Справа № 460/3146/19
Суддя: Комшелюк Т.О.
Дата ухвалення: 2019-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

23 грудня 2019 року м. Рівне №460/3146/19

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Комшелюк Т.О. за участю секретаря судового засідання Трохимчук А.М. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник Стріла В.М.,

відповідача: представники Гузик А.В., Юхименко Т.В.,

розглянувши в судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Захід Агробізнес" до Головного управління ДПС у Рівненській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Захід Агробізнес» (далі - позивач) звернулось до Рівненського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Рівненській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 25.10.2019 №№: 1,1, 1, 1, прийнятих на підставі акта документальної перевірки № 142/17-00-05-01/37022936 від 04.10.2019. Обґрунтовуючи позов, позивач заперечує встановлені в ході перевірки порушення податкового законодавства щодо нереальності господарських операцій із контрагентами ТОВ «АЛЬДАРЕКС», ТОВ «ПСП - СЕРВИС», оскільки всі первинні бухгалтерські документи складені належним чином та є в наявності, а відкрите кримінальне провадження по вказаних контрагентах за фактом фіктивності не може слугувати достатньою та належною підставою для висновку про фіктивність та безтоварність всіх здійснених такими підприємствами господарських операцій, допоки такі обставини не будуть встановлені вироком суду, який набрав законної сили. Також позивач стверджує про протиправність донарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, оскільки в силу пп. «є» пп. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 ПК України, позивач не зобов`язаний сплачувати такий податок, та як наслідок і подавати відповідну декларацію. Просить позовні вимоги задовольнити.

Відповідач подав відзив в якому заперечує проти позову та зазначає, що в ході проведеної перевірки фінансово-господарської діяльності ТОВ «Захід Агробізнес» встановлено нереальність господарських операцій із контрагентами ТОВ «АЛЬДАРЕКС», ТОВ «ПСП - СЕРВИС», що стало наслідком: 1. заниження фінансового результату за 2017 рік на загальну суму 410815грн, а відтак і заниження податку на прибуток в сумі 73946грн; 2. заниження податку на додану вартість у перевіряємому періоді в сумі 336041грн. Крім того, контролюючим органом встановлено, що позивачем у період 2018 року та січень-червень 2019 не сплачений податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки та неподана відповідна декларація, що є порушенням вимог податкового законодавства. Відповідач стверджує про правомірність встановлених порушень та прийнятих рішень і просить у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Позивач відповідь на відзив не подав.

Позовна заява надійшла до суду 05.11.2019.

08.11.2019 ухвалою суду позов залишений без руху.

14.11.2019 від позивача надійшла заява про виправлення недоліків.

19.11.2019 ухвалою суду відкрито провадження та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

11.11.2019 ухвалою суду без виходу до нарадчої кімнати задоволено клопотання відповідача про відкладення розгляду справи, відкладено розгляд справи.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з наведених у ньому підстав.

Представники відповідача в судовому засіданні підтримали позицію, викладену у відзиві на позов.

Заслухавши учасників справи, встановивши фактичні обставини справи, перевіривши їх доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх у сукупності, відповідно до вимог закону, суд враховує наступне.

Суд встановив, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Захід Агробізнес», , зареєстроване як юридична особа 18.03.2010, види діяльності: вирощування овочів і баштанних культур, коренеплодів і бульбоплодів; діяльність посередників у торгівлі сільськогосподарською сировиною, живими тваринами, текстильною сировиною та напівфабрикатами; діяльність посередників у торгівлі паливом, рудами, металами та промисловими хімічними речовинами; оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин; оптова торгівля цукром, шоколадом і кондитерськими виробами; оптова торгівля сільськогосподарськими машинами й устаткуванням; оптова торгівля хімічними продуктами; вантажний автомобільний транспорт.

Посадовими особами ГУ ДПС у Рівненській області в період з 16.09.2019 по 27.09.2019 проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ «Захід Агробізнес» з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.04.2017 по 30.06.2019, за наслідками якої складений акт від 04.10.2019 № 142/17-00-05-01/37022936.

В ході проведення перевірки, відповідачем встановлено порушення ТОВ «Захід Агробізнес», зокрема:

1. п. 44.1 п. 44.2 ст. 44, пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 розд. ІІІ Податкового кодексу України: п. 5, 21 П(С)БО 15 «Дохід», п. 5 П(С)БО 11 «Зобов`язання», ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні», 2.2 Положення № 88, в результаті чого занижено податок на прибуток в періоді, що перевірявся, на загальну суму 73946грн, у тому числі за 2017 рік на суму 73946грн.

2. п. 185.1. ст. 185, пп. «а» п.198.1, п.198.3 ст.198, п.201.7, п.201.10 ст.201 розділу ІІІ Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість в періоді, що перевірявся, на загальну суму 336041грн, в тому числі за: червень 2017р. в сумі 11346грн, серпень 2017р. в сумі 298436грн, жовтень 2017р. в сумі 26259грн.

3. пп. 266.7.5. п. 266.7 ст. 266 Податкового кодексу України внаслідок неподання декларації на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за період 2018р. 2019р.

4. пп. 266.1.1, пп. 266.2.1 п. 266.2, пп. 266.3.3 п. 266.3, пп. 266.5.1 п. 266.5, пп. 266.7.5 п.266.7, пп. 266.9.1 п. 266.9 ст. 266 Податкового кодексу України, в результаті чого визначено суму податкових зобов`язань з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки до бюджету Рівненської міської ради на загальну суму 40968,48грн, в т.ч. за 2018 - 24562,57грн, за 2019р.- 16405,91грн.

Заперечення на акт перевірки позивач не подавав.

25.10.2019, на підставі висновків акту перевірки, відповідачем винесені податкові повідомлення-рішення за №№:

1. 1, яким збільшено суму грошового зобов`язання за податком на прибуток у розмірі 73946грн, та штрафних санкцій на суму 18487грн;

2. 1, яким збільшено суму грошового зобов`язання за податком на додану вартість на суму 336041грн, та штрафних санкцій у розмірі 84010грн;

3. 1, яким визначений податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на суму 40968,48грн та застосовані штрафні санкції у розмірі 10242,12грн;

4. 1, яким до позивача застосовані штрафні санкції за неподання декларації на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на суму 340грн.

Вищевказані податкові повідомлення-рішення позивач в адміністративному порядку не оскаржував.

Вирішуючи даний спір та надаючи правову оцінку встановленим обставинам, суд враховує наступне.

Щодо податкових повідомлень-рішень від 25.10.2019 за № 1 та № 1.

Із акту перевірки та відзиву відповідача, слідує, що контролюючий орган дійшов висновку про заниження позивачем податкового зобов`язання з податку на прибуток та податку на додану вартість у перевіряємому періоду внаслідок не підтвердження реальності господарських операцій з придбання товарів від контрагентів-продавців ТОВ «АЛЬДАРЕКС» та ТОВ «ПСП - СЕРВІС».

