Справа № 480/2405/19
Суддя: А.Б. Діска
Дата ухвалення: 2019-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 грудня 2019 р. Справа №480/2405/19
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Діски А.Б.,
за участю секретаря судового засідання - Заіченко А.М.,
представника позивача - Войтенка О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/2405/19 за позовом Головного управління ДПС у Сумській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сумська фірма "Усе для дому" про стягнення податкового боргу,-
В С Т А Н О В И В:
Головне управління ДФС у Сумській області (далі по тексту - позивач, ГУ ДФС у Сумській області) звернулося до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сумська фірма "Усе для дому" (далі по тексту - відповідач, ТОВ "Сумська фірма "Усе для дому") про стягнення податкового боргу з орендної плати з юридичних осіб з урахуванням уточнення позовних вимог в сумі 1 162 289,53 грн.
Свої вимоги позивач мотивує тим, що за відповідачем обліковується податковий борг, який виник у зв`язку з несплатою самостійно узгодженої суми грошового зобов`язання з орендної плати з юридичних осіб та зі сплати пені в сумі 1 162 289,53 грн. Відповідачу надсилалась податкова вимога, однак сума боргу залишилась несплаченою. Таким чином у платника податків наявний податковий борг, який позивач просить стягнути з відповідача.
Ухвалою суду від 04.07.2019 відкрито провадження у справі, розгляд проводиться за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.
Представником позивача до суду подано додаткові пояснення щодо нарахування пені з орендної плати (т.1 а.с.56-61, т.2 а.с.15-16,109-110).
Представником відповідача було подано до суду відзив на позов, в якому, заперечуючи проти задоволення позову зазначив, що позивачем невірно здійснено калькуляцію основого боргу за податковими деклараціями. Крім того, розрахунок пені не відповідає дійсності, оскільки документи, сформовані в 2013-2015 роках (службові записки, податкові повідомлення-рішення, податковий розрахунок земельного податку), не можуть підтвердити наявність пені за період з 30.09.2016 по 30.03.2019, Крім того зазначено, що відповідачем здійснювалася сплата орендних платежів за період з 02.03.2017 по 30.03.2019. Також вказано, що податкова вимога була надіслана у 2012 році, в той час як податковий борг стягується за період, починаючи з 30.09.2016 (т.1 а.с.176-177).
Представником відповідача надавалися додаткові пояснення, в яких зазначено, що відповідно до розрахунку пені з податку на нерухоме майно, пеня нараховується за несвоєчасне погашення податкового боргу за податковими повідомленнями-рішеннями, у тому числі, за 2012-2015 роки. У відповідності до ст. 102 Податкового кодексу України строк звернення позивача з позовом про стягнення пені за вказаний період сплив у 2015-2018 роках відповідно, а тому контролюючий орган не мав права у липні 2019 року звертатися до суду з вимогою про стягнення такої заборгованості (т.2 а.с.64-65,114-115,90-91).
Ухвалою суду від 28.10.2019 було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
28.11.2019 представником позивача було подано заяву про зменшення позовних вимог, у зв`язку із частковою самостійною сплатою боргу відповідачем, та повернення частини сплаченого судового збору (т.2 а.с.78-79).
Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги.
Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи та письмові докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково, враховуючи наступне.
Судом встановлено, що ТОВ "Сумська фірма "Усе для дому" зареєстроване органами державної реєстрації як юридична особа та знаходиться на обліку в ГУ ДПС у Сумській області як платник податків.
Відповідно до розрахунку податкового боргу станом на 30.03.2019 за ТОВ "Сумська фірма "Усе для дому" обліковується заборгованість з орендної плати з юридичних осіб на суму 1162 289,53 грн., а саме: - основний платіж - 767 730,92 грн.; - пеня - 394 558,61 грн. (т.1 а.с.80-88), яку позивач просить стягнути з відповідача.
Надаючи правову оцінку матеріалам справи, суд виходить з наступного.
Згідно зі ст. 67 Конституції України відповідач зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку та розмірах встановлених законом.
Відповідно до ст. 15 Податкового кодексу України (далі - ПК України), платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.
Податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк (підпункт 14.1.156 пункт 14.1 стаття 14 ПК України).
Відповідно до п.286.2 ст.286 ПК України, платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 Податкового кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями.
