Справа № 671/136/19
Суддя: Ніколова С. В.
Дата ухвалення: 2019-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 671/136/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 листопада 2019 року м. Волочиськ
Волочиський районний суд Хмельницької області в складі:
головуючого судді Ніколової С.В.
з участю секретаря судового засідання Хрупайло Т.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Волочиську справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління патрульної поліції в Львівській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про адміністративні правопорушення,
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним позовом, в якому посилається на те, що 14 листопада 2018 року інспектором роти № 1 батальйону № 3 УПП у Львівській області Цісельським Л.О. винесено постанову у справі адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК №594260, якою до нього, позивача, застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП. А саме, за те, що він 14 листопада 2018 року, керуючи транспортним засобом Рено Кенго, номерний знак НОМЕР_1 в м.Львів по пр. Чорновола, 19 не виконав вимогу дорожного знаку 4.1. (рух прямо), здійснивши розворот за адресою пр. Чорновола, 2 чим порушив р. 33 ПДР. Одночасно в позові позивач заявив клопотання про поновлення строку звернення до суду.
Позивач в судове засіданні не з`явився, в позові просить суд розгляд справи проводити у його відсутності. Зазначив, що докази, які не можуть бути поданими разом із позовоною заявою, у нього відсутні.
Вирішуючи клопотання позивача, який просить поновити пропущений строк оскарження постанови у справі адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК №594260, суд враховує наступне.
Правовідносини з приводу строків звернення до адміністративного суду унормовані ст. 122 КАС України.
Так, відповідно до ч. 1 вищенаведеної статті Кодексу, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному КАС України з особливостями, встановленими цим Кодексом.
Приписами ч. 2 ст. 286 КАС України визначено, що позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).
Відповідно до ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.
Тобто, чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.
Суд приймає до уваги, що практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа "Стаббігс та інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії").
Як зазначив Конституційний Суд України в рішенні від 01.12.2004 року №1-10/2004, охоронюваний законом інтерес треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони для задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності та іншим загально-правовим засадам.
Строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із її заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.
Встановлення законом процесуальних строків передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного процесу та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.
Таким чином, для вирішення питання про наявність або відсутність пропуску строку звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів особи необхідно з`ясувати, яким саме рішенням, дією чи бездіяльністю порушені права цієї особи, коли розпочався перебіг цього строку.
Судом встановлено, що підставою для звернення до суду із даним позовом, слугувала незгода позивача із діями інспектора поліції, які виразились у склада нні постанови про притягнення його, позивача, до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення та накладення адміністративного стягнення.
Приймаючи до уваги зміст заявлених позивачем вимог, суд дійшов висновку, що для вирішення питання про наявність або відсутність пропуску строку звернення до суду із даним позовом, необхідно встановити факт, коли позивачу стало відомо про існування оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення відносно нього.
З матеріалів справи встановлено, та не заперечується позивачем в позовній заяві, що про порушення свого права позивач фактично дізнався 14 листопада 2018 року після оголошення йому інспектором поліції оскаржуваної постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності, від отримання якої він відмовився.
Отримавши по пошті дану постанову 03 грудня 2018 року, позивач 07.12.2018 року спочатку оскаржив її в УПП у Львівській області, а згодом 27.12.2018 року до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України.
Не погодившись із результатами розгляду поданих ним скарг, позивач лише 29 січня 2019 року подав до суду позов про скасуваня постанови у справі адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК №594260 від 14 листопада 2018 року.
Позивач посилається на те, що строк оскарження постанови пропущений ним з поважної причини у зв`язку з поданням ним скарг щодо неправомірності винесення даної постанови до вищестоящих органів відповідача.
Відповідно до ч. 1 ст. 121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
При цьому, поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.
Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом. В свою чергу, поважною може бути визнано причину, яка носить об`єктивний характер, та з обставин незалежних від позивача унеможливила звернення до суду з адміністративним позовом.
На думку суду, у позивача була можливість для звернення до суду з позовом про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення від 14 листопада 2018 року раніше, ніж 29 січня 2019 року.
Суд вважає, що фактично позивач знав про існування оскаржуваної постанови ще 14 листопада 2018 року та відповідно не був позбавлений можливості звернутися з відповідним позовом до суду в межах строку, встановленого статтею 286 КАС України.
Відмова від підпису в постанові та від отримання її копії, а також звернення з скаргами до вищестоящого органу відповідача не може впливати на 10-ти денний строк подачі позовної заяви.
Також, суд приймає до уваги, що позивач не скористався своїм правом з`явитися в судові засідання за викликами для зазначення про можливі інші причини пропуску строку, ніж ті, що повідомлені ним в позові.
Окрім того, суд враховує і те, що факт обізнаності про винесену постанову у справі про адміністративне правопорушення та про зміст останньої позивачем визнається. Помилковий обрахунок останнім процесуальних строків для подання позовної заяви мав місце внаслідок невірного трактування норм чинного законодавства, які регулюють дані правовідносини.
Таким чином, враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що адміністративний позов ОСОБА_1 подано поза межами строку звернення до суду за захистом свого порушеного права і при цьому, будь-яких доказів щодо поважності причин пропуску цього строку, які об`єктивно та істотно перешкоджали зверненню до суду та не залежали від волевиявлення позивача, матеріали справи не містять.
Відповідно до ч. 3 ст.123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.
Частиною четвертою вказаної статті визначено, що якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.
Пунктом 8 ч. 1 ст. 240 КАС України передбачено, що суд залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.
Отже, з огляду на викладене, враховуючи те, що позивачем пропущений встановлений законом строк звернення до суду з даним позовом, та відсутні поважні причини для поновлення строку звернення до суду з даним позовом, суд прийшов до висновку про неможливість розгляду даної справи по суті, та вважає за необхідне залишити позовну заяву без розгляду.
Керуючись статтями 2, 5, 9, 72-76, 123, 240, 243, 249, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов ОСОБА_1 до управління патрульної поліції в Львівській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про адміністративні правопорушення залишити без розгляду.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом.
Ухвалу може бути оскаржено до Сьомого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.
Суддя: