Справа № 2040/6893/18
Суддя: Мінаєва О.М.
Дата ухвалення: 2019-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2019 р.Справа № 2040/6893/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Мінаєвої О.М.,

Суддів: Старосуда М.І. , Макаренко Я.М. ,

за участю секретаря судового засідання Лисенко К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 08.11.2019 року, головуючий суддя І інстанції: Зоркіна Ю.В., м. Харків, повний текст складено 13.11.19 року по справі № 2040/6893/18

за позовом ОСОБА_1

до Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Слобідського району Харківської міської ради

про визнання протиправним рішення, прийнятого суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду від 17.12.2018 року у справі 2040/6893/18,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Слобідського району Харківської міської ради, в якому просив суд визнати протиправним та скасувати рішення комісії Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Слобідського району Харківської міської ради щодо розгляду заяв внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України від 24 липня 2018 року № 1 про відмову в призначенні грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення внутрішньо переміщеній особі, яка захищала незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України; зобов`язати Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Слобідського району Харківської міської ради призначити, нарахувати та сплатити компенсацію за належні для отримання жилі приміщення внутрішньо переміщеній особі, яка захищала незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 17.12.2018 року вказаний адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення комісії Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Слобідського району Харківської міської ради щодо розгляду заяв внутрішньо переміщений осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України від 24 липня 2018 року № 1 про призначення грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення внутрішньо переміщеній особі, яка захищала незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України ОСОБА_1 особі з інвалідністю внаслідок війни III групи.

Зобов`язано Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Слобідського району Харківської міської ради повторно розглянути питання про призначення грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення внутрішньо переміщеній особі, яка захищала незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України ОСОБА_1 , особі з інвалідністю внаслідок війни III групи.

В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

06.03.2019 року від ОСОБА_1 до Харківського окружного адміністративного суду надійшла заява, у який заявник просив визнати протиправним та скасувати рішення комісії Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Слобідського району Харківської міської ради щодо розгляду заяв внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України від 27.02.2019 р. №3 про відмову у розгляді заяви про призначення грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення внутрішньо переміщеній особі, яка захищала незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України ОСОБА_1 , особі з інвалідністю внаслідок війни ІІІ групи стосовно вимог постанови Кабінету Міністрів України від 18.04.2018 року № 280; зобов`язати комісію Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Слобідського району Харківської міської ради повторно розглянути питання про виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення внутрішньо переміщеній особі, яка захищала незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, ОСОБА_1 , особі з інвалідністю внаслідок війни ІІІ групи, з урахуванням висновків суду щодо дискреційних повноважень, стосовно рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.12.2018 р. в адміністративній справі №2040/6893/18.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 11.03.2019 року вказана заява повернута заявникові.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 24.04.2019 року ухвала Харківського окружного адміністративного суду від 11.03.2019 року скасована, справа направлена до суду 1 інстанції для продовження розгляду справи.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 01.07.2019 заяву ОСОБА_1 , подану в порядку ст. 383 КАС України, залишено без розгляду.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 26.09.2019 ухвала Харківського окружного адміністративного суду від 01.07.2019 року по справі №2040/6893/18 скасована, справа направлена до суду 1 інстанції для продовження розгляду.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 08.11.2019 заяву ОСОБА_1 в порядку ст. 383 КАС України про визнання протиправним рішення суб`єкта владних повноважень відповідача на виконання рішення суду від 17.12.2018 року у справі 2040/6893/18 залишено без задоволення.

Не погодившись з таким судовим рішенням, позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду з апеляційною скаргою, вважає, що оскаржувана ухвала суду не відповідає фактичним обставинам справи та нормам процесуального закону. Просить скасувати ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 08.11.2019 та постановити окрему ухвалу, в порядку, передбаченому ч. 8 ст. 249 КАС України.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції не дослідив та не перевірив дійсні обставини, на яких ґрунтується заява позивача, дійшовши передчасного висновку про виконання відповідачем рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.12.2018.

Відповідач в свою чергу надав до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просить суд апеляційної інстанції у задоволення апеляційної скарги відмовити у повному обсязі.

Позивач в судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги, просить суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу суду першої інстанції, та постановити окрему ухвалу, в порядку, передбаченому ч. 8 ст. 249 КАС України.

Представник відповідача в судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечував, просив суд залишити без змін ухвалу суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши судове рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, заслухувавши пояснення сторін у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Залишаючи без задоволення заяву ОСОБА_2 . ОСОБА_3 в порядку ст. 383 КАС України, суд першої інстанції виходив з відсутності протиправності рішення, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо виконання рішення суду від 17.12.2018 року у цій справі.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Згідно зі статтею 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень, являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.

