Справа № 420/4220/19
Суддя: Харченко Ю. В.
Дата ухвалення: 2019-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/4220/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2019 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Харченко Ю.В. розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправним та скасування Наказу від 30.10.2018р. №3738 Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників ВПН ГУНП в Одеській області в частині пункту 1 щодо накладення дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби майора поліції ОСОБА_1 ; визнання протиправним та скасування Наказу від 21.11.2018року №1763 о/с в частині звільнення майора поліції ОСОБА_1 зі служби в поліції за п.6 ч.1 ст.77 Закону України Про Національну поліцію; поновлення майора поліції ОСОБА_1 Леонідовича на посаді старшого оперуповноваженого 3-го міжрайонного сектору відділу протидії наркозлочинності Головного управління Національної поліції в Одеській області або на рівнозначній посаді; стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом, у якому просить суд визнати протиправним та скасувати Наказ Головного управління Національної поліції в Одеській області від 30.10.2018р. №3738 Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників ВПН ГУНП в Одеській області в частині пункту 1 щодо накладення дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби майора поліції ОСОБА_1 ; визнати протиправним та скасувати Наказ Головного управління Національної поліції в Одеській області від 21.11.2018року №1763 о/с в частині звільнення майора поліції ОСОБА_1 зі служби в поліції за п.6 ч.1 ст.77 Закону України Про Національну поліцію; поновити майора поліції Боднік Олександра Леонідовича на посаді старшого оперуповноваженого 3-го міжрайонного сектору відділу протидії наркозлочинності Головного управління Національної поліції в Одеській області або на рівнозначній посаді; стягнути з Головного управління Національної поліції в Одеській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що затримання особи за вчинення кримінального правопорушення чи злочину та повідомлення їй про підозру у його вчиненні не є доказами винуватості особи у вчинені кримінального правопорушення, оскільки відповідальність осіб має індивідуальний характер, який належить встановити. Зокрема, на думку позивача, доказом вчинення особою корупційного правопорушення може бути лише обвинувальний вирок суду або постанова у справі про вчинення адміністративного правопорушення, які набрали законної сили, а також, відповідно до положень статті 59 Закону України «Про запобігання корупції», відомості про осіб, яких притягнуто до кримінальної, адміністративної, дисциплінарної або цивільно-правової відповідальності за вчинення корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень, внесених до Єдиного державного реєстру осіб, які вчинили корупційні або пов`язані з корупцією правопорушення. Крім того, позивач зазначає, що під час службового розслідування не враховано відомості, що характеризують ОСОБА_1 , зокрема, що він раніше до дисциплінарної відповідальності не притягувався, за час служби в органах внутрішніх справ мав 7 заохочень, з них: грошова премія 1 раз, подяка 3 рази, медаль «За відзнаку в службі» 2 ст., медаль «За сумлінну службу» 3 ст., мав позитивні показники роботи.

Відповідач Головне управління Національної поліції в Одеській області з позовними вимогами не погоджується, та вважає їх необґрунтованими з підстав, викладених у письмовому відзиві на адміністративний позов (від 13.08.2019р. вхід.№29024/19), наголошуючи, зокрема, що 20.09.2018р. на адресу Головного управління Національної поліції в Одеській області надійшла інформація, що біля буд.64 по Французькому бульварі в м.Одесі, працівниками прокуратури Одеської області, Одеського управління ДВБ НПУ та УСБУ в Одеській області, в рамках кримінального провадження №0000462 від 06.04.2018р. за ознаками почину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, «на гарячому» затримано старшого оперуповноваженого МСВПН ГУНП ОСОБА_1 під час отримання неправомірної винагороди від гр. ОСОБА_2 у вигляді грошових коштів у сумі 1500 доларів США за не притягнення останнього до кримінальної відповідальності. Означені порушення були відображенні в численних ЗМІ.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 19.07.2019р. прийнято позовну заяву до розгляду, та відкрито загальне позовне провадження у справі №420/4220/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправним та скасування Наказу від 30.10.2018р. №3738 Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників ВПН ГУНП в Одеській області в частині пункту 1 щодо накладення дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби майора поліції ОСОБА_1 ; визнання протиправним та скасування Наказу від 21.11.2018року №1763 о/с в частині звільнення майора поліції ОСОБА_1 зі служби в поліції за п.6 ч.1 ст.77 Закону України Про Національну поліцію; поновлення майора поліції ОСОБА_1 на посаді старшого оперуповноваженого 3-го міжрайонного сектору відділу протидії наркозлочинності Головного управління Національної поліції в Одеській області або на рівнозначній посаді; стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Ухвалою суду від 19.09.2019р., з урахуванням приписів п.3 ч.2 ст.183 КАС України, закрито підготовче провадження, та призначено справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 03.10.2019р., відповідно до положень п.1 ч.2 ст.236 КАС України, провадження у справі зупинено.

