Справа № 201/10827/19
Суддя: Демидова С. О.
Дата ухвалення: 2019-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/201/434/2019
УХВАЛА

28 грудня 2019 року місто Дніпро

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Демидова С.О., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Соборного РВ у місті Дніпрі Головного управління державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про скасування рішення про примусове видворення, -

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 27 листопада 2019 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Соборного РВ у місті Дніпрі Головного управління державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про скасування рішення про примусове видворення.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28 листопада 2019 року указану позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу триденний строк з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків.

Згідно з повідомленнями про вручення поштової кореспонденції суду представник позивача отримав копію ухвали про залишення без руху позовної заяви 16 грудня 2019 року, а позивач ОСОБА_2 отримав копію ухвали 17 грудня 2019 року. Проте станом на 28 грудня 2019 року жодних документів на виконання цієї ухвали від позивача не надійшло, недоліки, зазначені в ухвалі суду про залишення позову без руху усунуті не були.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Європейський суд з прав людини, вирішуючи питання про дотримання права на справедливий суд, передбаченого пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР, у контексті оцінки дій сторони в справі, спрямованих на захист свого права, або її бездіяльності, дійшов з урахуванням принципів, що випливають з прецедентної практики Суду, висновків про те, що: одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності; «право на суд» не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави; сторона в розумні інтервали часу має вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження; право на вчинення процесуальних дій стороною або щодо певної сторони не є необмеженим, позаяк обмежується, зокрема, необхідністю дотримання прав іншої сторони в процесі та власне необхідністю забезпечити дотримання права на справедливий суд у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції (рішення від 19.06.2001 у справі «Креуз проти Польщі» (п.п. 52, 53, 57 та ін.); рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» (п.п. 40, 41, 42 та ін.).У рішенні Європейського Суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьова проти України» зазначено, що сторони мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

Ураховуючи те, що позивач недоліки указані в ухвалі суду усунула не в повному обсязі, суд приходить до висновку про необхідність повернення позивачу її позовної заяви.

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Соборного РВ у місті Дніпрі Головного управління державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про скасування рішення про примусове видворення повернути позивачу.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя С.О. Демидова