Справа № 140/1850/19
Суддя: Іщук Лариса Петрівна
Дата ухвалення: 2019-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2019 рокуЛьвів№ 857/10298/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Іщук Л. П.,

суддів Обрізка І. М., Онишкевича Т. В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Орлея" на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 13 серпня 2019 року (ухвалене головуючим суддею Денисюком Р. С. у м. Луцьку) у справі за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства "Орлея" до Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

10 червня 2019 року Публічне акціонерне товариство "Орлея" (далі ПАТ «Орлея») звернулося в суд із адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Волинській області, в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 21 травня 2019 року № .

В обгрунтування позовних вимог зазначає, що контролюючим органом протиправно збільшено йому суму грошового зобов`язання з земельного податку на підставі витягів з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, виданих Управлінням Держгеокадастру у Луцькому районі Волинської області 19 лютого 2016 року, оскільки такі не є належними доказами про підтвердження розміру нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 13 серпня 2019 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, ПАТ «Орлея» подало апеляційну скаргу, в якій, з покликанням на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати судове рішення та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити.

Вимоги апеляційної скарги обгрунтовує тим, що судом першої інстанції не враховано, що нормативно-грошова оцінка земельних ділянок, на підставі якої контролюючим органом здійснено нарахування суми грошового зобов`язання з земельного податку виготовлена з порушенням встановлених законодавством вимог, зокрема, без затвердження технічної документації Гіркополонківською сільською радою, що не дає підстав для перерахунку та збільшення розміру земельного податку. Також, покликається на отримання інформації щодо нормативно-грошової оцінки земельних ділянок суміжних із спірними, розмір яких є нижчим за розмір нормативно-грошової оцінки, на підставі якого контролюючим органом здійснено нарахування грошового зобов`язання.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому її заперечує, покликається на законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, просить залишити його без змін.

Оскільки апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, апеляційний суд відповідно до вимог пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України розглядає справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь головуючого судді, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що Головним управлінням ДФС у Волинській області в період з 06 травня 2019 року по 11 травня 2019 року проведено документальну позапланову виїзну перевірку ПАТ "Орлея" з питань, що стали предметом заперечення за період 2016-2018 роки, за результатами якої складено акт перевірки від 17 травня 2019 року № 10417/14-07/00902553.

Вказаний акт перевірки містить висновок про порушення позивачем, зокрема, вимог пункту 271.1 статті 271, пункту 286.2 статті 286 Податкового кодексу України, внаслідок чого занижено задекларовані показники в податкових деклараціях плати за землю всього в сумі 30583,34 грн, в тому числі за 2017 рік - 25922,94 грн, за 2018 рік - 4660,40 грн.

На підставі вказаного вище акта перевірки Головним управлінням ДФС у Волинській області винесено податкове повідомлення-рішення від 21 травня 2019 року № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем земельний податок з юридичних осіб на загальну суму 38229,17 грн, в тому числі за податковими зобов`язаннями - 30583,34 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 7645,83 грн.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем неправомірно задекларовано показники плати за землю в податкових деклараціях за 2017-2018 роки, оскільки їх визначення повинно було здійснюватися на підставі витягів з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки Управлінням Держгеокадастру у Луцькому районі Волинської області від 19 лютого 2016 року щодо семи окремих земельних ділянок позивача.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно з пунктом 36.1 статті 36 Податкового кодексу України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором (36.2 статті 36 Податкового кодексу України).

Пунктом 36.5. статті 36 Податкового кодексу України передбачено, що відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов`язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи.

Положеннями пункту 10.1 статті 10, підпункту 265.1.3 пункту 265.1 статті 265 Податкового кодексу України визначено, що податок на майно, складовою якого є плата за землю, відноситься до місцевих податків.

Відповідно до пункту 269.1 статті 269 Податкового кодексу України платниками земельного податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі.

Згідно з пунктами 286.1, 286.2 статті 286 Податкового кодексу України підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру. Платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов`язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

Підпунктом 271.1.1 пункту 271.1 статті 271 Податкового кодексу України встановлено, що базою оподаткування земельного податку є нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом.

Відповідно до пункту 289.1 статті 289 для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин здійснює управління у сфері оцінки земель та земельних ділянок.

Частиною першою статті 13 Закону України «Про оцінку земель» передбачено, що нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться, зокрема, у разі визначення розміру земельного податку.

За визначенням, наведеним у підпункті 14.1.125 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, нормативна грошова оцінка земельних ділянок для цілей розділу XII, глави 1 розділу XIV цього Кодексу - капіталізований рентний дохід із земельної ділянки, визначений відповідно до законодавства центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Пунктом 289.3 статті 289 Податкового кодексу України передбачено, що центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації не пізніше 15 січня поточного року забезпечують інформування центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, і власників землі та землекористувачів про щорічну індексацію нормативної грошової оцінки земель.

Згідно з частиною першою, другою статті 20 Закону України «Про оцінку земель» за результатами бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок складається технічна документація. Дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель.