Так, в ході перевірки посадовими особами контролюючого органу встановлено, що ТОВ «ЗАХІД АГРОБІЗНЕС» за період з 01.04.2017 по 30.06.2019 здійснило документальне оформлення операцій з постачання насіння соняшника та кукурудзи від ТОВ «АЛЬДАРЕКС».

Згідно представлених в ході перевірки первинних документів, вилучених працівниками слідчого управління ГУ ДФС у Рівненській області в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000005, та наведених вище інформаційних ресурсів встановлено, що ТОВ «Захід Агробізнес» здійснювало документальне оформлення операцій придбання ТМЦ у ТОВ «АЛЬДАРЕКС», за договором поставки продукції від 11.04.17 № 11/04-1, місце складання м. Київ, згідно якого Постачальник ТОВ «АЛЬДАРЕКС» в особі директора Маковецького В.В. зобов`язується передати у власність Покупцеві в строки, передбачені цим договором, товар.

Розрахунок за поставлену продукцію здійснюється Покупцем шляхом переказу грошових коштів на рахунок.

Продукція повинна бути поставлена в упаковці, що забезпечує її схоронність, екологічну санітарну та моменту підписання видаткових пожежну безпеку, виключає її псування і ушкодження до 24 квітня 2017 року.

Продукція вважається переданою Покупцю по накладних, та може передаватися партіями.

Поставка здійснюється автотранспортом Покупця за рахунок Покупця.

Оплату проведено згідно платіжного доручення № 1376 від 18.04.2017 на суму 492976,2 грн.

Згідно акту звірки взаємних розрахунків з ТОВ «АЛЬДАРЕКС», заборгованість відсутня.

В регістрах бухгалтерського обліку зроблено записи:

Дт281 «Товари на складі» Кт631 «Розрахунки з постачальниками» на суму 410813,24 грн.

Д-т 6442«Податковий кредит» К-т 631 «Розрахунки з постачальниками» на суму 82162,65 грн.

Д-т 631 «Розрахунки з постачальниками» К-т 311 «Рахунки в банку» на суму 492976,2 грн.

Документальне оформлення операцій (дані з податкових та видаткових накладних) ТОВ «ЗАХІД АГРОБІЗНЕС» з ТОВ «АЛЬДАРЕКС» відображено в рядку 10.1 «Придбання (виготовлення, будівництво, спорудження) з податком на додану вартість на митній території України товарів (послуг) та основних фондів з метою їх використання у межах господарської діяльності платника податку для здійснення операцій, які: підлягають оподаткуванню за ставкою 20 відсотків та нульовою ставкою» та в додатку № 5 «Розшифровка податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів» податкових декларацій з податку на додану вартість за квітень 2017 року в сумі 82163 грн.

Згідно акту перевірки, відповідачем встановлено наступні ознаки нереальності операцій позивача із ТОВ «АЛЬДАРЕКС»:

1. Відсутність ознак здійснення господарської діяльності ТОВ «АЛЬДАРЕКС».

ТОВ «АЛЬДАРЕКС» зареєстровано платником ПДВ 01.01.2017, анульовано 18.02.2019 за рішенням контролюючого органу (неподання декларацій протягом останніх 12 місяців).

Основний вид діяльності - неспеціалізована оптова торгівля.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомості про об`єкти нерухомості ТОВ «АЛЬДАРЕКС» відсутні.

Відомості про об`єкти оподаткування (20-ОПП) до контролюючих органів не подавалися.

До органів ДФС ТОВ «АЛЬДАРЕКС» звітувалося лише у січні-квітні 2017 року. Підприємство з квітня 2017 року не звітується.

Згідно даних Єдиного реєстру податкових накладних, придбання послуг оренди приміщень платників ПДВ не встановлено.

Згідно Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку взаємовідносини із фізичними особами-підприємцями у ділянки ТОВ «АЛЬДАРЕКС» відсутні (Розрахунок виплат фізичним особам (звіт 1-ДФ) за 2-й квартал 2017 року не подано).

Відомості щодо основних засобів відсутні (декларації з податку на прибуток та Звіті про фінансові результати за 2017р. до контролюючих органів не подано).

Згідно інформаційної бази даних ДФС України у ТОВ «Альдарекс» станом на момент документального оформлення операцій із ТОВ «ЗАХІД АГРОБІЗНЕС» засновником, директором та бухгалтером значиться ОСОБА_1

ТОВ «АЛЬДАРЕКС» перереєстровано на нового засновника та директора ОСОБА_2 , який є посадовою особою 193 суб`єктів господарювання, в т.ч. щодо яких відкрито кримінальні провадження щодо створення СГД з ознаками фіктивності.

2. Відсутність реального джерела походження товарів та послуг за даними Єдиного реєстру податкових накладних, податкової ТОВ «Альдарекс».

Згідно витягу з Єдиного реєстру податкових накладних по ТОВ «Альдарекс» не встановлено реальне джерело походження товару (насіння соняшника, насіння кукурудзи), щодо якого документально оформлені операції із реалізації для ТОВ «ЗАХІД АГРОБІЗНЕС». А саме встановлено пере сорт, придбано насіння у ТОВ «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ АГРОХІМ» (придбано лише газ) та ТОВ «КРІСТЕН ГРУП» (чай, насіння у ТОВ «Симелин», ТОВ «НОРДЕНГРУП ВЕСТ» (придбано лише ПММ, газ)). Згідно системи Автоматизованого співставлення податкових зобов`язань та податкового кредиту на рівні ДПС України всі контрагенти ТОВ «Крістен» в квітні 2017 року занизили податкові зобов`язання із ПДВ (є розбіжності), імпорт відсутній.

Згідно поданих декларацій з ПДВ придбання на території України без ПДВ та за нульовою ставкою не здійснювалося (значення р.10.3 декларацій дорівнює нулю).

3. Наявність кримінального провадження за ознаками фіктивності ТОВ «АЛЬДАРЕКС».

Згідно Єдиного реєстру судових рішень встановлено наявність досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000005 від 16.01.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що ознаки безтоварності мають операції, що проведені у період квітень вересень 2017 року з ТОВ «Альдарекс» (), «ПСП-Сервіс» (), по яких неправомірно сформовано податковий кредит з ПДВ в загальній сумі 4020438 грн.

4. ТОВ «Альдарекс» внесено до СФП 13.09.2017 ГУ ДПС В Одеській області (відкрито кримінальні провадження щодо створення СГД з ознаками фіктивності).

Крім того, перевіркою встановлено невідповідність оформлених документів щодо змісту господарських операцій з ТОВ «Альдарекс» а також ненадання всіх документів, які можуть підтвердити реальність господарських операцій:

1. Документів що підтверджують походження право власності на придбані ТМЦ (сертифікатів виробника, паспортів якості) до перевірки не надано.

2. Документів щодо оприбуткування ТМЦ на склад, інвентаризаційних описів, до перевірки не надано.

Вказане свідчить про відсутність в оформлених господарських операціях із ТОВ «Альдарекс» ділової мети.

Таким чином, перевіркою не встановлено джерело походження виробника товарів, придбання яких задокументовано видатковими накладними, виписаними за реквізитами ТОВ «АЛЬДАРЕКС» та не підтверджено легальність руху товарів в «ланцюгу» постачання від виробника до ТОВ «Захід Агробізнес».

