Справа № 520/4070/19
Суддя: Блажівська Н.Є.
Дата ухвалення: 2019-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

27 грудня 2019 року

Київ

справа №520/4070/19

адміністративне провадження №К/9901/33619/19

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Блажівської Н.Є.,

перевіривши касаційну скаргу Офісу великих платників податків ДФС на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 31 жовтня 2019 року у справі за позовом правління Державної служби охорони при Головному управлінні Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби в особі Харківського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання дій незаконними та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Управління Державної служби охорони при Головному Управлінні Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області звернулось до суду з позовом, в якому просило: визнати протиправними дії Офісу великих платників податків ДФС щодо нарахування до сплати Управлінню Державної служби охорони при Головному Управлінні Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області податкових зобов`язань по сплаті пені в сумі 198 241,35 грн. та штрафу в сумі 90 421,96 грн. з податку на додану вартість; визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Офісу великих платників податків ДФС від 24 травня 2019 № про зобов`язання Управління Державної служби охорони при Головному Управлінні Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області сплатити штраф з податку на додану вартість у розмірі 20% в сумі 90421,96 грн. за актом перевірки від 8 травня 2019 № 305/28-10-50-13-18/08597026; зобов`язати Офіс великих платників податків ДФС вчинити наступні дії з відновлення порушених ним прав та інтересів Управління Державної служби охорони при Головному Управлінні Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області: зняти (вилучити) з податкового обліку в інтегрованій картці платника податку Управління Державної служби охорони при Головному Управлінні Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області нараховану йому до сплати пеню в сумі 198 241,35 грн. та штраф в сумі 90421,96 грн. з податку на додану вартість; повернути на банківський рахунок Управління Державної служби охорони при Головному Управлінні Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області № 4 , МФО 351607 в АТ СУБ "Банк "Грант" м. Харкова надміру сплачені суми з податку на прибуток в розмірі 271630,21 грн., по єдиному соціальному внеску в розмірі 9522,57 грн., по екологічному податку в розмірі 357,16 грн.; встановити Офісу великих платників податків ДФС строк для подання до адміністративного суду звіту про виконання судового рішення у цій справі - один місяць з дня набрання законної сили рішенням суду у цій справі; вийти за межі заявлених позовних вимог та захистити порушені Офісом великих платників податків ДФС права, свободи та інтереси Управління Державної служби охорони при Головному Управлінні Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області у інший законний спосіб у випадку, якщо по підсумках розгляду цієї справи Харківський окружний адміністративний суд прийде до висновку, що Управління Державної служби охорони при Головному Управлінні Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області було неправильно, неточно чи неповно визначений предмет заявлених позовних вимог.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 27 червня 2019 року відмовлено в задоволенні позову.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 31 жовтня 2019 року, рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27 червня 2019 року скасовано та прийнято нове, яким позов задоволено частково: визнано протиправними дії Офісу великих платників податків ДФС щодо нарахування до сплати Управлінню Державної служби охорони при ГУМВС України в Харківській області податкових зобов`язань по сплаті пені в сумі 198 241,35 грн. та штрафу в сумі 90421,96 грн. з податку на додану вартість; визнано протиправним та скасовано прийняте Офісом великих платників податків ДФС податкове повідомлення - рішення від 24 травня 2019 року № про зобов`язання сплатити штраф з податку на додану вартість у розмірі 20% в сумі 90421,96 грн. за актом перевірки від 8 травня 2019 року № 305/28-10-50-13-18/08597026; зобов`язано Офіс великих платників податків ДФС в особі Харківського управління Офісу великих платників податків ДФС повторно розглянути заяву Управління Державної служби охорони при ГУМВС України в Харківській області від 12 лютого 2019 року 48/9-525Кн.л.к. в частині повернення надміру сплачених грошових зобов`язань з податку на прибуток в розмірі 271630,21 грн., по єдиному соціальному внеску в розмірі 9522,57 грн., по екологічному податку в розмірі 357,16 грн. з урахуванням висновків суду; в решті позовних вимог відмовлено.

3 грудня 2019 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Офісу великих платників податків ДФС на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 31 жовтня 2019 року.

Ухвалою Верховного Суду від 10 грудня 2019 року касаційну скаргу Офісу великих платників податків ДФС залишено без руху з підстав її невідповідності вимогам статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України в частині надання документу про сплату судового збору та встановлено строк для усунення вказаних недоліків касаційної скарги, шляхом надання документа про сплату судового збору.

Згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення ухвала про залишення касаційної скарги без руху отримана скаржником 16 грудня 2019 року.