Відповідно до частини третьої статті 23 Закону України «Про оцінку земель» витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Аналіз вищенаведених норм дає підстави для висновку, що власники земельних ділянок є платниками земельного податку, підставою для нарахування якого є дані державного земельного кадастру.

Як підтверджується матеріалами справи, земельна ділянка загальною площею 2,2878 га, розташована за адресою: с. Гірка Полонка, Луцький район, перебуває у власності ПАТ «Орлея» та розподілена на сім окремих земельних ділянок площами 0,0350 га, 0,0039 га, 0,0611 га, 0,1350 га, 0,7761 га, 0,0808 га, 1,1959 га.

Відповідно до рішень Гіркополонківскої сільської ради Луцького району Волинської області від 13 липня 2016 року №9/6, від 30 червня 2017 року № 16/9 «Про встановлення ставок земельного податку» на території Гіркополонківської сільської ради встановлено з 01 січня 2017 року та з 01 січня 2018 року ставки земельного податку за земельні ділянки, які перебувають у власності юридичних чи фізичних осіб у розмірі 1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки.

Так, при декларуванні показників плати за землю, розмір плати за вищевказані земельні ділянки за 2017-2018 роки ПАТ «Орлея» визначено на підставі витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки ВАТ «Луцький райагропостач» (правонаступник ПАТ «Орлея»), виданого Управлінням Держземагенства у Луцькому районі Волинської області від 22 травня 2015 року № 1382/02-04, відповідно до якого нормативна грошова оцінка земельної ділянки, розташованої за адресою: с. Гірка Полонка, Луцький район площею 2,2878 га за 1 кв.м. становить 69,21 грн.

Разом з тим, під час проведення перевірки щодо відображеного показника плати за землю за 2017-2018 роки контролюючим органом використано інформацію, отриману від Управління Держгеокадастру у Луцькому районі Волинської області, а саме витяги з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 19 лютого 2016 року №1511/86-16, №1512/86-16, №1513/86-16, №1514/86-16, №1515/86-16, №1516/86-16 та №1517/86-16 щодо семи земельних ділянок позивача площами 0,0350 га, 0,0039 га, 0,0611 га, 0,1350 га, 0,7761 га, 0,0808 га, 1,1959 га, згідно з якими нормативно грошова оцінка 1 кв. м. земельних ділянок ПАТ «Орлея» загальною площею 2,2878 га за адресою: с. Гірка Полонка, Луцький район становить 206,61 грн., а всього - 4726823,58 грн.

При цьому, відповідно до листа Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 04 січня 2019 року № 22-28-0.22-125/2-19 коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель становить у 2016 році - для земель несільськогосподарського призначення - 1,06, у 2017 році - 1,0.

Таким чином, сума земельного податку на 2017 рік становить 50104,33 грн, на 2018 рік - 47268,24 грн.

Суд вважає обґрунтованими висновки суду першої інстанції про те, що оскільки у 2016 році було затверджено нову нормативну грошову оцінку землі, позивач при поданні декларації з плати за землю за 2017-2018 роки повинен був подати і нові витяги з технічної документації нормативної грошової оцінки земельної ділянки та на їх підставі задекларувати показники в податкових деклараціях плати за землю за вказаний період.

З огляду на встановлення за результатами перевірки заниження позивачем суми податкових зобов`язань, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про правомірність нарахування контролюючим ПАТ «Орлея» грошового зобов`язання та застосування штрафних санкцій оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням.

Покликання ПАТ «Орлея» на те, що нормативно-грошова оцінка земельних ділянок, на підставі якої контролюючим органом здійснено нарахування суми грошового зобов`язання за платежем земельний податок з юридичних осіб, виготовлена з порушенням встановлених законодавством вимог, не заслуговують на увагу, оскільки, як зазначив суд першої інстанції, відповідні витяги видані уповноваженим на те органом та оформлені належним чином.

Також, покликання позивача на наявність інформації Відділу у Луцькому району Головного управління Держгеокадастру у Луцькому районі Волинської області, згідно з якою розмір нормативно-грошової оцінки суміжних із спірними земельних ділянок є нижчим за розмір нормативно-грошової оцінки спірних земельних ділянок, апеляційний суд не бере до уваги, так як така інформація сформована станом на 21 листопада 2019 року, відтак, не стосується спірного періоду.

Вищенаведене дає підстави для висновку про необґрунтованість позовних вимог та відсутність підстав для їх задоволення.

За наведених обставин, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, що відповідно до статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду - без змін.

З огляду на результат апеляційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції, відповідно до частини шостої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України розподіл судових витрат судом не змінюється.

Керуючись статтями 311, 315, 316, 321, 322, 328 Кодексу адміністративного судочинства України,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Орлея" залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 13 серпня 2019 року у справі № 140/1850/19 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Л. П. Іщук
судді І. М. Обрізко
Т. В. Онишкевич
Повне судове рішення складено 28 грудня 2019 року.