Операції з ТОВ «АЛЬДАРЕКС», що відображені в бухгалтерському обліку позивача, зменшили фінансовий результат його господарської діяльності.

Враховуючи те, що у ТОВ «АЛЬДАРЕКС» відсутні необхідні умови для здійснення господарських операцій, відсутні основні фонди, технічний персонал, виробничі активи, складські приміщення, транспортні засоби, то операції ТОВ «АЛЬДАРЕКС» не є господарською діяльністю підприємства.

З урахуванням зазначеного, ТОВ «ЗАХІД АГРОБІЗНЕС» не мало підстав для формування податкового кредиту по операціям з ТОВ «АЛЬДАРЕКС».

Усі операції купівлі-продажу ТОВ «АЛЬДАРЕКС» не спричиняють реального настання правових наслідків, а отже - є нікчемними по ланцюгу до «вигодонабувача».

Виходячи з вищенаведеного, ТОВ «АЛЬДАРЕКС» здійснював діяльність, спрямовану на здійснення операцій, пов`язаних з наданням податкової вигоди третіх осіб.

Під час проведення перевірки встановлений факт використання у господарській діяльності товару, ідентичного задекларованому, що в свою чергу є свідченням набуття останнього платником податку у власність без наявності будь-яких первинних документів, які опосередковують таке отримання.

Також, як вбачається із акту перевірки, ТОВ «Захід Агробізнес» за період з 01.04.2017 по 30.06.2019 встановлено документальне оформлення операцій постачання «Фунгіцид Танос» від ТОВ «ПСП-СЕРВИС».

Згідно представлених в ході перевірки первинних документів, вилучених працівниками слідчого управління ГУ ДФС у Рівненській області в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000005, та наведених вище інформаційних ресурсів встановлено, що ТОВ «Захід Агробізнес» здійснювало документальне оформлення операцій придбання ТМЦ у ТОВ «ПСП-СЕРВИС», по договору поставки продукції від 09.06.2017 № 0906, місце складання м. Миколаїв, згідно якого Постачальник ТОВ «ПСП-СЕРВИС» в особі директора Фесенко С.С. зобов`язується передати у власність Покупцеві Товар, а Покупець зобов`язується прийняти товар та сплатити за нього на умовах Договору.

Якість товару, що передається Продавцем повинна відповідати ДСТУ України (п.2.4 Договору).

Документи щодо доставки ТМЦ відсутні.

Оплату проведено згідно платіжних доручень № 2113 від 09.06.2017 на суму 1260630 грн., № 2172 від 09.06.2017 на суму 262628,4 грн.

Згідно акту звірки взаємних розрахунків з ТОВ «ПСП-СЕРВИС» заборгованість відсутня.

В регістрах бухгалтерського обліку зроблено записи:

Дт281 «Товари на складі» Кт631 «Розрахунки з постачальниками» на суму 1269388 грн.

Д-т 6442«Податковий кредит» К-т 631 «Розрахунки з постачальниками» на суму 253877,6 грн.

Д-т 631 «Розрахунки з постачальниками» К-т 311 «Рахунки в банку» на суму 1523258 грн.

Документальне оформлення операцій (дані з податкових та видаткових накладних) ТОВ «Захід Агробізнес» з ТОВ «ПСП-СЕРВИС» відображено в рядку 10.1 «Придбання (виготовлення, будівництво, спорудження) з податком на додану вартість на митний території України товарів (послуг) та основних фондів з метою їх використання у межах господарської діяльності платника податку для здійснення операцій, які: підлягають оподаткуванню за ставкою 20 відсотків та нульовою ставкою» та в додатку № 5 «Розшифровка податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів» податкових декларацій з податку на додану вартість за червень 2017 року в сумі 253878грн.

В ході перевірки встановлено наступні ознаки нереальності операцій із ТОВ «ПСП-СЕРВИС»:

1. Відсутність ознак здійснення господарської діяльності ТОВ «ПСП-СЕРВИС».

ТОВ «ПСП-СЕРВИС» зареєстровано платником ПДВ 01.05.2016, анульовано 24.05.2018 за рішенням контролюючого органу (неподання декларацій протягом останніх 12 місяців).

Основний вид діяльності - оптова торгівля зерном, насінням.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомості про об`єкти нерухомості ТОВ «ПСП-СЕРВИС» відсутні.

Відомості про об`єкти оподаткування (20-ОПП) до контролюючих органів не подавалися.

До органів ДФС ТОВ «ПСП-СЕРВИС» звітувалося лише у жовтні 2016 року - вересні 2017 року. Підприємство з вересня 2017 року не звітується.

Згідно даних Єдиного реєстру податкових накладних придбання послуг оренди приміщень платників ПДВ не встановлено.

Згідно Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку взаємовідносини із фізичними особами-підприємцями у ділянки ТОВ «ПСП-СЕРВИС» відсутні (Розрахунок виплат фізичним особам (звіт 1-ДФ) за2-й квартал 2017 року не подано).

Відомості щодо основних засобів відсутні (декларації з податку на прибуток та Звіти про фінансові результати за 2017р. до контролюючих органів не подано).

Згідно інформаційної бази даних ДФС України у ТОВ «ПСП-СЕРВИС» станом на момент документального оформлення операцій із ТОВ «Захід Агробізнес» засновником, директором та бухгалтером значиться ОСОБА_3

ТОВ «ПСП-СЕРВИС» перереєстровано на нового засновника та директора ОСОБА_4 , який є посадовою особою 14 суб`єктів господарювання.

2. Відсутність реального джерела походження товарів та послуг по за даними Єдиного реєстру податкових накладних, податкової ТОВ «ПСП-СЕРВИС».

Згідно витягу з Єдиного реєстру податкових накладних по ТОВ «ПСП-СЕРВИС» не встановлено реальне джерело походження товару (Фунгіцид Танос), щодо якого документально оформлені операції із реалізації для ТОВ «Захід Агробізнес». А саме: встановлено пере сорт, придбано молокопродукти, соняшник, пиво, чіпси. Імпорт відсутній.

Податковий кредит сформовано за рахунок придбання ТМЦ різної номенклатури, зокрема у СГ, щодо яких тривають кримінальні провадження за ознаками фіктивності:

- ТОВ «МОЛКОМ» (, попередня назва - ТОВ «ЮГТОРГСНАБ» ) кримінальне провадження № 0000015 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 27, ч.3 ст.212, ч.5 ст.27, ч.2 ст.205 КК України;

- ТОВ «Гратіс ЮГ» () - кримінальне провадження №0000036 від 27.05.2016 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 212, ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 358 КК України;

- ТОВ «АКВА РЕСУРС» () - кримінальне провадження №0000484 від 05.05.2017 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 199. ч. 5 ст. 191 КК України.

Згідно поданих декларацій з ПДВ придбання на території України без ПДВ та за нульовою ставкою не здійснювалося (значення р.10.3 декларацій дорівнює нулю).

