Справа № 260/1501/19
Суддя: Коваль Роман Йосипович
Дата ухвалення: 2019-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2019 рокуЛьвів№ 857/12196/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Коваля Р.Й.,

суддів Гуляка В.В.,

Ільчишин Н.В.,

з участю секретаря судового засідання Гнідець Р.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу Державного підприємства «Ясінянське лісомисливське господарство» на ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2019 року (прийняту в м. Ужгород суддею Калинич Я.М.; дата складення ухвали у повному обсязі не вказана) про повернення позовної заяви в адміністративній справі № 260/1501/19 за позовом Державного підприємства «Ясінянське лісомисливське господарство» до Управління Західного офісу Держаудитслужби в Закарпатській області про визнання протиправним та скасування висновку про результати проведеного моніторингу публічної закупівлі,

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2019 року Державне підприємство «Ясінянське лісомисливське господарство» (далі також - ДП «Ясінянське ЛМГ», Підприємство) звернулося до Закарпатського окружного адміністративного суду із вказаним позовом та просило визнати протиправним і скасувати висновок Управління Західного офісу Держаудитслужби в Закарпатській області ID № UA-М-2019-09-18-000014 від 08.10.2019.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2019 року вказану позовну заяву повернуто позивачеві на підставі пункту 3 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Повертаючи позовну заяву позивачеві, суд першої інстанції вказав, що позовна заява від імені Підприємства підписана особою, яка не мала права її підписувати, так як додана до позовної заяви копія довіреності не засвідчена належним чином.

Не погодившись із цим рішенням, його оскаржило ДП «Ясінянське ЛМГ», яке вважає, що оскаржувана ухвала прийнята з порушеннями норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання. Тому просило скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що долучена до матеріалів адміністративного позову копія довіреності на представництво адвокатом Левицьким А.О. інтересів Підприємства була належним чином засвідчена, так як містила напис «згідно з оригіналом», підпис адвоката та дату її посвідчення. Суд першої інстанції наведеного не врахував і дійшов передчасного висновку про наявність підстав для повернення адміністративного позову, що потягнуло порушення норм процесуального права та постановлення незаконної ухвали, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.

У зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог частини четвертої статті 229 КАС України не здійснювалося.

Також за приписами частини другої статті 313 КАС України неявка сторін, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частин першої, третьої статті 55 КАС України сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Юридична особа, суб`єкт владних повноважень, який не є юридичною особою, бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її (його) імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

За вимогами частин першої, третьої, четвертої шостої, восьмої статті 59 КАС України повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені, зокрема, довіреністю фізичної або юридичної особи.

Довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (електронним цифровим підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами.

Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Оригінали документів, зазначених у цій статті, копії з них, засвідчені суддею, або копії з них, засвідчені у визначеному законом порядку, приєднуються до матеріалів справи.

У разі подання представником до суду заяви, скарги, клопотання він додає довіреність або інший документ, що посвідчує його повноваження, якщо в справі немає підтвердження такого повноваження на момент подання відповідності заяви, скарги, клопотання.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що право на подання і підписання позовної заяви має особисто керівник або представник, повноваження якого повинні бути визначені у відповідному документі, що посвідчує такі повноваження. При цьому, до суду має бути наданий оригінал такого документа або його копія, що засвідчена суддею або у визначеному законом порядку, з підтвердженням повноважень особи, яка засвідчила копію.

Як видно із позовної заяви, її від імені Підприємства підписав представник А.О. Левицький.

На підтвердження своїх повноважень він додав до позовної заяви копію довіреності від 14.02.2019, яким ним же і завірена надписом «згідно з оригіналом» та його підписом.

Проте доказів наявності у нього встановлених законом повноважень щодо засвідчення копії довіреності до суду не надав.

Згідно частини першої статті 237 Цивільного кодексу України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє.

Відповідно до частин першої, третьої статті 244 Цивільного кодексу України представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі.

Довіреність може бути видана як на укладення правочину, так і на здійснення інших юридично значимих дій. Довіреність є правочином і, як будь-який правочин, повинна відповідати всім вимогам, встановленим діючим законодавством до правочинів. Так, довіреність може бути видана тільки на виконання правомірних юридичних дій. Воля довірителя повинна відповідати його волевиявленню.

Отже, суд виходить з потреби перевірки саме наявності волевиявлення особи, що її видала.

Судом встановлено, що надана копія довіреності від 14.02.2019, яка засвідчена А.О. Левицьким, не охоплює такої дії, як засвідчення копії цієї довіреності дійсним колом повноважень представника, що делеговані йому довірителем.

Відповідно до статті 75 Закону України «Про нотаріат» від 02.09.1993 за № 3425-XII нотаріуси, посадові особи органів місцевого самоврядування, які вчиняють нотаріальні дії, засвідчують вірність копій документів, виданих підприємствами, установами і організаціями за умови, що ці документи не суперечать законові, мають юридичне значення і засвідчення вірності їх копій не заборонено законом.

Вірність копії документа, виданого громадянином, засвідчується у тих випадках, коли справжність підпису громадянина на оригіналі цього документа засвідчена нотаріусом або посадовою особою органу місцевого самоврядування чи підприємством, установою, організацією за місцем роботи, навчання, проживання чи лікування громадянина.

Відповідно до частин першої, третьої глави 7 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 за № 396/5, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 за № 282/20595 засвідчення вірності копій документів і витягів з них здійснюється нотаріусом за усним зверненням заінтересованої особи.

Нотаріуси засвідчують вірність копій документів, виданих юридичними особами, за умови, що ці документи не суперечать закону, мають юридичне значення і засвідчення вірності їх копій не заборонено законом.

Вірність копії документа, виданого фізичною особою, засвідчується у тих випадках, коли справжність підпису фізичної особи на оригіналі цього документа засвідчена нотаріусом або посадовою особою відповідного органу місцевого самоврядування або за місцем роботи, навчання, проживання чи лікування фізичної особи.

На вимогу фізичних або юридичних осіб, щодо яких вчинялася нотаріальна дія, нотаріуси вправі видавати копії документів, що зберігаються у справах державної нотаріальної контори, державного нотаріального архіву або приватного нотаріуса. Вірність таких копій засвідчується за правилами цієї глави з проставленням відмітки «Зі справ нотаріальної контори (архіву, приватного нотаріуса)».

З наведеного видно, що у цьому випадку копією довіреності від 14.02.2019, що засвідчена у визначеному законом порядку, буде копія, яка засвідчена нотаріусом. Проте такої копії суду не надано.

Так само в матеріалах відсутня копія цієї довіреності, яка б була засвідчена суддею.

Таким чином, додана до позовної заяви копія довіреності від 14.02.2019 не є документом, що посвідчує повноваження А.О. Левицького на представництво інтересів Підприємства.

За таких обставин, позовна заява ДП «Ясінянське ЛМГ» підписана представником за відсутності підтвердження повноважень такої особи на здійснення представництва, що відповідно до приписів пункту 3 частини четвертої статті 169 КАС України є підставою для повернення позовної заяви позивачеві.

Відповідно до пункту 3 частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позов подано особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Статтею 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного, ухвала суду першої інстанції є законною, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують, тому підстави для скасування чи зміни ухвали суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст. 229, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Ясінянське лісомисливське господарство» залишити без задоволення, а ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2019 року про повернення позовної заяви в справі № 260/1501/19 без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Р. Й. Коваль
судді В. В. Гуляк
Н. В. Ільчишин
Постанова складена у повному обсязі 26 грудня 2019 року.