Справа № 826/9721/18
Суддя: Мартинюк Н.М.
Дата ухвалення: 2019-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

28 грудня 2019 року

Київ

справа №826/9721/18

адміністративне провадження №К/9901/31904/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Мартинюк Н.М.,

суддів - Жука А.В., Мельник-Томенко Ж.М.,

перевірив касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 травня 2019 року й постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 2 жовтня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії.

І. Суть справи

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві, в якому просила:

- визнати неправомірним та скасувати Наказ №77-к від 27 квітня 2018 року голови комісії з припинення Правобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Києві Фролькіс О.А. про звільнення ОСОБА_1 з посади головного спеціаліста Солом`янського відділу обслуговування громадян у зв`язку зі скороченням посади відповідно до пункту 1 частини першої статті 87 Закону України «Про державну службу»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві поновити ОСОБА_1 на роботі на посаді головного спеціаліста;

- стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві на користь ОСОБА_1 середній заробіток за вимушений прогул за період з 27 квітня 2018 року до поновлення на роботі.

Окружний адміністративний суд міста Києва своїм рішенням від 16 травня 2019 року, яке залишене без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 2 жовтня 2019 року, відмовив у задоволенні позову.

Скаржник, не погоджуючись із цими судовими рішеннями, подав касаційну скаргу, у якій просить скасувати рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 травня 2019 року й постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 2 жовтня 2019 року та постановити нове рішення про задоволення позову. Також скаржник просить поновити строк на касаційне оскарження.

Ухвалою Верховного Суду від 28 листопада 2019 року касаційну скаргу залишено без руху з підстав не надання відповідних доказів для поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження.

У встановлений строк скаржник усунув недоліки касаційної скарги, а тому вона відповідає вимогам статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - "КАС України"), що дає змогу суду вирішити питання про відкриття, або відмову у відкритті касаційного провадження.

Стосовно заяви про поновлення строку на касаційне оскарження, Верховний Суд вважає за необхідне її задовольнити з наступних підстав.

Згідно статті 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу.

Постанова Шостого апеляційного адміністративного суду була ухвалена 2 жовтня 2019 року. Однак, скаржник подав касаційну скаргу 15 листопада 2019 року, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження.

У заяві про поновлення строку на касаційне оскарження скаржник зазначає, що отримав постанову суду апеляційної інстанції 18 жовтня 2019 року. На підтвердження цього додав конверт, яким направлялось оскаржуване судове рішення. Звернувся з скаргою до суду касаційної інстанції 15 листопада 2019 року, тобто впродовж тридцяти днів з моменту отримання копії судового рішення, тому просить поновити строк на касаційне оскарження.

Отже, оскільки скаржник подав касаційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії оскаржуваної ухвали, Верховний Суд визнає поважними наведені скаржником причини пропуску строку на касаційне оскарження.

Ознайомившись із доводами касаційної скарги, Верховний Суд вважає за потрібне відмовити у відкритті касаційного провадження.

ІІ. Мотиви Верховного Суду

Пункт 20 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - «КАС України») передбачає таке поняття як адміністративна справа незначної складності - це справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.

Зокрема, до справ незначної складності належать справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України «Про запобігання корупції» займають відповідальне та особливо відповідальне становище (пункт 17 статті 4, пункт 1 частини 6 статті 12 вказаного Кодексу). До публічної служби належить діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

ОСОБА_1 обіймала посаду головного спеціаліста Солом`янського відділу обслуговування громадян Правобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Києві, посада державної служби категорії «В». Предметом спору у цій справі є відносини щодо звільнення і поновлення на посаді. Важливо, що позивач не є особою, яка займає відповідальне або особливо відповідальне становище в розумінні Закону України "Про запобігання корупції".

Відповідно до пункту другого частини 5 статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню, зокрема, судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Аналіз доводів касаційної скарги в сукупності з відображеними в судових рішеннях судів першої та апеляційної інстанцій обставинами справи не дають підстав для висновку про наявність обставин, наведених у підпунктах «а»-«г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України. Посада публічної служби позивача не відноситься до переліку службових осіб, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище в розумінні примітки до статті 50 Закону України «Про запобігання корупції».

ОСОБА_1 мотивує свою касаційну скаргу тим, що суди порушили норми матеріального та процесуального права, зокрема не надали належної оцінки її поясненням та доказам.

Отже, скаржник не продемонстрував наявності обставин, які за положеннями КАС України могли б вимагати касаційного розгляду справи. Застосування критерію малозначності справи в цій справі було передбачуваним, справу розглянули суди двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію.

Верховний суд зазначає, що правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, згідно зі статтею 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведене повністю узгоджується з правовими позиціями, сформованими Європейським судом з прав людини, згідно з якими умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви (ухвала Європейського суду з прав людини від 9 жовтня 2018 року щодо неприйнятності у справі «Азюковська проти України»). Тому відмова Верховного Суду у розгляді касаційної скарги ОСОБА_1 у цій справі на підставі критерію малозначності справи не становить порушення права відповідача на доступ до суду за пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню. За таких умов і обставин справи підстави для відкриття касаційного провадження відсутні.

Керуючись статтями 4, 12, 248, 328, 333 КАС України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Визнати поважними підстави пропуску ОСОБА_1 строку на касаційне оскарження рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 травня 2019 року й постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 2 жовтня 2019 року у справі №826/9721/18 і поновити його.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 травня 2019 року й постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 2 жовтня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії.

Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала. Копію касаційної скарги залишити в суді касаційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і не може бути оскаржена.

…………………………….

…………………………….

…………………………….

Н.М. Мартинюк

А.В. Жук

Ж.М. Мельник-Томенко,

Судді Верховного Суду