3. Наявність кримінального провадження за ознаками фіктивності ТОВ «ПСП-СЕРВИС».

Згідно Єдиного реєстру судових рішень встановлено наявність досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000005 від 16.01.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що ознаки безтоварності мають операції, що проведені у період квітень-вересень 2017 року з ТОВ «ПСП-СЕРВИС» (), по яких неправомірно сформовано податковий кредит з ПДВ в загальній сумі 4020438грн.

Крім того, перевіркою встановлено невідповідність оформлених документів щодо змісту господарських операцій з ТОВ «ПСП-СЕРВИС» а також ненадання всіх документів, які можуть підтвердити реальність господарських операцій:

1. Документів що підтверджують походження права власності на придбані ТМЦ (сертифікатів виробника, паспортів якості) до перевірки не надано.

2. Документів щодо оприбуткування ТМЦ на склад, інвентаризаційних описів, до перевірки не надано.

3. Документи, що підтверджують наявність та рух товару від ТОВ «ПСП-СЕРВИС» (товарно-транспортні накладні) відсутні.

Таким чином, перевіркою не встановлено джерело походження виробника товарів, придбання яких задокументовано видатковими накладними, виписаними за реквізитами ТОВ «ПСП-СЕРВИС» та не підтверджено легальність руху товарів в «ланцюгу» постачання від виробника до ТОВ «Захід Агробізнес».

Відображені операції з ТОВ «ПСП-СЕРВИС» в бухгалтерському обліку, та як наслідок у фінансовій звітності, зменшили фінансовий результат господарської діяльності.

Таким чином, операції між ТОВ «ПСП-СЕРВИС» не підтверджуються стосовно врахування трудових ресурсів та активів, які необхідні для постачання товарів або здійснення діяльності. Про це свідчить ознаки нереальності проведених господарських операцій постачальника ТОВ «ПСП-СЕРВИС» та неможливості ним постачати ТМЦ.

Також, контролюючим органом, у акті перевірки щодо вказаного контрагента зазначено, що у разі відсутності документального підтвердження факту перевезення товарів від ТОВ «ПСП-СЕРВИС», ТОВ «Захід Агробізнес» не мало підстав для формування податкового кредиту по операціям з ТОВ «ПСП-СЕРВИС».

Враховуючи вищенаведене - усі операції купівлі-продажу ТОВ «ПСП-СЕРВИС» не спричиняють реального настання правових наслідків, а отже - є нікчемними по ланцюгу до «вигодонабувача».

Водночас, суд звертає увагу, що під час проведення перевірки, відповідачем також встановлений факт використання у господарській діяльності товару, ідентичного задекларованому, що в свою чергу є свідченням набуття останнього платником податку у власність без наявності будь-яких первинних документів, які опосередковують таке отримання, оскільки, перевіркою встановлено, що у ТОВ «Захід Агробізнес» відсутні первинні бухгалтерські документи з належним чином оформленими обов`язковими реквізитами, які опосередковують отримання ТМЦ.

Таким чином, перевіркою повноти визначення задекларованих ТОВ «Захід Агробізнес» показників у рядку 01 Декларацій «Дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку» за період з 01.04.2017р. по 30.06.2019р. встановлено їх заниження всього у сумі 410815грн, у тому числі за 2017 рік в сумі 410815грн в результаті вищезазначених порушень, що стало наслідком заниження податку на прибуток у перевіряємому періоді у розмірі 73946грн.

Встановлені контролюючим органом та описані вище порушення також частково призвели, як стверджує останній, до завищення податкового кредиту за перевіряємий період на 336041грн, в тому числі за квітень 2017 року 82163грн, червень 2017 253878грн.

Перевіряючи обставини вчинення господарських операцій позивача з вказаними контрагентами та їх оформлення первинними документами бухгалтерського обліку, суд враховує, що згідно з пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Статтею 1 Закону України від 16.07.1999 № 996-ХІV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

З урахуванням викладеного, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Згідно цієї ж статті 1 Закону України від 16.07.1999 № 996-ХІV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

При цьому, відповідно до п. 1.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 05 червня 1995 р. за № 168/704, господарські операції відображаються у бухгалтерському обліку методом їх суцільного і безперервного документування. Записи в облікових регістрах провадяться на підставі первинних документів, створених відповідно до вимог цього Положення.

За змістом пунктів 2.1, 2.2, 2.4 цього Положення (в редакції на час виникнення спірних правовідносин), первинні документи - це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів.

Первинні документи повинні бути складені у момент проведення кожної господарської операції або, якщо це неможливо, безпосередньо після її завершення.

Первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

З урахуванням наведених правових норм, для надання правильної оцінки спірним правовідносинам сторін, в даній адміністративній справі підлягають дослідженню обставини, зокрема, щодо фактичного вчинення спірних господарських операцій ТОВ «Захід Агробізнес» із контрагентами ТОВ «АЛЬДАРЕКС» та ТОВ «ПСП - СЕРВИС», а також належність їх оформлення первинними документами, на підставі яких позивачем були сформовані дані бухгалтерського та податкового обліку у перевіряємому періоді.

Щодо здійснення господарських операцій позивача із даними контрагентами, судом встановлено та враховано таке.

По взаємовідносинах із ТОВ «АЛЬДАРЕКС».

Матеріалами справи стверджується, що 11.04.2017 року між ТОВ «Захід Агробізгнес» та ТОВ «АЛЬДАРЕКС» укладений договір купівлі-продажу № 11/04-1 (а. с. 65-66) .

18.04.2017 між ТОВ «Захід Агробізгнес» та ТОВ «АЛЬДАРЕКС» укладений договір купівлі-продажу № 18/04-1 (а. с. 67-68).

Згідно даних договорів, ТОВ «АЛЬДАРЕКС» зобов`язується в порядку та на умовах, визначених у цьому Договорі, передати у власність Покупця товар, а ТОВ «Захід Агробізнес» зобов`язується в порядку та на умовах, визначених у цьому Договорі, прийняти цей товар й оплатити його вартість.

Згідно договору купівлі-продажу від 11.04.2017 № 11/04-1, постачальник зобов`язується передати у власність Покупцеві в строки, передбачені цим договором:

- насіння соняшника НК Бріо, надалі Продукція, в кількості 200 посадкових одиниць, на суму 1 653 120грн;

- насіння кукурудзи ДКС 4590, надалі Продукція, в кількості 500 посадкових одиниць на суму 811 776грн.

Загальна сума договору становить 2 464 896,00грн, у тому числі ПДВ 20% 410 816грн.

За змістом договору від 18.04.2017 № 18/04-1, постачальник зобов`язується передати у власність Покупцеві в строки, передбачені цим договором:

- насіння соняшника НК Конді, в кількості 20 посадкових одиниць, по ціні 3342,13 без урахування ПДВ;

- насіння соняшника НК Бріо в кількості 80 посадкових одиниць, по ціні 3342,13 без урахування ПДВ.

Загальна сума 401 055,60грн, у тому числі ПДВ 20% 66 842,60грн.

