Справа № 205/7164/19
Суддя: Остапенко Н. Г.
Дата ухвалення: 2019-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

25.11.2019 Єдиний унікальний номер 205/7164/19
Єдиний унікальний номер судової справи 205/7164/19
Номер провадження 2-а/205/174/19
РІШЕННЯ

іменем України

25 листопада 2019 року

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі головуючого судді Остапенко Н.Г., за участю секретаря судового засідання Шевцової М.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського СРПП №3 Царичанського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області Лоза Ігоря Володимировича, Царичанського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

20 серпня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до поліцейського СРПП №3 Царичанського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області Лоза Ігоря Володимировича, Царичанського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення, в якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії ДПО18 № 049922 від 15 серпня 2019 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 15 серпня 2019 року відносно нього було винесено постанову відповідачем про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та стягнення штрафу у розмірі 425 грн. З даною постановою позивач не погоджується, оскільки вважає, що відповідач, приймаючи спірну постанову не врахував усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, притягнув позивача до адміністративної відповідальності без застосування принципу пропорційності, справедливості, законності та об`єктивності, внаслідок чого вказана постанова не може вважатися законною та обґрунтованою. Зазначив, що під час руху транспортним засобом позивач не користувався засобом зв`язку, а саме телефоном. Враховуючи вищевикладене, позивач вимушений звернутись до суду з даним позовом.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 серпня 2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі.

Від позивача ОСОБА_1 надійшла заява з проханням розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Відповідачі поліцейський СРПП № 3 Царичанського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області Лоза І.В. та представник Царичанського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області в судове засідання не з`явилися. Про день, місце та час проведення судового засідання повідомлені належним чином. Про причини неявки суд не повідомили.

Суд, дослідивши докази, надавши їм оцінку в їх сукупності, приходить до наступного висновку.

Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України, встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України

Пункт 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначає, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до п. 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07.11.2015 року, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Встановлено, що поліцейським СРПП № 3 Царичанського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області Лоза І.В. при несенні служби 15 серпня 2019 року о 22-20 год. в с. Могилів по вул. Панікахи було винесено постанову серії ДПО18 № 049922 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 126 КУпАП про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425 грн., в якій було зазначено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «SPARK», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , не маючи полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та не пред`явив на вимогу, чим порушив п. 2.1 (ґ) ПДР України (а.с. 16).

Відповідно до вказаної постанови ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень.

Частиною 1 ст. 126 КУпАП передбачено керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 2.1 (ґ) Правил дорожнього руху України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі чинний страховий поліс (страховий сертифікат «Зелена картка») про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Відповідно до п. 10 Розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 7 листопада 2015 року №1395, поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна відповідати вимогам ст.ст. 283, 284 КУпАП, у ній, зокрема: необхідно навести докази, згідно яких зроблено висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення і назвати мотиви відхилення інших доказів, на які посилається правопорушник або наведених ним обставин.

Згідно з п. 1 ст. 247 КпАП України, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 35 ЗУ «Про поліцію», поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: якщо водій порушив Правила дорожнього руху; якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв. Поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

В постанові про накладення адміністративного стягнення серії ДПО18 № 049922 не зазначено причини зупинки транспортного засобу під кермуванням ОСОБА_1 .

Суд приходить до висновку, що постанова серії ДПО18 № 049922 від 15 серпня 2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності носить протиправний характер, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст. 16 ЗУ «Про дорожній рух», водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно з п. 21.2 ст. 21 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників неземних транспортних засобів», контроль за наявністю договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється відповідними підрозділами Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод.