Відповідно до статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Європейський Суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово звертав увагу, що судове та виконавче провадження є першою та другою стадіями у загальному провадженні (рішення у праві Скордіно проти Італії (Scordino v. Italy). Таким чином, виконання рішення не відокремлюється від судового розгляду і провадження повинно розглядатися загалом (рішення у справі Сіка проти Словаччини (Sika v. Slovaki), № 2132/02, пп. 24-27, від 13 червня 2006 року, пп. 18 рішення Ліпісвіцька проти України №11944/05 від 12 травня 2011 року).

Крім того, у рішеннях Європейського Суду з прав людини у справах Бурдов проти Росії від 07.05.2002, Ромашов проти України від 27.07.2004, Шаренок проти України від 22.02.2004 зазначається, що право на судовий захист було б ілюзорним, якби правова система держави дозволяла, щоб остаточне зобов`язувальне рішення залишалося бездієвим на шкоду одній із сторін; виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має вважатися невід`ємною частиною судового процесу.

Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади (рішення у справі Сокур проти України (Sokur v. Ukraine) №29439/02 від 26 квітня 2005 року та у справі Крищук проти України (Kryshchuk v. Ukraine) №1811/06 від 19 лютого 2009 року).

Відповідно до частини 1 статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Згідно із приписами статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України заяву, зазначену у частині першій цієї статті, може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду.

Відповідно до ч. 6 ст. 383 Кодексу адміністративного судочинства України за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення.

З системного аналізу вищезазначених норм, суд вказує, що правовий інститут контролю за виконанням рішення суду, механізм якого унормований у тому числі і приписами статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України, підлягає застосуванню виключно у разі наявності протиправних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо виконання рішення суду, що порушує права та законні інтереси позивача.

Отже, застосування судом до суб`єкта владних повноважень приписів ст. 383 Кодексу адміністративного судочинства України вбачається за можливе у разі встановлення факту невиконання таким суб`єктом владних повноважень дій зобов`язального характеру, визначених рішенням суду на користь особи - позивача, що має бути підтверджено відповідними доказами, поданими позивачем.

Так, рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 17.12.2018 було визнано протиправним та скасовано рішення комісії Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Слобідського району Харківської міської ради з приводу розгляду заяви внутрішньо переміщеної особи, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України від 24.07.2018р. №1 про призначення грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення внутрішньо переміщеній особі, яка захищала незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України - ОСОБА_1 особі з інвалідністю внаслідок війни III групи; зобов`язано Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Слобідського району Харківської міської ради повторно розглянути питання про призначення грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення внутрішньо переміщеній особі, яка захищала незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України - ОСОБА_1 , особі з інвалідністю внаслідок війни III групи; в частині зобов`язання відповідача призначити, нарахувати і виплатити компенсацію суд у позові відмовив з причини наявності у суб`єкта владних повноважень свободи розсуду та, відповідно, відсутності правових підстав для втручання у сферу дискреційних повноважень.

Колегією суддів встановлено, що вищевказане рішення Харківського окружного адміністративного суду Управлінням виконано шляхом внесення подання від 26.02.2019 №6-12/1460 стосовно ОСОБА_1 про можливість виплати йому грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України разом з пакетом необхідних документів. Внаслідок вказаних дій відповідача комісією щодо розгляду заяв внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України постановлено рішення від 27.02.2019 р. №3, яким заяву про призначення грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення від ОСОБА_1 , особи з інвалідністю внаслідок війни ІІІ групи залишено без розгляду.

Відповідно до п. 4 Порядку виплати грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18.04.2018 №280 (далі Порядок № 280) для розгляду подання про виплату грошової компенсації утворюються за поданням структурних підрозділів з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, міських, районних у містах (крім м. Києва) рад (далі - органи соціального захисту населення) за рішенням виконавчого комітету міської, районної в місті (в разі її утворення) ради або за розпорядженням голови районної, районної в м. Києві держадміністрації комісії щодо розгляду заяв внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України (далі - комісія).

До складу комісії входять представники виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад, структурних підрозділів районних, районних у м. Києві держадміністрацій з питань соціального захисту населення, економіки, фінансів, квартирного обліку, капітального будівництва, громадських об`єднань ветеранів антитерористичної операції (за їх згодою).

Пунктами 9-11 вказаного вище Порядку визначено, що орган соціального захисту населення не пізніше ніж через п`ять робочих днів з дати прийняття заяви з усіма необхідними документами обстежує матеріально-побутові умови внутрішньо переміщеної особи, яка захищала незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, про що складає акт за формою, встановленою Мінсоцполітики.

Після складення акта обстеження матеріально-побутових умов внутрішньо переміщеної особи, яка захищала незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, орган соціального захисту населення не пізніше ніж через три робочих дні вносить до комісії подання про виплату грошової компенсації.

Комісія протягом п`яти робочих днів з дати надходження подання розглядає його по суті та у присутності внутрішньо переміщеної особи, яка захищала незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, або її законного представника приймає рішення про призначення або відмову в призначенні грошової компенсації.