Згідно із пунктами 3 вказаних договорів, Продукція вважається переданою покупцю з моменту підписання видаткових накладних, та може передаватися партіями.

Поставка здійснюється автотранспортом Покупця за рахунок Покупця.

Судом встановлено, що вказані господарські операції оформлені наступними документами: видатковими накладними № 99 від 21.04.2017, № 129 від 03.05.2017; товарно-транспортними накладними № 100218 від 21.04.2017, № 100250 від 03.05.2017, які підтверджують рух ТМЦ від продавця до покупця, рахунками на оплату № 101 від 13.04.2017, № 127 від 28.04.2017; сертифікатом на насіння серії АА № 001393 від 27.03.2017 року (а. с. 69-78).

За поставлений товар ТОВ «Захід Агробізнес» повністю розрахувалось, що підтверджується платіжними дорученнями (а. с. 142-146).

Також судом встановлено, що в подальшому придбаний товар (насіння соняшника та насіння кукурудзи), позивачем був проданий контрагентам позивача:

- ПОСП «Відродження», що підтверджується договором №198-Н/ГВ-17 від 27.04.2017р, видатковою накладною № 1146 від 03.05.2017 року, товарно-транспортною накладною (а. с. 93-99);

- ТОВ «АГРОФІРМА «ПЕРЕМОГА», що підтверджується договором № 186-Н/ГВ/17 від 11.04.2017р, видатковою накладною № 809 від 21.04.2017 року, договором № 188-Н/ГВ/17 від 12.04.2017р., видатковою накладною № 990 від 21.04.2017 року, товарно-транспортними накладними (а. с. 100-113).

По взаємовідносинах із ТОВ «ПСП-СЕРВИС».

Суд встановив, що ТОВ «Захід Агробізнес» уклало договір із ТОВ «ПСП-СЕРВИС» 09.06.2017 року № 0906 (а. с. 79-80).

Згідно умов Договору, Продавець зобов`язується передати належний йому товар у власність Покупцеві, а Покупець зобов`язується прийняти товар та сплатити за нього кошти на умовах Договору.

Предметом договору був товар - фунгіцид Танос.

Згідно із пунктом 3.2 договору, Продукція вважається переданою покупцю з моменту оформлення видаткової накладної.

Даний товар був отриманий позивачем, що підтверджується наступними документами: договором № 0906 від 09 червня 2017 року; видатковою накладною № РН-0000014 від 09 червня 2017 року; товарно-транспортною накладною до вищевказаної видаткової накладної, яка підтверджує факт отримання товару; видатковою накладною № РН-0000015 від 09 червня 2017 року; товарно-транспортною накладною до вищевказаної видаткової накладної; рахунком на оплату № СФ-0000010 від 09 червня 2017 року; видатковою накладною № РН-0000036 від 19 червня 2017 року; товарно-транспортною накладною до вищевказаної видаткової накладної; рахунком на оплату № СФ-0000040 від 09 червня 2017 року; сертифікатом на товар № від 12.01.2017року (а. с. 79-91, 166).

Розрахунки із наведеними вище постачальними проведені у безготівковій формі в повному обсязі, що підтверджується платіжними дорученнями (а. с. 142-148).

За поставлений товар ТОВ «Захід Агробізнес» повністю розрахувалось, що підтверджується платіжними дорученнями (а. с. 147-148).

Матеріалами справи стверджується також, що в подальшому, придбаний товар був проданий позивачем для контрагентів:

- ТОВ «Кролевецький комбікормовий завод», що підтверджується договором № 40-ЗЗР-МС-17 від 10.01.2017року, видатковою накладною № 1836 від 09.06.2017 року та ТТН до неї № 3-001836 від 09.06.2017 року, видатковою накладною № 1837 від 09.06.2017 року та ТТН до неї № 3-001837 від 09.06.2017 року (а. с. 114-121);

- ПО СГП «Дружелюбівське», підтверджується договором № 342-ЗЗР/ЗВ-17 від 09.06.2019 року видаткова накладна № 1884 від 20.06.2017 року та ТТН до неї № 3-001884 від 20.06.2017 (а. с. 122-127);

- ТОВ «Добробут-12», що підтверджується договором № 69-ЗЗР/МС-17 від 20.02.2017 року, видатковою накладною № 1838 від 09.06.2017 року та ТТН до неї № З-001838 від 09.06.2017 року (а. с. 128-133).

Судом проаналізовані вищенаведені документи бухгалтерського обліку ТОВ «Захід Агробізнес», якими оформлено спірні господарські операції з вищевказаними контрагентами-продавцями та встановлено, що такі документи не мають дефектів і відповідають вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», розкривають зміст господарських операцій, підтверджують реальність руху активів позивача в межах господарської діяльності з метою отримання прибутку.

Таким чином, зібраними у справі доказами підтверджується як факт отримання позивачем ТМЦ, так і використання придбаних товарів у власній господарській діяльності.

Посилання відповідача на відсутність товарно-транспортних накладних на перевезення товарів від вказаних контрагентів є безпідставними, оскільки ці ж товарно-транспортні накладні зазначені безпосередньо і в акті перевірки.

Щодо доводів про відсутність оприбуткування товару позивачем на складі, то суд уважає, що такий факт не був з`ясований у повній мірі відповідачем.

Як зазначив у судовому засіданні представник позивача, отриманий товар від вказаних контрагентів дійсно не оприбутковувався на складі, оскільки такий товар одразу ж після отримання, не заїжджаючи на склад, був перевезений іншим контрагентам на підставі договорів купівлі-продажу згідно ТТН.

Матеріалами справи стверджується, що дійсно товар, зокрема, насіння соняшника та кукурудзи, позивач отримав згідно ТТН № 100128 від 21.04.2017 (перевізник ТВ «ТАНДЕМТРАНССЕРВІС») і цього ж числа 21.04.2017, вказаний товар цей же перевізник передав контрагенту позивача ТОВ «АГРОФІРМА «ПЕРЕМОГА» (а. с. 70, 106, 113).

Згідно ТТН № 100250 від 03.05.2017 (перевізник ТВ «ТАНДЕМТРАНССЕРВІС») позивач отримав насіння соняшника і цього ж числа 03.05.2017 вказаний товар цей же перевізник передав контрагенту позивача ТОВ ПОСП «ВІДРОДЖЕННЯ» (а. с. 76, 99).

Щодо отримання товару «Фунгіцид Танос», то судом встановлено, що такий товар отриманий позивачем від контрагента «ПСП - СЕРВИС» експедиційним перевезенням ТОВ «Нова Пошта» згідно ТТН № РН-0000014, ТТН № РН-0000015 від 09.06.2017 та ТТН № РН-0000036 від 19.06.2017 (а. с. 82-83, 85-86, 89-90).

В подальшому, це й же товар через ТОВ «Нова Пошта» був переданий позивачем контрагентам: ТОВ «Кролевецький комбікормовий завод», що підтверджується ТТН № З-001836 ТТН № З-001837 від 09.06.2017 (а. с. 119, 121); ПО СГП «Дружелюбське», що підтверджується ТТН № З-001884 від 20.06.2017 (а. с. 127); ТОВ «Добробут-12», що підтверджується ТТН № З-001838 від 09.06.2017 (а. с. 133).

