Справа № 461/2282/19
Суддя: Ільчишин Надія Василівна
Дата ухвалення: 2019-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2019 рокуЛьвів№ 857/13639/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ільчишин Н.В.,

суддів Гуляка В.В., Коваля Р.Й.

за участі секретаря судового засідання Федак С.Р.,

розглянувши у судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Держпраці у Львівській області на рішення Галицького районного суду м. Львова від 25 жовтня 2019 року (головуючого судді Фролової Л.Д., ухвалене у відкритому судовому засіданні м. Львів на визначений час проголошення сторони не з`явились відповідно фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснено) у справі №461/2282/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Львівській області про скасування постанови про закриття справи про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 29.03.2019 звернувся в суд з позовом до Головного управління Держпраці у Львівській області в якому просить скасувати постанову інспектора праці Меленюк Г.С. Головного управління Держпраці у Львівській області № ЛВ1632/592/АВ/П/ПТ/ПС від 19 березня 2019 року.

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 25 жовтня 2019 року позов задоволено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції Головного управління Держпраці у Львівській області подало апеляційну скаргу. В якій просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Апеляційну скаргу мотивовано тим, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення допущено порушення норми процесуального та матеріального права та неповно з`ясовано обставини справи, що мають значення для справи.

Позивач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, відповідно до частини 4 статті 304 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

В судовому засіданні апеляційного розгляду справи представник відповідача Притула Н.М. апеляційну скаргу підтримав з підстав зазначених у скарзі, просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити.

Представник позивача Подоляк Б.Р. проти апеляційної скарги заперечив, просив скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні в справі матеріали, докази та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що подану скаргу слід задовольнити з наступних мотивів.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що наказом начальника Управління охорони здоров`я № 204-к від 31 липня 2017 року ОСОБА_1 було призначено на посаду головного лікаря комунальної 3-ї Стоматологічної поліклініки з 01 серпня 2017 року терміном на 1 рік та наказом №199-к від 23 липня 2018 року «Про продовження строку дії контракту» строк дію контракту продовжено до 31 липня 2020 року.

Відповідно до наказу № 0384-П від 20.02.2019 та направлення № 0384 від 20 лютого 2019 року інспектора праці Меленюк Г.С. направлено для проведення інспекційного відвідування у Комунальній 3-тій стоматологічній поліклініці міста Львова на предмет контролю виконання вимог припису від 18.05.2018 № ЛВ460/592/АВ-П.

Відповідно до припису № ЛВ460/592/АВ/П від 18.05.2018 Комунальну 3-тю стоматологічну поліклініку міста Львова до 25.05.2018 зобов`язано усунути порушення частини 2 статті 30 Закону України «Про оплату праці», у зв`язку із відсутністю в установі належним чином підписаних та завірених табелів обліку робочого часу, що свідчить про незабезпечення достовірного обліку виконуваної працівниками роботи.

За результатами інспекційного відвідування складено акт інспекційного відвідування юридичної особи, яка використовує найману працю № ЛВ1632/592/АВ-ЛВ460П592 від 19 березня 2019 року, яким встановлено, що в ході інспекційного відвідування позивачем не виконано вимоги пункту 1 припису № ЛВ460/592/АВ/П від 18.05.2018.

19 березня 2019 року інспектором праці Меленюк Г.С. складено протокол про адміністративне правопорушення № ЛВ1632/592/АВ/П/1ПТ, передбачене ст. 188-6 Кодексу України про адміністративне правопорушення (далі КУпАП), яким встановлено, що ОСОБА_1 не виконано вимоги пункту 1 припису № ЛВ460/592/АВ/П від 18.05.2018, а саме не надано підписаних та завірених табелів обліку робочого часу за період з 19.05.2018 до 28.11.2018, що свідчить про незабезпечення достовірного обліку виконуваної працівником роботи, чим порушено вимоги частини 2 статті 30 Закону України «Про оплату праці».

19 березня 2019 року інспектором праці Меленюк Г.С. складено постанову про закриття справи про адміністративне правопорушення № ЛВ1632/592/АВ/П/ПТ/ПС, якою справу про адміністративне правопорушення закрито.

Перевіривши наявні у справі матеріали, доводи, викладені у апеляційній скарзі, правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає наступне.

Відповідальність за статтею 188-6 КУпАП настає за невиконання законних вимог посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, щодо усунення порушень законодавства про працю та загальнообов`язкове державне соціальне страхування або створення перешкод для діяльності цього органу, тягне за собою накладення штрафу на посадових осіб від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно частини 2 статті 30 Закону України «Про оплату праці» роботодавець зобов`язаний забезпечити достовірний облік виконуваної працівником роботи і бухгалтерський облік витрат на оплату праці у встановленому порядку.

Відповідно до вимог частини 1 статті 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

Згідно пункту 7 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю серед інших за обставин закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Стаття 284 КУпАП встановлює, що по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов:

1) про накладення адміністративного стягнення;

2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу;

3) про закриття справи.

Постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

Колегія суддів вважає, що стаття 247 КУпАП чітко передбачає, що закінчення строків накладення адміністративного стягнення є підставою, що виключає провадження у справі на будь-якій стадії. Після виключення провадження втрачається можливість здійснення будь-яких заходів, спрямованих на притягнення особи до адміністративної відповідальності це дає підстави стверджувати про відсутність у суді необхідності з`ясовувати і встановлювати вину чи невинуватість особи в постанові про закриття справи.

Під час закриття провадження у справах про адміністративне правопорушення у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності передбаченою статтею 38 КУпАП вина особи не встановлюється.

Для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі пункту 7 статті 247 КУпАП достатньо встановити вид правопорушення, наявність щодо нього спеціального законодавства, момент вчинення правопорушення до моменту розгляду справи уповноваженою особою, провадження підлягає закриттю при закінченні на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків передбачених статтею 38 КУпАП.

Згідно частини 1 статті 317 КАС України передбачено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст.ст. 286, 308, 310, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Держпраці у Львівській області задовольнити.

Рішення Галицького районного суду м. Львова від 25 жовтня 2019 року у справі №461/2282/19 скасувати та ухвалити нове, яким в задоволення позову ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Львівській області про скасування постанови про закриття справи про адміністративне правопорушення - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і не може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий суддя Н.В. Ільчишин

Судді В.В. Гуляк

Р.Й. Коваль