Ухвалою суду від 16.12.2019р., у зв`язку з усуненням обставин, котрі слугували підставою для зупинення провадження у справі №420/4220/19, провадження у справі поновлено.

Відповідно до ч.3 ст.194 КАС України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Таким чином, беручи до уваги вищевикладене, а також те, що від позивача ОСОБА_1 , та відповідача Головного управління Національної поліції в Одеській області до суду надійшли клопотання (від 19.12.2019р. вхід.№ЕП/10091/19, від 23.12.2019р. вхід.№48937/19) про розгляд справи без їх участі, розгляд даної адміністративної справи, з урахуванням приписів ч.3 ст.194 КАС України, здійснюється в порядку письмового провадження.

Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в сукупності та системно проаналізувавши приписи чинного законодавства, суд встановив наступне.

Як встановлено судом, та вбачається з матеріалів справи, 30.10.2018р. Головним управлінням Національної поліції в Одеській області винесено Наказ №3738 Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників ВПН ГУНП в Одеській області, пунктом 1 якого, за порушення вимог ч.1 ст.8, п.п.1, 2 ч.1 ст.18 Закону України «Про Національну поліцію», ст.7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22 лютого 2006року №3460-ІV, ч.1 ст.41, ч.5 ст.208, ч.1 ст.210, ч.2 ст.234, ч.2 ст.237 КПК України, Присяги поліцейського, затвердженої Законом України «Про Національну поліцію», п.8 розділу І Інструкції з організації взаємодії органів досудового розслідування з іншими органами та підрозділами Національної поліції України в запобіганні кримінальним правопорушенням, їх виявленні та розслідуванні, затвердженої Наказом МВС України від 07.07.2017р. №575, п.5 розділу II Інструкції про порядок ведення єдиного обліку в органах поліції заяв і повідомлень про вчиненні кримінальні правопорушення та інші події, затвердженої Наказом МВС України від 06.11.2015р. №1377, безвідповідальне відношення до виконання службових обов`язків, що виразилось у недоповіді безпосередньому керівникові отриманої інформації про осіб, які вчинили кримінальне правопорушення, а також про події і факти, які можуть сприяти його розкриттю та досудовому розслідуванню, нескладанні протоколу про затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, недоставленні затриманої особи до найближчого підрозділу органу досудового розслідування, не повідомлення чергової частини органу поліції про виявлення чи отримання інформації про вчинене кримінальне правопорушення, безпідставному проведенні огляду квартири АДРЕСА_1 , за місцем мешкання затриманого гр. ОСОБА_3 , вступі в неділові стосунки з ним, вимаганні та отриманні від останнього неправомірної вигоди за не притягнення до кримінальної відповідальності, що в подальшому призвело до притягнення до кримінальної відповідальності та набуло суспільного резонансу, негативно вплинуло на формування громадської думки щодо стану правопорядку та діяльності Національної поліції, рівня довіри населення до поліції, відповідно до ст.ст.11, 12, п.7 ч.3 ст.13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018року №2337-VIII, на старшого оперуповноваженого 3-го міжрайонного сектору відділу протидії наркозлочинності Головного управління Національної поліції в Одеській області Бодніка ОСОБА_4 Леонідовича накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Судом з`ясовано, що 21.11.2018р. Головним управлінням Національної поліції в Одеській області винесено Наказ №1763 о/с, яким відповідно до п.6 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби), старшого оперуповноваженого 3-го міжрайонного сектору відділу протидії наркозлочинності Головного управління Національної поліції в Одеській області майора поліції ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції з 23.11.2018р.

Не погодившись з пунктом 1 Наказу Головного управління Національної поліції в Одеській області від 30.10.2018р. №3738 Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників ВПН ГУНП в Одеській області, та Наказом Головного управління Національної поліції в Одеській області №1763 о/с від 21.11.2018р., позивач звернувся до Одеського окружного адміністративного суду із даною позовною заявою.