Також судом встановлено, у позивача наявні сертифікати на товар, отриманий від ТОВ «АЛЬДАРЕКС» (а. с. 73) та на товар від ТОВ «ПСП - СЕРВИС» (а. с. 165-166).

Таким чином, вказані документи є первинними документами в розумінні закону, які належить складати для даного виду господарських операцій, а відтак є належними та допустимими доказами у розумінні статей 73-76 КАС України.

Відповідно до статті 83 Податкового кодексу України, для посадових осіб органів державної податкової служби під час проведення перевірок, підставами для висновків є: документи, визначені цим Кодексом; податкова інформація; експертні висновки; судові рішення; інші матеріали, отримані в порядку та у спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами, контроль за дотриманням яких покладений на органи державної податкової служби.

В силу приписів ст.ст. 44, 83 Податкового кодексу України, посадові особи податкового органу під час проведення перевірки були зобов`язані врахувати надані позивачем первинні документи. У разі, якщо первинні документи, надані платником податків під час проведення перевірки, викликають сумніви у їх достовірності, акт документальної перевірки повинен містити посилання на докази, що доводять складання таких документів без реального здійснення господарських операцій.

За змістом п. 5 П(С)БО 15 «Дохід», затвердженого наказом Міністерства Фінансів України від 29.11.1999р. № 290, дохід визнається під час збільшення активу або зменшення зобов`язання, що зумовлює зростання власного капіталу (за винятком зростання капіталу за рахунок внесків учасників підприємства), за умови, що оцінка доходу може бути достовірно визначена.

Критерії визнання доходу, наведені в цьому Положенні (стандарті), застосовуються окремо до кожної операції. Проте ці критерії потрібно застосовувати до окремих елементів однієї операції або до двох чи більше операцій разом, якщо це випливає із суті такої господарської операції (операцій).

Згідно із п. 7 П(С)БО 15 «Дохід», визнані доходи класифікуються в бухгалтерському обліку за такими групами:

- дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг);

- чистий дохід від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг);

- інші операційні доходи;

- фінансові доходи;

- інші доходи.

Дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) - загальний дохід (виручка) від реалізації продукції, товарів, робіт або послуг без вирахування наданих знижок, повернення раніше проданих товарів та непрямих податків і зборів (податку на додану вартість, акцизного збору тощо).

Чистий дохід від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) визначається шляхом вирахування з доходу від реалізації продукції, товарів, робіт, послуг наданих знижок, вартості повернутих раніше проданих товарів, доходів, що за договорами належать комітентам (принципалам тощо), та податків і зборів.

До складу інших операційних доходів включаються суми інших доходів від операційної діяльності підприємства, крім чистого доходу від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), зокрема: дохід від операційної оренди активів; дохід від операційних курсових різниць; відшкодування раніше списаних активів; дохід від роялті, відсотків, отриманих на залишки коштів на поточних рахунках в банках, дохід від реалізації оборотних активів (крім фінансових інвестицій), необоротних активів, утримуваних для продажу, та групи вибуття тощо.

До складу фінансових доходів включаються дивіденди, відсотки та інші доходи, отримані від фінансових інвестицій (крім доходів, які обліковуються за методом участі в капіталі).

До складу інших доходів, зокрема, включаються дохід від реалізації фінансових інвестицій; дохід від не операційних курсових різниць та інші доходи, які виникають у процесі господарської діяльності, але не пов`язані з операційною діяльністю підприємства.

За приписами п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України, прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Пунктом 185.1 статті 185 ПК України встановлено, зокрема, що об`єктом оподаткування є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю.

Відповідно до вимог пп. «а» п. 198.1 ст. 198 ПК України, до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів та послуг.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:

придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи);

ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду (п. 198.3 ст. 198 ПК України).

За приписами п. 201.10 ст. 201 ПК України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Таким чином, необхідною умовою для віднесення до податкового кредиту сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість, є факт придбання товарів та послуг з метою використання їх в господарській діяльності.

При цьому, згідно з абз.1 пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Актом перевірки стверджено і сторонами не заперечується, що ТОВ «Захід Агробізнес», за податковими накладними, виписаними ТОВ «АЛЬДАРЕКС» та ТОВ «ПСП - СЕРВИС», на досліджувані господарські операції включено до складу податкового кредиту суми податку на додану вартість: всього в сумі 336041грн, в т. ч. в квітні 2017 82163грн; в червні 2017 253878грн.

Належність оформлення реквізитів документів контролюючим органом не заперечується та під сумнів не ставиться.

Щодо того, що ТОВ «АЛЬДАРЕКС» та ТОВ «ПСП - СЕРВИС», не мали основних засобів, то суд наголошує, що недостатність персоналу, відсутність власних транспортних засобів, виробничо-складських приміщень не може свідчити про відсутність адміністративно-господарських можливостей на виконання господарських зобов`язань та відсутність фактичних дій, спрямованих на виконання взятих на себе зобов`язань, що унеможливлює здійснення господарської діяльності, оскільки наведені обставини не позбавляють суб`єкта господарювання здійснювати посередницьку діяльність, залучати виробничі та трудові ресурси інших суб`єктів господарювання для виконання зобов`язань по укладених ним договорах.

Також суд зазначає, що неподання контрагентами ТОВ «АЛЬДАРЕКС» та ТОВ «ПСП-СЕРВИС» фінансової та податкової звітності, або ж подання її з порушенням строків, чи з допущенням помилок, і взагалі будь-яке порушення податкової дисципліни, не може свідчити про неотримання товару ТОВ «Захід Агробізнес» від постачальників, а наслідки такого порушення перекладатися на контрагентів, з якими постачальник перебуває у взаємовідносинах. Формування суб`єктом господарювання податкового кредиту та витрат не може ставитись у пряму залежність від додержання податкової дисципліни третіми особами, законодавство України, не ставить в залежність виникнення у платника податку на додану вартість права на податковий кредит від дотримання вимог податкового законодавства іншим суб`єктами господарювання. Якщо контрагент не виконав свого зобов`язання по сплаті податку до бюджету, то це тягне відповідальності та негативні наслідки саме щодо цієї особи.

Слід також зазначити, що оцінюватися при дослідженні факту здійснення господарської операції повинні відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовані дані податкового обліку.

Суд звертає увагу, що не є обов`язковою передумовою для визначення контролюючими органами грошових зобов`язань визнання недійсними (у тому числі нікчемними) правочинів, які укладалися за ланцюгом попередніми посередниками, через ланцюг яких декларувався рух товарів чи послуг, нібито придбаних останнім у такому ланцюгу платником податку. При цьому відносини між учасниками попередніх ланцюгів постачань товарів та послуг не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої між останнім у ланцюгу постачань платником податків та його безпосереднім контрагентом.

