного автомобіля за умовами договору, укладеного з громадянином ОСОБА_1 .

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено правомірності прийняття свого рішення, а тому позовні вимоги про визнання протиправними та скасування рішення №1256520/39417658 від 20.08.2019 року про відмову у реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних належать задоволенню.

Стосовно позовної вимоги про зобов`язання Державну фіскальну службу України зареєструвати податкову накладну № 5 від 07.02.2019 року, подану ТОВ «Альба Верітас» в Єдиному реєстрі податкових накладних, суд зазначає таке.

Відповідно до п. 28 Порядку №117, податкова накладна / розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій: прийнято та набрало чинності рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі; набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.

Приписами пункту 20 Порядку № 1246 передбачено, що у разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

В даному випадку, зобов`язання відповідача зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних подану позивачем податкову накладну є дотриманням судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений, та належним способом захисту порушеного права.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для зобов`язання Державної фіскальної служби України зареєструвати податкову накладну, подану ТОВ «Альба Верітас» в Єдиному реєстрі податкових накладних днем її подання 27 лютого 2019 року.

Стосовно позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення №22 від 17.01.2019 року щодо внесення Товариства з обмеженою відповідальністю «Альба Верітас» до Журналу ризикових платників, суд вважає, що вони не належать задоволенню, з таких підстав.

Матеріалами справи підтверджено, що відповідно до листа ГУ ФС в Одеській області від 17.01.2019 року вих. № 289/8/15-32-07-03-07 «Про перелік ризикових суб`єктів господарювання», Головне управління ДФС в Одеській області на виконання розпорядження ДФС від 13.09.2018 року №95-р «Про затвердження порядку відбору ризикових / суб`єктів господарювання та побудови ймовірних схем ухилення від оподаткування» надано перелік ризикових суб`єктів господарювання за категоріями ризиковості, серед яких є ТОВ «Альба Верітас» (а.с.112-113).

Відповідно до протоколу засідання Комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної /розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації №22 від 17.01.2019 року, ТОВ «Альба Верітас» внесено до Журналу ризикових платників.

Як вже було зазначено, Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 117.

Пунктом 2 Порядку №117 передбачено, що моніторинг це сукупність заходів та методів роботи контролюючих органів, що виявляє за результатами проведення аналізу наявної інформації в інформаційних ресурсах ДФС та/або за результатами проведення обробки та аналізу податкової інформації об`єктивні ознаки наявності ризиків порушення норм податкового законодавства; критерій оцінки ризиків, достатній для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, - визначений показник моніторингу, що характеризує ризик; ризик порушення норм податкового законодавства - ймовірність складання та надання податкової накладної/розрахунку коригування для реєстрації в Реєстрі з порушенням норм підпункту "а"/"б" пункту 185.1 статті 185, підпункту "а"/"б" пункту 187.1 статті 187, абзацу першого пунктів 201.1, 201.7, 201.10 статті 201 ПК України за наявності об`єктивних ознак неможливості здійснення операції з постачання товарів/послуг, дані про яку зазначено у такій податковій накладній/розрахунку коригування та/або ймовірності уникнення платником податку на додану вартість виконання свого податкового обов`язку.

Отже, контролюючий орган здійснює моніторинг податкових, накладних/розрахунків коригування шляхом аналізу наявної податкової інформації, що міститься в інформаційних ресурсах ДФС.

Здійснюючи моніторинг, контролюючий орган виявляє ризик порушення норм податкового законодавства, який проявляється у ймовірності складання та надання податкової накладної з порушенням ПК України та неможливості здійснення операцій з постачання товарів/послуг дані про які зазначені у податковій накладній/розрахунку коригування та/або ймовірності уникнення платником податку виконання свого податкового обов`язку.

Відповідно до статті 74 ПК України, податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, зберігається в базах даних Інформаційних, телекомунікаційних та інформаційно-телекомунікаційних систем (далі - Інформаційні системи) центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику. Інформаційні системи і засоби їх забезпечення, розроблені, виготовлені або придбані центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, є державною власністю. Система захисту податкової інформації, що зберігається в базах даних Інформаційних систем, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику. Внесення інформації до баз даних Інформаційних систем та її опрацювання здійснюються контролюючими органами. Перелік Інформаційних систем визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику. Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової та митної політики.

Підпунктом 20.1.45 пункту 20.1 статті 20 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право здійснювати щоденну обробку-даних та інформації електронного кабінету, необхідних для виконання покладених на них функцій з адміністрування податкового законодавства та законодавства з інших питань, контроль за дотримання якого покладено на контролюючий орган, що включає, зокрема, прийняття, обробку та аналіз документів та даних платників податків, здійснення повноважень, передбачених законом, які можуть бути реалізовані в електронній формі за допомогою засобів електронного зв`язку.

Отже, дії контролюючого органу щодо внесення до електронної бази даних інформації, незалежно від джерела її отримання (чи то отриманої внаслідок проведення податкової перевірки, чи то за результатами засідання Комісії ГУ ДФС), є лише службовою діяльністю працівників податкового органу на виконання своїх професійних обов`язків в порядку передбаченому ПК України. Способом здійснення таких дій є, зокрема, інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів. Інформація, зібрана відповідно до норм ПК України, може зберігатися та опрацьовуватися в інформаційних базах контролюючих органів або безпосередньо посадовими (службовими) особами контролюючих органів.

Відповідно, інформація, що надійшла за результатами податкового контролю, не може бути виключена з баз даних, якщо дії зі здійснення такого контролю не визнані протиправними в установленому порядку.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права також була висловлена Верховного Судом у постановах від 25 квітня 2018 року у справі № 826/1902/15, від 18 вересня 2018 року у справі № 818/398/15.