Виконанням податкового обов`язку згідно з п. 38.1 ст. 38 ПК України є сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.
Підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.
Згідно з п. 54.1 ст. 54 ПК України платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.
Відповідно до п.56.11 ст.56 ПК України не підлягає оскарженню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків.
Податкові зобов`язання (основний платіж) з орендної плати за 2017 рік, 2018 рік та січень-лютий 2019 року податковим органом обраховано ТОВ "Сумська фірма "Усе для дому" відповідно до податкових декларацій:
Таким чином, сума боргу по основному платежу, самостійно обрахованого платником за період з 01.01.2017 по 28.02.2019 складає в загальному розмірі 767730,92 грн. які підлягаюсть стягненню з відповідача.
Відповідно до вимог п.п.14.1.162. п.14.1. ст.14 Податкового кодексу України пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахована на суми грошових зобов`язань у встановлених цим Кодексом випадках та не сплачена у встановлені законодавством строки.
Згідно зі ст.129 Податкового кодексу України нарахування пені розпочинається:
при нарахуванні суми грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобов`язання, визначеного цим Кодексом (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження);
при нарахуванні суми податкового зобов`язання, визначеного контролюючим органом у випадках, не пов`язаних з проведенням податкових перевірок, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання (в тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження);
при нарахуванні суми податкового зобов`язання, визначеного платником податків або податковим агентом, у тому числі у разі внесення змін до податкової звітності внаслідок самостійного виявлення платником податків помилок відповідно до статті 50 цього Кодексу, нарахування пені розпочинається після спливу 90 календарних днів (270 календарних днів у разі здійснення платником податків самостійного коригування відповідно до підпункту 39.5.4 пункту 39.5 статті 39 цього Кодексу), наступних за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання
При цьому, нарахування пені закінчується у день зарахування коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів та/або в інших випадках погашення податкового боргу та/або грошових зобов`язань (п.п.129.3.1 п.129.3 ст.129 Податкового кодексу України).
Відповідно до абз.2 п.129.4 ст.129 Податкового кодексу України на суми грошового зобов`язання, визначеного підпунктом 129.1.3 пункту 129.1 цієї статті (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені), нараховується пеня за кожний календарний день прострочення у його сплаті, починаючи з 91 календарного дня (з 271 календарного дня у разі здійснення платником податків самостійного коригування відповідно до підпункту 39.5.4 пункту 39.5 статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання, із розрахунку 100 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на кожний такий день.
Згідно зі ст.131 Податкового кодексу України нараховані контролюючим органом суми пені самостійно сплачуються платником податків. При погашенні суми податкового боргу (його частини) кошти, що сплачує такий платник податків, у першу чергу зараховуються в рахунок податкового зобов`язання. У разі повного погашення суми податкового боргу кошти, що сплачує такий платник податків, в наступну чергу зараховуються у рахунок погашення штрафів, в останню чергу зараховуються в рахунок пені. Якщо платник податків не виконує встановленої цим пунктом черговості платежів або не визначає її у платіжному документі (чи визначає з порушенням зазначеного порядку), контролюючий орган самостійно здійснює такий розподіл такої суми у порядку, визначеному цим пунктом. Суми пені зараховуються до бюджетів або державних цільових фондів, до яких згідно із законом зараховуються відповідні податки.
Зазначена сума пені нарахована правомірно, підтверджується відповідним розрахунком пені (Т.2 а.с.27-46), а тому підлягає стягненню з відповідача.
Крім того, як свідчить розрахунок пені (т.2 а.с.17-26, 80-88), її нарахування здійснено податковим органом також у зв`язку із несвоєчасною сплатою податкових зобов`язань за наступними податковими повідомленнями рішеннями (далі - ППР):
На переконання суду, обґрунтованою є сума пені, визначена податковим органом у зв`язку з несвоєчасною сплатою податкових зобов`язань відповідачем за податковими повідомленнями-рішеннями:
Загальна сума пені за несвоєчасну сплату податкових зобов`язань, визначених позивачем за податковими повідомленнями-рішеннями, яка підлягає стягненню з відповідача становить 115465,86 грн.
Також суд звертає увагу на те, що податковим органом не доведено правомірності заявлення до стягнення суми податкового боргу в частині стягнення пені поза межами 1095, з огляду на наступне.
