Справа № 280/4343/19
Суддя: Бойченко Юлія Петрівна
Дата ухвалення: 2019-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

28 грудня 2019 року Справа № 280/4343/19 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Бойченко Ю.П., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАПОРІЖЖЯЕЛЕКТРОПОСТАЧАННЯ» (69096, м. Запоріжжя, вул. Каховська, 26)

до Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 166)

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Запорізького окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа №280/4343/19 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАПОРІЖЖЯЕЛЕКТРОПОСТАЧАННЯ» (далі позивач) до Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 11.06.2019.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що контролюючим органом протиправно та необґрунтовано прийнято спірне податкове повідомлення рішення за результатами камеральної перевірки від 21.05.2019, в яких контролюючий орган дійшов висновку про те, що позивачем порушено граничні строки для реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному державному реєстрі податкових накладних (далі за текстом - ЄРПН), які були складені в січні-березні 2019 року та не підлягають наданню покупцям. Вказує, що у діях ТОВ Запоріжжяелектропостачання відсутні всі обов`язкові елементи податкового правопорушення, які є підставою для притягнення його до відповідальності у вигляді накладення штрафних санкцій на підставі пункту 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України. На думку позивача, спірні податкові накладні не підлягали наданню отримувачу (покупцю), а тому жоден з контрагентів позивача не зазнав і не міг зазнати шкоди через не включення сум ПДВ до податкового кредиту. Підставою несвоєчасної реєстрації податкових накладних вказує некоректну роботу програмного забезпечення. З урахуванням викладеного, висновки акту перевірки від 21.05.20109 вважає безпідставними, а оскаржуване податкове повідомлення-рішення незаконним та таким, що підлягає скасуванню.

Ухвалою суду від 09.09.2019 позов залишено без руху.

Ухвалою суду від 01.10.2019 відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання на 23.10.2019.

Ухвалою суду від 23.10.2019 відкладено підготовче засідання по справі на 19.11.2019.

15.11.2019 до суду надійшла відповідь на відзив відповідача на позовну заяву (вх.№48040), в якій позивачем, окрім іншого, наголошується на відсутності законних підстав для притягнення позивача до відповідальності у вигляді накладення штрафу за порушення строку реєстрації податкової накладної, вписаних в лютому 2019 року покупцям-неплатникам ПДВ, внаслідок чого оскаржуване податкове повідомлення-рішення є незаконним та підлягає скасуванню як таке, що винесене на підставі помилкових та незаконних висновків акту перевірки.

Ухвалою суду від 19.11.2019 продовжено строк підготовчого провадження у справі, відкладене підготовче засідання на 09.12.2019.

09.12.2019 від сторін надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності в порядку письмового провадження (вх.№51617, №51619).

Відзиву на позов від відповідача не надходило.

Частиною другою статті 175 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) встановлено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

На підставі частини третьої статті 194 КАС України розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження.

Розглянувши наявні у справі матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті суд зазначає наступне.

Як встановлено з матеріалів справи, 21.05.2019 ГУ ДФС у Запорізькій області було проведено камеральну перевірку даних, задекларованих у податковій звітності, своєчасності подання податкової звітності, сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з податку на додану вартість, своєчасності реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригування в ЄРПН по ТОВ «ЗАПОРІЖЖЯЕЛЕКТРОПОСТАЧАННЯ» () за січень-березень 2019 року.

За результатами перевірки складено Акт камеральної перевірки від 21.05.2019 за №1517/08-01-50-06/42093239 (а.с.37-39).

Перевіркою встановлено порушення позивачем вимог, встановлених п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, а саме перевищення термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних в ЄРПН.

На підставі акту перевірки складено податкове повідомлення-рішення від 11.06.2019 №007771506, яким до позивача застосовано штраф за порушення граничних строків реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, визначених статтею 201 Податкового кодексу України, у наступних розмірах: 10% за затримку реєстрації від 16 до 30 календарних днів на суму ПДВ 32370,95 грн. штраф у сумі 3237,10 грн.; 20% за затримку реєстрації від 31 до 60 календарних днів на суму ПДВ 33,90 грн. штраф у сумі 6,78 грн.; 30% за затримку реєстрації від 61 і більше календарних днів на суму ПДВ 3992292,71 штраф у сумі 1197687,83 грн.; 40% за відсутність реєстрації протягом граничного строку на суму ПДВ 52151,82 грн. штраф у сумі 20860,73 грн. Загальна сума штрафу склала 1221792,44 грн.(а.с.40).

ТОВ «ЗАПОРІЖЖЯЕЛЕКТРОПОСТАЧАННЯ» скористалось правом на адміністративне оскарження спірного податкового повідомлення-рішення (скарга вих.№1007 від 21.06.2019), проте рішенням ДФС України про результати розгляду скарги від 22.08.2019 №16/99-99-11-06-01-25 податкове повідомлення-рішення від 11.06.2019 №007771506 залишено без змін, а скарга без задоволення (а.с.43-48).

Вважаючи податкове повідомлення-рішення від 11.06.2019 №007771506 на суму 1221792,44 грн. протиправним, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Відносини, які виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, у тому числі податку на прибуток та податку на додану вартість, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, врегульовані Податковим кодексом України (далі ПК України).

Відповідно до підпункту 14.1.60 пункту 14.1 статті 14 ПК України, єдиний реєстр податкових накладних - реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.

В свою чергу за приписами підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 ПК України, платник податків зобов`язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Обов`язок платника податків на дату виникнення податкових зобов`язань скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений ПК України термін, визначений абзацом першим пункту 201.1 статті 201 ПК України.