Обов`язковою ознакою дій суб`єкта владних повноважень, які можуть бути оскаржені до суду, є те, що вони безпосередньо породжують певні правові наслідки для суб`єктів відповідних правовідносин і мають обов`язковий характер.

Дії контролюючого органу щодо внесення до Інтегрованої системи результатів засідання Комісії (за результатами, якої не приймалось рішення про відмову у реєстрації податкової накладної) не породжують правових наслідків для платників податків та не порушують їхні права, оскільки розміщена в цій системі інформація є службовою та використовується податковими органами для обробки зібраної інформації в автоматичному режимі (використовуються для виконання покладених на контролюючі органи, функцій та завдань) з метою здійснення відповідних прав та обов`язків.

Таким чином, внесення до системи АІС "Податковий блок" податкової інформації, щодо відповідності платника податків критеріям ризиковості, є одним із заходів щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на відповідача функцій та завдань.

Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 20.11.2019 року по справі № 480/4006/18.

Тому, враховуючи вищенаведені висновки Верховного Суду, суд вважає, що включення ТОВ «Альба Верітас» до Журналу ризикових платників не тягне за собою правові наслідки для позивача, а включення позивача до такого переліку є одним із заходів щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на відповідача функцій та завдань.

Позивач обґрунтовує вказані позовні вимоги тим, що у цьому рішенні контролюючим органом не зазначено, які саме господарські операції ТОВ «Альба Верітас» відповідають ознакам ризиковості.

Однак, оцінюючи наведені доводи із застосуванням вищезазначених норм матеріального права, суд виходить з того, що такі ознаки мають бути зазначені безпосередньо щодо конкретно визначеної податкової накладної, яка передана на реєстрацію в ЄРПН.

Щодо посилання позивача на те, що Критерії ризиковості платника податку, доведені листом ДФС України від 21.03.2018 року № 959/99-99-07-18 є такими, що не пройшли перевірку на відповідність Міністерством юстиції України, а отже, всі рішення контролюючих органів прийняті на підставі такого документу є нелегітимними та підлягають скасуванню, суд зазначає таке.

Приписами пункту 61.1 статті 61 ПК України визначено, що податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Способом здійснення такого контролю є, зокрема, інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів (підпункт 62.1.2 пункту 62.1 статті 62 ПК України).

В свою чергу, згідно з пункту 71.1 статті 71 ПК України, інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів - комплекс заходів, що координується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій.

Збір податкової інформації та отримання податкової інформації контролюючим органом врегульовано статтями 72, 73 ПК України.

Відповідно до пункту 201.16 статті 201 ПК України, реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що повноваження контролюючого органу щодо збору та проведення аналітичної роботи з податковою інформацією, зупинення реєстрації податкових накладних, передбачені Податковим кодексом України, який має вищу юридичну силу поряд з листом ДФС України, тому наведені позивачем посилання щодо не проходження Критеріями ризиковості платника податку, які доведені листом ДФС України від 21.03.2018 року № 959/99-99-07-18 перевірки на відповідність Міністерством юстиції України не беруться судом до уваги.

Відповідно до ч.1,3 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, оцінюючи встановлені у судовому засіданні факти, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належать задоволенню частково.

Відповідно до ч.3 ст. 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Тому, суд доходить висновку, що належать стягненню за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління ДФС в Одеській області на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Альба Верітас» судовий збір в розмірі 1921 грн. за позовну вимогу, яка задоволена на користь позивача.

У зв`язку з тим, що відсутні витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз, жодні судові витрати не належать стягненню з позивача.

Керуючись ст. ст. 6, 12, 72, 77,90, 139, 246, 255,295,297 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Альба Верітас» (, місцезнаходження: 65014, м. Одеса, вул. Маразліївська, буд. 1/20, офіс 512) до Головного управління ДФС в Одеській області (, місцезнаходження: 65044. м. Одеса, вул. Семінарська, 5); Державної фіскальної служби України (, місцезнаходження: 04053, м. Київ, Львівська площа, 8) про визнання протиправним та скасування рішення №22 від 17.01.2019 року, рішення про відмову у реєстрації податкової накладної від 20 серпня 2019 року та зобов`язання зареєструвати податкову накладну, - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії Головного управління ДФС в Одеській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі накладних або відмову у такій реєстрації №1256520/39417658 від 20.08.2019 року про відмову у реєстрації податкової накладної товариства з обмеженою відповідальністю «Альба Верітас» (, місцезнаходження: 65014, м. Одеса, вул. Маразліївська, буд. 1/20, офіс 512) від 07.02.2019 року №5.

Зобов`язати Державну фіскальну службу України (, місцезнаходження: 04053, м. Київ, Львівська площа, 8) зареєструвати податкову накладну від 07.02.2019 року №5, подану товариством з обмеженою відповідальністю «Альба Верітас» (, місцезнаходження: 65014, м. Одеса, вул. Маразліївська, буд. 1/20, офіс 512) в Єдиному реєстрі податкових накладних датою її подання.

В іншій частині позовних вимог, - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління ДФС в Одеській області (, місцезнаходження: 65044. м. Одеса, вул. Семінарська, 5) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Альба Верітас» (, місцезнаходження: 65014, м. Одеса, вул. Маразліївська, буд. 1/20, офіс 512) судовий збір в розмірі 1921 грн. (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна гривня 00 копійок).

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст. ст. 295, 297 КАС України, з урахуванням п.15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний « 27» грудня 2019 року.

Суддя Л.Р. Юхтенко

.