Так, на думку суду, позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування Наказу Головного управління Національної поліції в Одеській області від 30.10.2018р. №3738 Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників ВПН ГУНП в Одеській області в частині пункту 1 щодо накладення дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби майора поліції ОСОБА_1 ; визнання протиправним та скасування Наказу Головного управління Національної поліції в Одеській області від 21.11.2018року №1763 о/с в частині звільнення майора поліції ОСОБА_1 зі служби в поліції за п.6 ч.1 ст.77 Закону України Про Національну поліцію; поновлення майора поліції ОСОБА_5 Олександра Леонідовича на посаді старшого оперуповноваженого 3-го міжрайонного сектору відділу протидії наркозлочинності Головного управління Національної поліції в Одеській області або на рівнозначній посаді; стягнення з Головного управління Національної поліції в Одеській області на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу, є необґрунтованими, безпідставними, та такими, що не підлягають задоволенню, з урахуванням наступного.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу п.1 ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зокрема, як встановлено судом, та вбачається з наявних у матеріалах справи документів, у вересні 2018року старший оперуповноважений 3-го міжрайонного сектору відділу протидії наркозлочинності ГУНП в Одеській області майор поліції Боднік О.Л. отримав інформацію про особу на ім`я ОСОБА_6 , який мешкає в м.Вознесенську, та на території міста Одеси займається збутом психотропних речовин. Однак, отриману інформацію про особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, а також про події і факти, які можуть сприяти його розкриттю, та досудовому розслідуванню, майор поліції ОСОБА_1 рапортом безпосередньому керівникові не доповів. У подальшому, 20.09.2018р. під час проведення заходів з відпрацювання території обслуговування майор поліції ОСОБА_1 , спільно з оперуповноваженим 3-го міжрайонного сектору відділу протидії наркозлочинності ГУНП в Одеській області рядовим поліції Лазарєвим ОСОБА_7 В., біля будинку № АДРЕСА_2 Ядова АДРЕСА_3 .Одесі виявив, та затримав за підозрою у незаконному зберіганні наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів громадянина України ОСОБА_3 . При цьому, протокол про затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, не склали, затриману особу до найближчого підрозділу органу досудового розслідування не доставили. Про виявлення інформації щодо вчиненого кримінального правопорушення майор поліції ОСОБА_1 , та рядовий поліції ОСОБА_8 до чергової частини підрозділу поліції негайно не повідомили. У подальшому, на автомобілі «Тойота Камрі», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням рядового поліції ОСОБА_8 , зазначені працівники поліції доставили затриманого гр. ОСОБА_3 до місця мешкання, за вказаною ним адресою: АДРЕСА_4 , та провели огляд його квартири АДРЕСА_5 . Після цього, майор поліції ОСОБА_1 , разом з рядовим поліції Лазарєвим В.В., та гр. ОСОБА_3 вийшли на вулицю, де зазначені працівники поліції були затримані слідчим прокуратури Одеської області в рамках кримінального провадження №0000462 за підозрою в одержанні неправомірної вигоди за не вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданого службового становища, поєднаному з вимаганням неправомірної вигоди. 21.09.2018р. у кримінальному провадженні №0000462 майору поліції ОСОБА_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, та обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб із визначенням розміру застави у розмірі 1999870 гривень.

Вищеозначені обставини слугували підставою для винесення 28.09.2018р. Головним управлінням Національної поліції в Одеській області Наказу №3358 «Про призначення службового розслідування», пунктом 1 якого призначено службове розслідування за вказаним фактом.

У подальшому, з урахуванням набрання чинності Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018р. №2337-VІІІ, яким передбачено новий порядок проведення службових розслідувань в Національній поліції України, Головним управлінням Національної поліції в Одеській області 12.10.2018р. винесено Наказ №3552 «Про призначення службового розслідування та складу дисциплінарної комісії», пунктом 1 якого призначено службове розслідування за фактом затримання 20.09.2018р. працівників ВПН ГУНП в Одеській області в рамках кримінального провадження №0000462 від 17.11.2017р., за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