Пунктом 201.5 статті 201 ПК України передбачено, що для операцій, що оподатковуються, і операцій, звільнених від оподаткування, складаються окремі податкові накладні.

Відповідно до пункту 201.10 ст.201 ПК України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:

для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;

для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.

Згідно пункту 120-1.1 статті 120-1 ПК України порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі: 10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів; 20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів; 30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів; 40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів.

Як свідчать матеріали справи, контролюючим органом встановлено порушення позивачем граничних термінів реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Позивачем не спростовано факт порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, а лише зазначено про те, що таке порушення не впливає на податковий облік, а також не завдало шкоди контрагентам позивача.

Системний аналіз статті 201, пункту 120-1.1 статті 120-1 ПК України дає підстави для висновку про те, що порушення платником податку на додану вартість граничного строку реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних є підставою для застосування до такого платника штрафу, за виключенням випадку порушення строку реєстрації податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю) та складена на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою.

Тобто, для звільнення від відповідальності, передбаченої пунктом 120-1.1 статті 120-1 ПК України, необхідна наявність двох обов`язкових складових: податкова накладна не повинна надаватись отримувачу (покупцю) та, водночас, повинна бути складена на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою.

Як вбачається з матеріалів справи, податкові накладні, які зареєстровані позивачем з порушенням граничного строку, встановленого пунктом 201.10 статті 201 ПК України, в розділі Б, в графі 8 містять код ставки податку на додану вартість 20, що свідчить про те, що податкові накладні складені на постачання товарів/послуг для операцій, що оподатковуються податком на додану вартість за основною ставкою (а.с.115-151).

Відтак, вказані пунктом 120-1.1 статті 120-1 ПК України випадки не підпадають під правовідносин, в межах яких до позивача спірним податковим повідомленням-рішенням було застосовано штрафні санкції, оскільки спірні податкові накладні виписані на постачання товару не платникам податку, проте не на постачання товарів/послуг для операцій, які звільнені від оподаткування та/або які оподатковуються за нульовою ставкою, доказів протилежного суду не надано.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Правова позиція суду узгоджується з практикою Верховного Суду, яка викладена в постановах суду від 20.03.2018 у справі №826/1413/13-а, від 04.09.2018 у справі №816/1488/17, від 07.02.2019 у справі №808/3250/17, від 13.03.2019 у справі №813/4157/17.

За таких обставин суд дійшов висновку про правомірність застосування контролюючим органом до позивача штрафних санкцій на підставі пункту 120-1.1 статті 120-1 ПК України.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що доводи позивача не можуть бути підставою для скасування податкового повідомлення-рішення №007771506 від 11.06.2019.

Доводи позивача про те, що штрафні санкції за порушення граничного строку реєстрації податкових накладних в ЄРПН не застосовуються у випадку, коли податкова накладна не видається покупцю, є безпідставними та спростовані приведеними вище висновками суду.

Щодо посилання позивача на те, що причиною несвоєчасної реєстрації податкових накладних за результатами господарських операції з контрагентами, які є платниками податку на додану вартість, була некоректна робота програмного забезпечення, суд зазначає, що позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження даного факту.

Крім того, суд звертає увагу, що за змістом п.п.10, 11 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 № 1246 (зі змінами та доповненнями) після складення податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі на них накладається електронний цифровий підпис посадових осіб постачальника (продавця)…Після накладення електронного цифрового підпису платник податку здійснює шифрування податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі та надсилає їх ДФС за допомогою засобів інформаційних, телекомунікаційних, інформаційно-телекомунікаційних систем з урахуванням вимог Законів України Про електронний цифровий підпис, Про електронні документи та електронний документообіг та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

За змістом пунктів 1 та 3 розділу ІІ Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 06.06.2017 № 557, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 03.08.2017 за № 959/30827 автор (юридична особа, самозайнята особа, фізична особа, податковий агент, контролюючий орган, орган державної влади, орган місцевого самоврядування, що створили електронний документ) створює електронні документи у строки та відповідно до порядку, що визначені законодавством для відповідних документів в електронному та паперовому вигляді, із зазначенням всіх обов`язкових реквізитів та з використанням надійного засобу ЕЦП, керуючись цим Порядком, а також Договором (крім фізичних осіб, які не є самозайнятими особами).

Обов`язкові реквізити електронних документів визначаються законодавством.

Контроль за введенням даних, їх повнотою та достовірністю при створенні електронного документа покладається на його автора.

Пунктами 5 та 6 Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами визначено, що автор здійснює надсилання електронних документів з урахуванням встановлених законодавством граничних строків для подання таких документів.

Електронні документи, відправлені автором після закінчення строку, встановленого законодавством для подання аналогічних документів в паперовому вигляді, вважаються поданими з порушенням строків їх подання.

Суд зазначає, що відповідно до чинного законодавства платник податку не має обов`язку використовувати певне обумовлене програмне забезпечення для здійснення формування та направлення до ЄРПН податкових накладних в електронній формі, отже має можливість обирати таке програмне забезпечення на власний розсуд. З урахуванням вищенаведеного можна дійти висновку, що саме платник податку здійснює необхідний контроль за повнотою та достовірністю введених даних, своєчасністю їх введення при створенні електронного документа та зазнає негативних наслідків у разі невідповідності змісту поданих документів встановленим вимогам та порушення строків їх відправлення.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною другою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності..

Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність необхідної сукупності підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись статтями 139, 241, 243-246, 250 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАПОРІЖЖЯЕЛЕКТРОПОСТАЧАННЯ» (69096, м. Запоріжжя, вул. Каховська, 26) до Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 166) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення складено та підписано 28.12.2019.

Суддя Ю.П. Бойченко