Що стосується посилання відповідача на розслідування кримінальної справи за фактом фіктивного підприємництва ТОВ «АЛЬДАРЕКС» та ТОВ «ПСП - СЕРВИС», то на думку суду, контролюючий орган не вправі самостійно надавати оцінку таким фактам та на їх основі робити висновки про те, що вказані товариства дійсно здійснювали фіктивну господарську діяльність. В Єдиному державному реєстрі судових рішень вироки суду в таких кримінальних провадженнях відсутні, доказів зворотного суду не надано і судом не встановлено.

Таким чином, сам факт порушення кримінального провадження за фактом фіктивного підприємництва стосовно контрагентів-продавців не може слугувати достатньою та належною підставою для висновку про фіктивність та безтоварність всіх здійснених таким підприємством господарських операцій, допоки такі обставини не будуть встановлені вироком суду, який набрав законної сили.

А зважаючи на принцип персональної відповідальності платника податків, посилання відповідача на наявність кримінальної справи стосовно фіктивної діяльності контрагентів є недостатньою підставою для висновку про безтоварність всіх досліджених господарських операцій, які оформлені належними первинними документами, що підтверджують зміни стану майна, капіталу, зобов`язань та фінансового результату ТОВ «Захід Агробізнес».

Аналогічні висновки містяться і в постановах Верховного Суду від 20 лютого 2018 року у справі №826/6280/13-а, адміністративне провадження №К/9901/2848/18, від 06 березня 2018 року у справі №2а-9375/11/1370, від 13 березня 2018 року у справі №826/13582/13-а, від 26.06.2018 у справі № 808/2360/17.

Наведеним вище, спростовуються висновки відповідача про те, що придбання позивачем ТМЦ від ТОВ «АЛЬДАРЕКС» та ТОВ «ПСП - СЕРВИС» фактично не відбувався.

Крім того, як вбачається з акту, сам факт реалізації товару контролюючим органом не заперечується.

Таким чином, висновки контролюючого органу щодо складання бухгалтерських документів без реального здійснення господарських операцій не знайшли свого підтвердження та спростовуються наданими позивачем доказами.

Зважаючи на викладене, суд уважає неправомірним збільшення позивачу грошового зобов`язання з податку на прибуток в сумі 73946грн, що виключає застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 18487грн (25% від суми основного зобов`язання), а також збільшення суми грошового зобов`язання з ПДВ в сумі 336041грн, що безсумнівно виключає і застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 84010грн (25% від суми основного зобов`язання). Отже податкові повідомлення-рішення від 25.10.2019 № 1 та № 1 не відповідають критеріям правомірності, встановленим в ст. 2 КАС України та порушують права та законні інтереси платника податків, які підлягають до судового захисту шляхом скасування спірних вище рішень відповідача в повному обсязі.

Щодо податкових повідомлень-рішень від 25.10.2019 № 1 та № 1.

В ході перевірки встановлено, що згідно довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта та згідно договору купівлі-продажу від 13.03.2018р. за номером 611 укладеного між ОСОБА_5 РНОКПП НОМЕР_1 (продавець) ТОВ «Захід Агробізнес» код 37022936 (покупець), останній володіє нерухомим майном, а саме: приміщенням цеху з виробництва макаронних, хлібопекарських і кондитерських виробів, (літ. «М»-3), загальною площею 1621,1кв.м., що знаходиться за адресою: Рівненська область, м. Рівне, вул. Будівельників,1.

16.05.2018р. згідно довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта внесено зміни в назву приміщення: приміщення цеху з виробництва макаронних, хлібопекарських і кондитерських виробів літ. «М-3», змінено на адміністративне приміщення з приміщенням складу, загальною площею: 1626.1 кв. м. змінено на загальну площу: 1572.2кв.м.

Зазначені обставини підтверджуються також матеріалами справи (а. с. 159-164).

Рішенням Рівненської міської ради від 18.06.2015 року №5255 (із змінами від 28.01.2016 р. №110, та від 23.02.2017р. № 2388) «Про встановлення податку на майно в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки), встановлено, що пп. 6.1. Ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюється за 1 квадратний метр бази оподаткування в розмірі, зокрема, 0,5 відсотка від розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, для об`єктів нежитлової нерухомості, крім господарських (присадибних) будівель (допоміжних (нежитлових) приміщень, до яких належать сараї, хліви, гаражі, літні кухні, майстерні, вбиральні, погреби, навіси, котельні, бойлерні, трансформаторні підстанції).

Наведені вище обставини позивачем не заперечуються.

Відповідно до пп. 266.1.1. п. 266.1 ст. 266 Податкового кодексу України - платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Згідно із пп. 266.2.1. п. 266.2 ст. 266 Податкового кодексу України - об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

За змістом пп. 266.3.1. п. 266.3 ст. 266 Податкового кодексу України - базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

Вимогами пп. 266.3.3. п. 266.3 ст. 266 Податкового кодексу України встановлено, що база оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності юридичних осіб, обчислюється такими особами самостійно виходячи із загальної площі кожного окремого об`єкта оподаткування на підставі документів, що підтверджують право власності на такий об`єкт.

Відповідно до пп. 266.5.1. п. 266.5 ст. 266 Податкового кодексу України - ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує три відсотки розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.

Приписами пп. 266.6.1. п. 266.6 ст. 266 Податкового кодексу України визначено, що базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

За змістом пп. 266.7.5. п. 266.7 ст. 266 Податкового кодексу України, платники податку - юридичні особи самостійно обчислюють суму податку станом на 1 січня звітного року і до 20 лютого цього ж року подають контролюючому органу за місцезнаходженням об`єкта/об`єктів оподаткування декларацію за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками поквартально.

Підпунктом 266.8.1 пункту 266.8 статті 266 Податкового кодексу України встановлено, що у разі переходу права власності на об`єкт оподаткування від одного власника до іншого протягом календарного року податок обчислюється для попереднього власника за період з 1 січня цього року до початку того місяця, в якому припинилося право власності на зазначений об`єкт оподаткування, а для нового власника - починаючи з місяця, в якому він набув право власності.

Відповідно до пп. 266.10.1. п. 266.10 ст. 266 Податкового кодексу України, податкове зобов`язання за звітний рік з податку сплачується, зокрема, юридичними особами - авансовими внесками щокварталу до 30 числа місяця, що наступає за звітним кварталом, які відображаються в річній податковій декларації.

В судовому засіданні встановлено та не заперечується позивачем, що у 2018 та період січень-червень 2019, податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки ним не сплачувався та податкова декларація не подавалася. При цьому, позивач стверджує на наявність пільг з даного податку з посиланням на пп. «є» пп. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 Податкового кодексу України.

Такі твердження позивача суд уважає помилковими з огляду на наступне.

Підпунктом «є» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України визначено, що не є об`єктом оподаткування будівлі промисловості, зокрема виробничі корпуси, цехи, складські приміщення промислових підприємств.

Суд зауважує, що норма частини «є» пп. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 Податкового кодексу України, розповсюджується на промислові підприємства, які мають у власності будівлі промисловості.