З аналізу вищевказаних приписів Порядку №280, колегія суддів дійшла висновку, що комісія, яка приймає рішення про виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України є колегіальним органом та до неї входять представники виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад, структурних підрозділів районних, районних у м. Києві держадміністрацій з питань соціального захисту населення, економіки, фінансів, квартирного обліку, капітального будівництва, громадських об`єднань ветеранів антитерористичної операції (за їх згодою).

Разом з тим, вищевказаним Порядком №280 на Управління праці та соціального захисту населення покладені наступні обов`язки: 1) Управління має прийняти заяву про призначення грошової компенсації; 2) Управління має скласти акт обстеження матеріально-побутових умов; 3) Управління має внести до Комісії подання про виплату грошової компенсації. При цьому, Управління праці та соціального захисту населення не наділено повноваженнями щодо самостійного розгляду заяв про виплату вищевказаної грошової допомоги.

На підставі наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що Управлінням праці та соціального захисту населення адміністрації Слобідського району Харківської міської ради у відповідності до Порядку №280 було вчинені необхідні дії на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.12.2018, шляхом внесення подання від 26.02.2019 №6-12/1460 про можливість виплати ОСОБА_1 грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України разом з пакетом необхідних документів на розгляд до Комісії, яка приймає рішення з цього питання.

В заяві в порядку ст. 383 КАС України позивач просить суд: визнати протиправним та скасувати рішення комісії Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Слобідського району Харківської міської ради щодо розгляду заяв внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України від 27.02.2019 р. №3 прийняте на виконання рішення суду від 17.12.2018р. в адміністративній справі №2040/6893/18 та зобов`язати комісію Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Слобідського району Харківської міської ради повторно розглянути питання про виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення внутрішньо переміщеній особі, яка захищала незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, з урахуванням висновків суду щодо дискреційних повноважень відповідача, стосовно рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.12.2018 р. в адміністративній справі №2040/6893/18.

Разом з тим, вимоги заявника в частині скасування рішення та зобов`язання відповідача вчинити певні дії, внаслідок незгоди з суттю нового рішення Комісії виходять за межі процедури, визначеної ч.ч. 1, 6 ст. 383 Кодексу адміністративного судочинства України, якою не передбачено скасування прийнятих на виконання рішення суду рішень та зобов`язання вчинити дії.

На підставі наведеного, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 , поданої в порядку ст. 383 Кодексу адміністративного судочинства України у зв`язку з відсутністю обставин протиправності рішення, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача, та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача.

При цьому, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 17.12.2018 зобов`язано конкретну комісію щодо розгляду заяв внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, виконати рішення суду, шляхом повторного розгляду питання про призначення ОСОБА_1 грошової компенсації, оскільки зі змісту резолютивної частини рішення колегією суддів встановлено, що обов`язок повторно розгляду питання покладено на Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Слобідського району Харківської міської ради, а не на Комісію.

Доводи апеляційної скарги про те, що Управління при розгляді справи в суді першої інстанції не подавало заяву про заміну відповідача на належного та не оскаржувало рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.12.2018, а тому, на думку позивача, погодилось з висновками суду про необхідність його виконання саме відповідачем, колегія суддів не приймає, оскільки зі змісту позовних вимог встановлено, що ОСОБА_1 просив зобов`язати саме управління розглянути питання, а не комісію, із заявою про заміну відповідача не звертався та вищевказане рішення в апеляційну порядку не оскаржив.

Управлінням праці та соціального захисту населення адміністрації Слобідського району Харківської міської ради виконано рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.12.2018 у межах наданих йому повноважень, а саме шляхом внесення подання до Комісії щодо розгляду заяв внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України з відповідним пакетом документів.

Також колегія суддів відхиляє доводи ОСОБА_1 , заявлені в судовому засіданні, щодо неправомірності підписання подання Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Слобідського району Харківської міської ради від 26.02.2019 №6-12/1460 про можливість виплати ОСОБА_1 грошової компенсації заступником начальника ОСОБА_4 , замість начальника управління Уксусова С.В., та неправомірність завірення копій подання та доданих до нього документів заступником начальника, які подані до суду, виходячи з наступного.

Згідно ч. 3 ст. 55 Кодексу адміністративного судочинства України юридична особа, суб`єкт владних повноважень, який не є юридичною особою, бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її (його) імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Відповідно до п. 5.23 Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації "Вимоги до оформлювання документів" (ДСТУ 4163-2003), затверджені наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 р. N 55 у разі відсутності посадової особи, підпис якої зазначено в документі, документ підписує особа, яка виконує її обов`язки, або її заступник. У цьому випадку обов`язково зазначають посаду і прізвище особи, яка підписала документ (виправлення вносять рукописним або машинописним способом), наприклад: "Виконувач обов`язків", "Заступник".

Таким чином, право підпису документів має не лише начальник, а й його заступник та відповідно засвідчувати копії таких документів.

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 08.11.2019 року по справі №2040/6893/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя (підпис)О.М. Мінаєва
Судді(підпис) (підпис) М.І. Старосуд Я.М. Макаренко
Повний текст постанови складено 27.12.2019 року