26 грудня 2019 року до Верховного Суду надійшло клопотання про продовження строку на усунення недоліків касаційної скарги.

Клопотання про продовження строку усунення недоліків обґрунтоване тим, що в період з грудня 2018 року по теперішній час Офіс великих платників податків ДФС позбавлений можливості здійснити сплату судового збору з рахунків відповідача, оскільки відповідно до повідомлень від Управління Державної казначейської служби України у Печерському районі про зупинення операцій з бюджетними коштами, у зв`язку з виконавчими провадженнями відносно скаржника щодо безспірних списань коштів з рахунків.

Водночас належних та допустимих доказів на підтвердження наведених в клопотанні обставини не надано.

Розглянувши вказане клопотання, Суд вважає за необхідне відмовити в його задоволенні з огляду на таке.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Частина друга статті 44 КАС України покладає на учасників справи обов`язок добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Гарантією реалізації права на судовий захист в аспекті доступу до правосуддя є встановлення законом помірного судового збору для осіб, які звертаються до суду. Це відповідає Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо заходів, що полегшують доступ до правосуддя від 14.05.1981№ R (81) 7: "В тій мірі, в якій судові витрати становлять явну перешкоду доступові до правосуддя, їх треба, якщо це можливо, скоротити або скасувати" (підпункт 12 пункту D).

Отже, сплата судового збору за подання заяв, скарг до суду є складовою доступу до правосуддя.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19 червня 2001 року у справі "Креуз проти Польщі" "право на суд" не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими. Вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявників на доступ до правосуддя.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір".

Згідно з положеннями Закону України "Про судовий збір" органам фіскальної служби не надано пільг щодо сплати судового збору.

Органи доходів і зборів є державними органами, які утримуються за рахунок Державного бюджету України, та мають право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів, якими можна було б забезпечити сплату судового збору.

Фінансування витрат на оплату судового збору для державних органів із державного бюджету передбачено за кодом економічної класифікації 2800 "Інші поточні платежі", розмір яких щорічно затверджується відповідним кошторисом.

Особа, яка має намір подати касаційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії для виконання процесуального обов`язку дотримання вимог процесуального закону стосовно форми і змісту касаційної скарги, в тому числі щодо оплати судового збору.

Проте, скаржником не надано жодних доказів які б підтверджували сукупність послідовних та регулярних дій спрямованих на дотримання вимог процесуального закону стосовно форми і змісту касаційної скарги.

Також, Суд зазначає, що скаржник, діючи як суб`єкт владних повноважень, має однаковий обсяг процесуальних прав та обов`язків поряд з іншими учасниками справи й, до того ж, є бюджетною установою, що фінансується з Державного бюджету України, а тому зупинення на рахунку податкового органу фінансових операцій, зокрема, в частині видатків передбачених на сплату судового збору, не повинно впливати на можливість неухильного виконання останнім покладених на нього нормами Кодексу адміністративного судочинства України процесуальних обов`язків щодо оформлення касаційної скарги, та не повинно ставитись у залежність від правовідносин, у які податковий орган вступає в інших сферах його діяльності, зокрема, з приводу безспірного списання коштів з його рахунків на підставі виконавчих документів, оскільки ці фактори не є взаємопов`язаними.

Згідно з частиною першою статті 45 Кодексу адміністративного судочинства України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до пункту 6 частини п`ятої статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 7 липня 1989 року у справі "Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain" Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

З огляду на викладене, Суд не вбачає підстав для задоволення клопотання про продовження строку для усунення недоліків касаційної скарги.

Згідно з частиною другою статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу, пунктом 1 частини четвертої якої передбачено повернення позовної заяви, якщо недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, не усунуто у встановлений судом строк.

Враховуючи, що скаржник не усунув недоліків касаційної скарги, зокрема, не сплатив судовий збір за її подання, скарга підлягає поверненню.

Одночасно суд роз`яснює, що повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню зі скаргою до суду, якщо буде усунуто обставини, які зумовили її повернення.

Керуючись пунктом 1 частини четвертої статті 169, статтями 121, 332 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання Офісу великих платників податків ДФС про продовження строку на усунення недоліків касаційної скарги відмовити.

Касаційну скаргу Офісу великих платників податків ДФС на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 31 жовтня 2019 року у справі за позовом правління Державної служби охорони при Головному управлінні Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби в особі Харківського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання дій незаконними та скасування податкового повідомлення-рішення, повернути особі, яка її подала.

Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя Верховного Суду Н.Є. Блажівська