Враховуючи, що відповідачем не складався протокол про порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху та не оформлювалися матеріали дорожньо-транспортної пригоди, відповідно, й законних підстав вимагати від позивача надання полісу обов`язкового автострахування, не було, що свідчить про протиправність постанови в частині притягнення позивача до відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію», передбачено, що поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху. Обов`язок доказування вини водія у вчиненні правопорушення у сфері дорожнього руху покладено на посадову особу, яка винесла постанову про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою Наказом МВС України 07.11.2015 року №1395, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 року за № 1408/27853, передбачено, що постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема ч. 1 ст. 126 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Пункт 8 розділу ІІІ вищевказаної Інструкції передбачає, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності повинна бути заслухана, досліджені докази і вирішені клопотання (п. 9 розділу ІІІ Інструкції).

Крім того, при винесенні оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення серії ДПО18 № 049922 від 15 серпня 2019 року, були порушені права позивача, передбачені ст. 268 КУпАП, зокрема не з`ясовано: чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також не з`ясовані інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Не зазначено, на підставі чого був зроблений висновок, яким чином перевірялися вказані обставини.

Неналежне оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення, невідповідність постанови по справі про адміністративне правопорушення фактичним обставинам, встановленим в суді, свідчать про недоведеність вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення.

Статтею 40 Закону України «Про національну поліцію», передбачено застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Дослідивши матеріали справи, а саме, копію постанови серії ДПО18 №049922 від 15 серпня 2019 року, суд прийшов до висновку, що відповідачем належними та допустимими доказами не підтверджено факт здійснення позивачем правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, та письмових поясненнях позивача, 15 серпня 2019 року о 22-00 год. ОСОБА_1 керуючи автомобілем «SPARK», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , по вул. Панікахи у с. Могилів був зупинений патрульними поліцейськими, які не повідомивши причини зупинки зазначили, що в ОСОБА_1 згідно відомостей відсутній Поліс обов`язкового страхування транспортних засобів, після чого поліцейським СРПП № 3 Царичанського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області Лоза І.В. було складено оскаржувану постанову про адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідач - працівник органу Національної поліції, при вирішенні питання про наявність чи відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення, не вжив заходів для забезпечення всебічного повного і об`єктивного з`ясування всіх обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, розглянув справу про адміністративне правопорушення всупереч положенням Кодексу України про адміністративні правопорушення, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, не врахував достатність та допустимість доказів, наявність вини позивача, без достатніх підстав виніс постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

До суду будь-яких доказів безпосереднього вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, представлені не були.

Відповідно до ч. 4 ст. 159 КАС України, неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Враховуючи наведене, суд прийшов до висновку про відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Підсумовуючи наведене, встановивши відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 126 КУпАП, суд приходить до висновку про скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження по справі, оскільки відповідачем в порушення вимог ст. 77 КАС України не надано достатніх доказів на підтвердження правомірності оскаржуваної постанови серії ДПО18 № 049922 від 15 серпня 2019 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

На підставі вищевикладеного, суд прийшов висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення відносно позивача підлягає закриттю.

Згідно ч. 5 ст. 139 КАС якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

З аналізу ч. 5 ст. 139 КАС України вбачається, що судові витрати зі сплати судового збору могли бути стягнуті з відповідача на користь інших учасників справи в разі понесення такими учасниками судових витрат. У цій справі позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ч. 4 ст. 288 КУпАП та не ніс судових витрат зі сплати судового збору. Також, вказана норма Кодексу адміністративного судочинства України не передбачає стягнення з відповідача судового збору на користь держави.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що в порядку ст. 139 КАС України судовий збір слід віднести за рахунок держави.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 126, 251, 289 КпАП України, п. 2.1 (ґ) Правил дорожнього руху України, ст. ст. ст. 6, 8, 9, 72, 77, 139, 242, 243-246, 286 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до поліцейського СРПП №3 Царичанського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області Лоза Ігоря Володимировича, Царичанського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Постанову поліцейського СРПП № 3 Царичанського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області Лоза Ігоря Володимировича серії ДПО18 № 049922 від 15 серпня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП - скасувати.

Провадження у адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП - закрити.

Судовий збір віднести за рахунок держави.

Рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі проголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в письмову провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.Г. Остапенко