Пункт 101.1 статті 101 Податкового кодексу України визначає, що списанню підлягає безнадійний податковий борг, у тому числі пеня та штрафні санкції, нараховані на такий податковий борг.
Як зазначено в пункті 101.2 цієї статті, під терміном "безнадійний податковий борг" розуміється, зокрема, податковий борг платника податків, стосовно якого минув строк давності, встановлений цим Кодексом.
Пунктом 102.1 статті 102 Податкового кодексу України визначено строк давності - 1095 календарних днів, а пунктом 102.4 цієї статті передбачено, що у разі якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу.
Таким чином, в разі спливу 1095-денного строку з дня виникнення податкового боргу, такий борг визнається безнадійним та підлягає списанню, у тому числі пеня та штрафні санкції, а відтак з того часу в податкового органу відсутнє право вживати будь-які заходи щодо стягнення такої суми боргу.
Податковим кодексом України пеня визначена, як спосіб забезпечення погашення податкового боргу. Суд зазначає, що обов`язок сплати пені пов`язаний з обов`язком погашення податкового боргу.
Щодо неправомірності нарахування пені, визначеної податковим органом за несвоєчасну сплату податкових зобов`язань відповідачем за податковими повідомленнями-рішеннями:
суд зазначає, що податковим органом пропущено строк нарахування пені, оскільки граничний строк сплати за грошовими зобов`язаннями у відповідності до п.102.1 ст. 102 Податкового кодексу України становить 1095 днів.
Як встановлено судом, сума боргу, яка увійшла до предмету стягнення за вказаними ППР складається з нарахованої пені на несвоєчасно сплачені відповідачем вищезазначені податкові зобов`язання, що визначені податковим органом платнику податків, які набули статусу податкового боргу ще у 2013 році. Тому, строк застосування пені у відповідності до ст. 102 КАС України сплив у 2016 році.
Твердження контролюючого органу про те, що сплата заборгованості за вказаними податковими повідомленнями рішеннями була здійснена у 2017 році, у зв`язку з чим було нараховано пеню є необґрунтованим, оскільки позивач не мав права у 2017 році нараховувати пеню на суму податкового боргу, що погашена після спливу 1095 денного строку з дня його виникнення. Оскільки в межах спірних відносин сплата земельного податку здійснена поза межами 1095 днів, а сам борг набув статусу безнадійного, нарахування пені на безнадійний борг не здійснюється.
Даний висновок суду узгоджується із позицією Верховного суду, викладеною у постанові від 06.02.2018 по справі № К/9901/99/17 807/2097/16.
На виконання ухвали Вищого адміністративного суду України від 18.02.2014 по справі №818/8386/13-а (провадження К/800/7999/1), якою у відкритті провадження за касаційною скаргою ДПІ у м. Сумах - відмовлено, службовою запискою від 28.08.2015 №42/18-19-15.04 податкове зобов`язання з орендної плати з юридичних осіб на загальну суму 30 638,97 грн. (основний платіж - 20 425,98 грн., штрафна санкція - 10 212,99 грн.) в інтегрованій картці ТОВ «СФ «Усе для дому» - помилково повторно виключене 28.08.2015.
- 9391,70 грн. податкові зобов`язання по податковій декларації з плати за землю на 2012р. (№541 від 19.01.2012);
- 821,29 грн. податкові зобов`язання по податковій декларації з плати за землю на 2013р. (№1186 від 23.01.2013);
- 9391,71 грн. податкові зобов`язання по податковій декларації з плати за землю на 2013р. (№1186 від 23.01.2013);
В зв`язку з подвійним виключенням нарахування податкового зобов`язання при опрацюванні ППР службовою запискою від 20.03.2015 №6999/15-04 податкове зобов`язання по орендній платі було нараховано в інтегрованій картці платника 26.03.2015.
У зв`язку з подвійним виключенням нарахування податкового зобов`язання при опрацюванні ППР службовою запискою від 17.02.2016 №37/18-19-12,03 податкове зобов`язання по орендній платі було нараховано в інтегрованій картці платника 17.02.2016.
Отже, як зазначив представник позивача, нарахування пені, що заявлена до стягнення, було здійснено у зв`язку із несвоєчасною сплатою податкових зобов`язань, що були визначені службовою запискою №6999/15-04 від 20.03.2015 та службовою запискою від 17.02.2016 №37/18-19-12,03.
Крім того, як зазначав у своїх поясненнях представник позивача, службовою запискою №37/18-19-1203 від 17.02.2016 до особової картки відповідача було внесено податкові зобов`язання відповідача, які виникли у 2013-2014 роках, а також суми нарахованої пені.
Проте, суд зазначає, що норми Податкового кодексу України не пов`язують виникнення податкових зобов`язань із внесенням їх до особової картки відповідача податковим органом.
Як вбачається із розрахунку податкового боргу (Т.2 а.с.85-86) погашення боргу відбулось у 2018 році, що свідчить про нарахування пені поза межами 1095-денного строку.
Більше того, до суми податкового зобов`язання, на яку нараховано пеню в сумі 9650,5 грн, як вбачається з письмових пояснень позивача, включено суми пені, нарахованої у минулих роках.
Суд зазначає, що оскільки пеня є сумою коштів у вигляді відсотків, нарахованою на суми грошових зобов`язань у встановлених цим Кодексом випадках та не сплаченою у встановлені законодавством строки, а грошове зобов`язання платника податків є сумою коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафною (фінансовою) санкцією, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, то у податкового органу відсутні правові підстави для нарахування пені на вже нараховану пеню.
Ураховуючи викладене, вимоги про стягнення пені у сумі 9650,5 грн, нарахованої за службовою запискою №37/18-19-1203 від 17.02.2016 задоволенню не підлягають.
Відповідно до ст. 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, орган фіскальної служби надсилає йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання податкового повідомлення-рішення.
Відповідачу була направлена податкова вимога №830 від 22.10.2012 (т.1 а.с.19). Податковий борг ТОВ "Сумська фірма "Усе для дому" з часу направлення податкової вимоги не переривався, податкова заборгованість не погашена в повному обсязі, що підтверджується копією картки платника (т.1 а.с.87-170).
Відповідно до п.59.5 ст.59 Податкового кодексу України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
У зв`язку з викладеним, суд відхиляє доводи відповідача, що податкова вимога №830 від 22.10.2012 не стосується наявного податкового боргу.
Щодо сплати відповідачем орендних платежів за період з 02.03.2017 по 30.03.2019, суд зазначає наступне.
Відповідно до п.87.9 ст.87 Податкового кодексу України, у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків.
Таким чином, податковим органом правомірно було зараховано сплачені відповідачем кошти в рахунок погашення податкової заборгованості за календарною черговістю її виникнення.
Згідно пп.20.1.34 п.20.1 ст.20 ПК України, контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини.
У відповідності до п.95.3 ст.95 ПК України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.
Згідно п.95.4 ст.95 ПК України контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків.
Таким чином, з урахуванням того, що узгоджена сума грошового зобов`язання з орендної плати з юридичних осіб та із земельного податку з юридичних осіб, самостійно задекларовані платником, набуло статусу податкового боргу, а його розмір підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, беручи до уваги направлення позивачем податкової вимоги та відсутність доказів добровільної сплати відповідачем визначеної суми боргу, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача податкового боргу є обґрунтованими та підлягають задоволенню частково в загальній сумі 1 029 750,43 грн.
Щодо повернення частими судового збору, сплаченого за подачу позову, суд зазначає наступне.
Згідно платіжного доручення №867 від 25.04.2019, ГУ ДПС у Сумській області сплачено судовий збір в сумі 19 210,00 грн. (максимальний розмір - 10 прожиткових мінімумів станом на 01.01.2019) за подачу позову про стягнення з ТОВ "Сумська фірма "Усе для дому" податкового боргу з орендної плати в сумі 1 383 824,18 грн.
Відповідно до ч. 1 п. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.
Отже, поверненню позивачу підлягає судовий збір в сумі 1 775,66 грн. (19 210,00 грн. - 17 434,34 грн. (1,5 % від 1 162 289,53 грн.)).
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд -
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов Головного управління ДПС у Сумській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сумська фірма "Усе для дому" про стягнення податкового боргу задовольнити частково.
В задоволенні інших вимог - відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 02.01.2020.

Суддя А.Б. Діска