При цьому, системне тлумачення підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України свідчить про те, що законодавець у кожному буквеному пункті (від «а» до «л») передбачив конкретні умови, за наявності яких нерухомість не є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки. Кожен з цих випадків не підлягає розширювальному тлумаченню. Прикладом цього є зокрема те, що така умова як зв`язок об`єкту нерухомості з фактом її використання у своїй діяльності, передбачений пунктами «е» та «і», на відміну від пункту «є». Більш того, кожен з визначених підпунктом 266.2.2 буквених пунктів має прив`язку або до статусу суб`єкта, який володіє такою нерухомістю (діти-сироти, діти, позбавлені батьківського піклування («д»), суб`єкти господарювання малого та середнього бізнесу («е»), сільськогосподарський товаровиробник («ж»), громадські організації інвалідів та їх підприємства («з»), релігійні організації («и»)), та/або до виду нерухомості, його стану, місця розташування (непридатна до проживання («ґ»), будівлі дошкільних та загальноосвітніх навчальних закладів («і»), будівлі промисловості («є») тощо).

Буквальний аналіз пункту «є» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України свідчить про те, що нерухомість має бути класифікована як «будівлі промисловості промислових підприємств». При цьому законодавець використав прислівник «зокрема», який уживається для підкреслення, виділення чого-небудь з-поміж однотипного, та який відноситься в даному випадку до виду будівель промисловості (виробничі корпуси, цехи, складські приміщення), а не до суб`єкта власності.

За положеннями підпункту 14.1.1291. пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України об`єкти нежитлової нерухомості - будівлі, приміщення, що не віднесені відповідно до законодавства до житлового фонду. У нежитловій нерухомості виділяють серед іншого будівлі промислові та склади (підпункт «ґ»).

Відповідно до пункту 5.3 статті 5 Податкового кодексу України інші терміни, що застосовуються у цьому Кодексі і не визначаються ним, використовуються у значенні, встановленому іншими законами.

Відповідно до Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, затвердженого наказом Державного комітету України по стандартизації, метрології та сертифікації від 17 серпня 2000 року № 507, будівлі промисловості (криті будівлі промислового призначення, наприклад, фабрики, майстерні, бойні, пивоварні заводи, складальні підприємства тощо) віднесено до підрозділу «Будівлі нежитлові» група 125 «Будівлі промислові та склади» клас 1251 «Будівлі промисловості».

До будівель промисловості відносяться об`єкти нерухомості, які відповідно до Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000 належать до класу 1251 «Будівлі промисловості», який в свою чергу включає підкласи: 1251.1 «Будівлі підприємств машинобудування та металообробної промисловості», 1251.2 «Будівлі підприємств чорної металургії», 1251.3 «Будівлі підприємств хімічної та нафтохімічної промисловості», 1251.4 «Будівлі підприємств легкої промисловості, 1251.5 «Будівлі підприємств харчової промисловості», 1251.6 «Будівлі підприємств медичної та мікробіологічної промисловості», 1251.7 «Будівлі підприємств лісової деревообробної та целюлозно-паперової промисловості», 1251.8 «Будівлі підприємств будівельної індустрії, будівельних матеріалів та індустрії, будівельних матеріалів та виробів, скляної та фарфоро-фаянсової промисловості», 1251.9 «Будівлі інших промислових виробництв, включаючи поліграфічне».

Говорячи про промислове підприємство, необхідно зауважити, що в законодавстві України не існує правової норми, яка б чітко визначала дане поняття.

Відповідно до Національного класифікатора України ДК 009:2010, затвердженого наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 29 листопада 2010 року № 530 (далі - ДК 009:2010), економічна діяльність - процес виробництва продукції (товарів і послуг), який здійснюють з використанням певних ресурсів: сировини, матеріалів, устаткування, робочої сили, технологічних процесів тощо. Економічну діяльність характеризують витрати на виробництво, процес виробництва та випуск продукції.

Класифікація видів економічної діяльності (КВЕД) є складовою ДК 009:2010, згідно з яким процес промислового виробництва - це процес перероблення (механічного, хімічного, ручного тощо), який використовують для виготовлення нової продукції (споживчих товарів, напівфабрикатів чи засобів виробництва), оброблення товарів, які були у використанні, надання промислових послуг і який класифікують у секціях B «Добувна промисловість та розроблення кар`єрів», C «Переробна промисловість», D «Постачання електроенергії, газу, пари та кондиційованого повітря», E «Водопостачання; каналізація, поводження з відходами» та F «Будівництво».

Зазначений правовий висновок Верховного Суду наведений у постанові від 15.05.2018 року у справі № 806/2676/17.

Позивачем не враховано, що у разі якщо промислова будівля належить не промисловому підприємству, то у такому випадку будівля є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, та податок повинен нараховуватися та сплачуватись на загальних підставах відповідно до норм чинного законодавства.

В судовому засіданні представник позивача ствердив, що ТОВ «Захід Агробізнес» не є промисловим підприємством.

Отже, оскільки у позивача відсутній статус промислового підприємства, зазначене унеможливлює застосування пільги по податку з нерухомого майна, відмінного від земельної ділянки згідно пп. «є» пп. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 Податкового кодексу України.

Таким чином, суд уважає, що позивачем порушено пп. 266.1.1, пп. 266.2.1 п. 266.2, пп. 266.3.3 п. 266.3, пп. 266.5.1 п. 266.5, пп. 266.7.5п.266.7, пп. 266.9.1 п. 266.9 ст. 266 Податкового кодексу України. Тому визначення контролюючим органом суми податкових зобов`язань з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки до бюджету Рівненської міської ради на загальну суму 40968,48грн, в т.ч. за 2018р.- 24562,57грн, за 2019р.- 16405,91грн із застосуванням штрафних санкцій в сумі 10242,12грн (25% від суми основного зобов`язання) та застосування штрафу за неподання декларацій на нерухоме майно в сумі 340грн є правомірним, а податкові повідомлення-рішення від 25.10.2019 за № 1 та № 1 скасуванню не належать.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Підсумовуючи вищевикладене в його сукупності суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача.

Згідно ч. 3 ст. 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Судовий збір сплачений позивачем згідно платіжного доручення № 2766 від 05.11.2019, оригінал якого знаходиться у справі, на суму 8460,52грн.

Отже, з урахуванням ч. 3 ст. 139 КАС України, до відшкодування позивачу належить 7687,26грн.

Керуючись статтями 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Рівненській області від 25 жовтня 2019 року №№ 1, 1 в повному обсязі.

В задоволенні позовних вимог в частині визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Головного управління ДПС у Рівненській області від 25 жовтня 2019 року №№ 1, 1, - відмовити.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Захід Агробізнес" за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Рівненській області судовий збір в сумі 7687,26грн (сім тисяч шістсот вісімдесят сім гривень, 26коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

1) позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Захід Агробізнес" (33013, Рівненська обл., м. Рівне, вул. Князя Володимира, 75; );

2) відповідач - Головне управління ДПС у Рівненській області (33023, Рівненська обл., м. Рівне, вул. Відінська, 12; ).

Повний текст рішення складений 27 грудня 2019 року.

Суддя Комшелюк Т.О.