Судом з`ясовано, що за результатами проведення службового розслідування, комісією ГУНП в Одеській області складено Висновок службового розслідування за фактом затримання працівників ВПН ГУНП в Одеській області в рамках кримінального провадження №0000462, котрий затверджено начальником ГУНП в Одеській області генералом поліції третього рангу Головіним Д.В. 22.10.2018р., у якому зазначено, що за порушення вимог ч.1 ст.8, п.п.1, 2 ч.1 ст.18 Закону України «Про Національну поліцію», ст.7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22 лютого 2006року №3460-ІV, ч.1 ст.41, ч.5 ст.208, ч.1 ст.210, ч.2 ст.234, ч.2 ст.237 КПК України, Присяги поліцейського, затвердженої Законом України «Про Національну поліцію», п.8 розділу І Інструкції з організації взаємодії органів досудового розслідування з іншими органами та підрозділами Національної поліції України в запобіганні кримінальним правопорушенням, їх виявленні та розслідуванні, затвердженої Наказом МВС України від 07.07.2017р. №575, п.5 розділу II Інструкції про порядок ведення єдиного обліку в органах поліції заяв і повідомлень про вчиненні кримінальні правопорушення та інші події, затвердженої Наказом МВС України від 06.11.2015р. №1377, безвідповідальне відношення до виконання службових обов`язків, що виразилось у недоповіді безпосередньому керівникові отриманої інформації про осіб, які вчинили кримінальне правопорушення, а також про події і факти, які можуть сприяти його розкриттю, та досудовому розслідуванню, нескладанні протоколу про затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, недоставленні затриманої особи до найближчого підрозділу органу досудового розслідування, не повідомлення чергової частини органу поліції про виявлення чи отримання інформації про вчинене кримінальне правопорушення, безпідставному проведенні огляду квартири АДРЕСА_1 , за місцем мешкання затриманого гр. ОСОБА_3 , вступі в неділові стосунки з ним, вимаганні та отриманні від останнього неправомірної вигоди за не притягнення до кримінальної відповідальності, що в подальшому призвело до притягнення до кримінальної відповідальності, та набуло суспільного резонансу, негативно вплинуло на формування громадської думки щодо стану правопорядку та діяльності Національної поліції, рівня довіри населення до поліції, відповідно до ст.ст.11, 12, п.7 ч.3 ст.13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018року №2337-VIII, комісія вважає притягнути до дисциплінарної відповідальності старшого оперуповноваженого 3-го міжрайонного сектору відділу протидії наркозлочинності Головного управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_1 , та накласти дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначено Законом України «Про Національну поліцію» від 2 липня 2015року №580-VIII (зі змінами та доповненнями), відповідно до статті 3 якого у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з ч.1 ст.7 Закону України «Про Національну поліцію» під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації.

Частиною 1 статті 8 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Поліцейський на всій території України незалежно від посади, яку він займає, місцезнаходження і часу доби в разі звернення до нього будь-якої особи із заявою чи повідомленням про події, що загрожують особистій чи публічній безпеці, або в разі безпосереднього виявлення таких подій зобов`язаний вжити необхідних заходів з метою рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, і повідомити про це найближчий орган поліції.

Згідно з частинами 1, 2 статті 19 Закону України «Про Національну поліцію» у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Статтею 64 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту: "Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки".

Пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Відповідно до пункту 10 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у разі набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, або кримінального правопорушення.

Сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження визначено Дисциплінарним статутом Національної поліції України, затвердженим Законом України від 15 березня 2018року №2337-VIII, статтею 1 якого передбачено, що службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського: 1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; 2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; 3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; 4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; 5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; 6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; 7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; 8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; 9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень; 10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів; 11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень; 12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення; 13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції; 14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.

Згідно зі ст.12 Дисциплінарного статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Відповідно до статті 11 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення. Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.

Статтею 13 Дисциплінарного статуту передбачено, що дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Відповідно до статті 14 Дисциплінарного статуту службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою.

Пунктом 2.1 Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 12 березня 2013року №230 встановлено, що підставами для проведення службового розслідування є порушення особами РНС службової дисципліни, у тому числі скоєння кримінальних або адміністративних правопорушень, знищення або втрата службових документів, доручених або охоронюваних матеріальних цінностей, вчинення особами РНС діянь, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, інші події, пов`язані із загибеллю (смертю) осіб РНС чи їх травмуванням (пораненням), а також події, які сталися за участю осіб РНС і можуть викликати суспільний резонанс.

Згідно з підпунктом 2.2.2 пункту 2.1 Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 12 березня 2013року №230 службове розслідування проводиться уповноваженим на те начальником у разі реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань відомостей про скоєне особою РНС кримінальне правопорушення.

Пунктами 5.2-5.3 Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 12 березня 2013року №230 встановлено, що початок службового розслідування визначається датою видання наказу про його призначення. Завершення службового розслідування визначається датою затвердження начальником, який призначив службове розслідування, висновку за результатами службового розслідування.

Абзацом 1 пункту 5.4 Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 12 березня 2013року №230 передбачено, що якщо вину особи РНС (особи рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України) повністю доведено, начальник приймає рішення про її притягнення до дисциплінарної відповідальності та визначає вид дисциплінарного стягнення. Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу внутрішніх справ.

Зміст наказу доводиться до відома особи РНС, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності, під підпис. У разі звільнення з посади або звільнення з органів внутрішніх справ особі рядового або начальницького складу видається витяг з наказу.

Зокрема, судом з`ясовано, що підставою для прийняття Головним управлінням Національної поліції в Одеській області Наказу від 30.10.2018р. №3738 Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників ВПН ГУНП в Одеській області в частині пункту 1 щодо накладення дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби майора поліції ОСОБА_1 , та Наказу від 21.11.2018року №1763 о/с в частині звільнення майора поліції ОСОБА_1 зі служби в поліції за п.6 ч.1 ст.77 Закону України Про Національну поліцію, слугували встановлені Висновком службового розслідування порушення ОСОБА_1 службової дисципліни.

Так, з аналізу норм чинного законодавства, які регулюють особливості проходження служби в органах поліції вбачається, що однією з підстав для звільнення зі служби в поліції є дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення за невиконання чи неналежне виконання службової дисципліни (пункт 6 частини 1 статті 77 Закону України Про Національну поліцію). Іншою підставою звільнення є набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, або кримінального правопорушення (пункт 10 частини 1 статті 77 Закону України Про Національну поліцію).

Отже, реалізація дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби за порушення службової дисципліни є окремою підставою для звільнення, яка не пов`язана із порушенням кримінальної справи, та набрання чинності вироком суду.

З огляду на те, що Закон України "Про Національну поліцію" виокремлює зазначені підстави для звільнення зі служби в поліції, вчинення особою-поліцейським діяння, за яке передбачено одночасно різні види юридичної відповідальності, зокрема дисциплінарну, кримінальну та/або адміністративну, не у всіх випадках ставить їх у залежність одне від одного.

Наявність кримінального провадження, відкритого стосовно особи, яка проходить службу в поліції, не виключає можливості застосування стосовно цієї особи наслідків, передбачених пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» у разі встановлення під час службового розслідування невиконання чи неналежного виконання поліцейським службової дисципліни.

На відміну від звільнення у зв`язку з набранням законної сили обвинувальним вироком суду (якщо такий є), звільнення, працівника поліції, у зв`язку з накладенням стягнення в дисциплінарному порядку не пов`язано із кримінально-правовою кваліфікацією тих самих дій, які водночас стали підставою і для службового розслідування, і для кримінального провадження. Вирішення питання про правомірність притягнення особи до дисциплінарної відповідальності передбачає необхідність з`ясувати склад дисциплінарного проступку в її діях, незалежно від того, яку кримінально-правову кваліфікацію ці ж самі дії особи отримали в межах кримінального провадження, та які наслідки, у підсумку, настали для такої особи.

Крім того, застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням обставин у справі, та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, судом встановлено, що реалізація дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби за порушення службової дисципліни є окремою підставою для звільнення, яка не пов`язана із порушенням кримінальної справи, та набранням чинності вироком суду. При цьому, наявність кримінального провадження, відкритого стосовно особи, яка проходить службу в поліції, не виключає можливості застосування стосовно даної особи наслідків, передбачених пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» у разі встановлення під час службового розслідування невиконання чи неналежне виконання поліцейським службової дисципліни.

Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду від 07 лютого 2019року у справі №820/4024/16 (К/9901/29391/18).

Вимоги морального змісту віднесені до службово-трудових обов`язків працівників поліції. Приймаючи присягу, ОСОБА_1 зобов`язався вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського, та сумлінно виконувати свої службові обов`язки.

Відтак, беручи до уваги вищеозначене, а також те, що поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного з повним дотриманням вимог Дисциплінарного статуту, суд дійшов висновку, щодо правомірності, та обґрунтованості винесення Головним управлінням Національної поліції в Одеській області спірних Наказу від 30.10.2018р. №3738 Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників ВПН ГУНП в Одеській області в частині пункту 1 щодо накладення дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби майора поліції ОСОБА_1 , а також Наказу від 21.11.2018року №1763 о/с в частині звільнення майора поліції ОСОБА_1 зі служби в поліції за п.6 ч.1 ст.77 Закону України Про Національну поліцію, оскільки встановлені під час проведення службового розслідування обставини є несумісними з вимогами, що пред`являються до професійних, моральних якостей поліцейського, та виключають можливість подальшого проходження служби в органах поліції.

Оскільки судом не встановлено законодавчо передбачених підстав для визнання незаконним звільнення позивача, вимоги щодо поновлення майора поліції ОСОБА_1 на посаді старшого оперуповноваженого 3-го міжрайонного сектору відділу протидії наркозлочинності Головного управління Національної поліції в Одеській області або на рівнозначній посаді; стягнення з Головного управління Національної поліції в Одеській області на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу, також задоволенню не підлягають.

При цьому, судом відхиляються, та не приймаються до уваги посилання позивача - ОСОБА_1 на те, що його вина у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, може бути доведена лише вироком суду в межах розгляду кримінального провадження, а не матеріалами службового розслідування, оскільки звільнення позивача відбулося на підставі результатів службового розслідування предметом розгляду якого було не вчинення позивачем кримінального правопорушення, а порушення ним службової дисципліни, що не залежить від наявності чи відсутності остаточного вироку суду по кримінальному провадженню.

Не є юридично спроможними, на думку суду, також посилання позивача на підтвердженність, та обґрунтованість позовних вимог з підстав того, що ОСОБА_1 не притягувався до дисциплінарної відповідальності, за час служби в органах внутрішніх справ має 7 заохочень, оскільки вчинення навіть одного дисциплінарного проступку, який ганьбить звання поліцейського, нівелює усі попередні його заслуги, та дискредитує не лише особу поліцейського, а й поліцію в цілому, як орган, що служить суспільству, шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Вищевикладене спростовує твердження позивача, наведені у позовній заяві, та письмовій відповіді на відзив.

Згідно з ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтю 73 КАС України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до статей 74-76 КАС України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно зі ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відтак, беручи до уваги наведене, та оцінюючи надані сторонами по справі письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправним та скасування Наказу від 30.10.2018р. №3738 Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників ВПН ГУНП в Одеській області в частині пункту 1 щодо накладення дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби майора поліції ОСОБА_1 ; визнання протиправним та скасування Наказу від 21.11.2018року №1763 о/с в частині звільнення майора поліції ОСОБА_1 зі служби в поліції за п.6 ч.1 ст.77 Закону України Про Національну поліцію; поновлення майора поліції ОСОБА_1 Леонідовича на посаді старшого оперуповноваженого 3-го міжрайонного сектору відділу протидії наркозлочинності Головного управління Національної поліції в Одеській області або на рівнозначній посаді; стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, не обґрунтовані, документально не підтверджені, не ґрунтуються на положеннях чинного законодавства, отже задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст.72-76, 139, ч.3 ст.194, ст.ст.241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_6 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) до Головного управління Національної поліції в Одеській області (65080, м.Одеса, вул.Академіка Філатова,15-А, ) про визнання протиправним та скасування Наказу від 30.10.2018р. №3738 Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників ВПН ГУНП в Одеській області в частині пункту 1 щодо накладення дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби майора поліції ОСОБА_1 ; визнання протиправним та скасування Наказу від 21.11.2018року №1763 о/с в частині звільнення майора поліції ОСОБА_1 зі служби в поліції за п.6 ч.1 ст.77 Закону України Про Національну поліцію; поновлення майора поліції ОСОБА_1 Леонідовича на посаді старшого оперуповноваженого 3-го міжрайонного сектору відділу протидії наркозлочинності Головного управління Національної поліції в Одеській області або на рівнозначній посаді; стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відмовити повністю.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст.ст.293,295 КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст.255 КАС України.

Суддя Харченко Ю.В.

.