Справа № 755/13464/19
Суддя: Яровенко Н. О.
Дата ухвалення: 2019-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" грудня 2019 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючої судді Яровенко Н.О.,

при секретарі Локотковій І.С.,

з участю сторін:

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора СРПП № 2 Славутського РПГУ лейтенанта поліції Матвеєва Романа Олексійовича про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва із адміністративним позовом в якому просив постанову ДП№ 323228 від 15 серпня 2019 складену інспектором СРПП №2 лейтенантом поліції Матвеєвим Р.О. у справі про адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 15 серпня 2019 року о 14-00 годині в м. Нетишів, Хмельницької області на пр. Незалежності,9, позивач був зупинений інспектором поліції Матвєєвим Р.А. персональний номер 66121 який пред`явив позивачу порушення п. 33 ПДР України в частині виконання вимог знаку 2.2 «проїзд без зупинки заборонений», встановленого перед пішохідним переходом на вул. Курчатого. Однак, позивач не погоджується з даним правопорушення з огляду на те, що знак 2.2 «проїзд без зупинки заборонений» на вул. Курчатого в м. Нетишів, Хмельницької області встановлено з порушенням вимог ПДР України п. 33.2 і п. 33.7, та зважаючи на те, що позивачем було зазначено про неправомірну установку знаків дорожнього руху на перехресті вул. Курчатого і пр. Незалежності в м. Нетишів Хмельницької області, які не забезпечують безпечний проїзд перехрестя відповідно до ПДР України п. 33.2 та п. 33.7, однак інспектор, який склав оскаржувану постанову, заявив, що знаки встановлює не поліція і склав постанову про накладення адміністративного стягнення серії ДП18 №323228. Окрім цього, позивач вважає що відповідачем винесено постанову із істотними порушенням прав та правових гарантій.

Позивач в судовому засіданні наполягав на задоволенні позовних вимог в повному обсязі, однак визнав той факт, що він дійсно проїхав без зупинки, оскільки знак 2.2 «проїзд без зупинки» встановлений з порушенням норм ПДР України.

Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

30 серпня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 до інспектора СРПП № 2 Славутського РПГУ лейтенанта поліції Матвеєва Романа Олексійовича про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі залишено без руху та надано строк на усунення недоліків протягом п`яти днів в дня отримання копії ухвали.

03 жовтня 2019 року позивач подав заяву про усунення вказаних недоліків в ухвалі від 30 серпня 2019 року.

01 жовтня 2019 року Дніпровським районним судом м. Києва відкрито провадження по справі та розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідач, відповідно до ст. 162 КАС України, відзив на позову заяву у строки встановлені в ухвалі суду від 01 жовтня 2019 року, не подав.

Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 242 КАС України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно та всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Як вбачається з пояснень позивача та матеріалів справи, що 15 серпня 2019 року інспектором Матвеєвим Р.О., було винесено постанову серія ДП18 №323228 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу 255 гривень.

Відповідно до зазначеної постанови 15 серпня 2019 року о 13 год. 53 хв. ОСОБА_1 рухався в м. Нетішин по вул. Курчатова, водій не виконав вимогу дорожнього знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено», чим порушив п. 33 ПДР України.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, -тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Підставою притягнення до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно із ст. 9 КпАП України адміністративним правопорушенням визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Крім того, відповідно до ст.1 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Діяльність поліції спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України згідно із законом.

При складанні протоколу та прийнятті постанови інспектором УПП повинно бути з`ясовано всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Також, працівники Національної поліції повинні не забувати, що їх завданням є надання поліцейських послуг у сферах: 1) забезпечення публічної безпеки і порядку; 2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; 3) протидії злочинності; 4) надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги (ст.2 Закону України «Про Національну поліцію»), а ні виконувати лише тільки функцію карального органу, необхідно працювати на довіру громадян України.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що власники доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважені ними органи, несуть відповідальність за створення безпечних умов руху на дорогах, вулицях та залізничних переїздах, що знаходяться у їх віданні.

Згідно із ст. 9 Закону України «Про дорожній рух» до компетенції власників автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважених ним органів у сфері дорожнього руху належить: компенсація витрат власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортні пригоди сталися з причин незадовільного експлуатаційного утримання автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, за рішенням судових органів; забезпечення безпечних, економічних та комфортних умов дорожнього руху; забезпечення учасників дорожнього руху інформацією з питань стану аварійності та дорожнього покриття, гідрометеорологічних та інших умов; вирішення питань експлуатації автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів у надзвичайних ситуаціях; термінове усунення пошкоджень на автомобільних дорогах, вулицях та залізничних переїздах; своєчасне виявлення перешкод дорожньому руху та їх усунення, а у разі неможливості - невідкладне позначення дорожніми знаками, огороджувальними і направляючими засобами; організація виконання встановлених вимог щодо забезпечення безпеки дорожнього руху.

Так, позивачем в судовому засідання було визнано факт порушення ним Правил дорожнього руху України, а саме порушення знаку 2.2 «проїзд без зупинки заборонено», однак вказував, що даний знак встановлений з порушенням, тому з даних підстав постанова складена неправомірно.

Крім цього, при розгляді справи не знайшов свого підтвердження що під час складання оскаржуваної постанови інспектором СРПП №2 лейтенантом поліції Матвеєєвим Р.О. були порушенні права та правові гарантії позивача, в матеріалах справи такі підтвердження відсутні.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Стаття 19 Конституції України, передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до ст. 8 Загальної декларації прав людини, кожна людина має право на ефективне поновлення у правах компетентними національними судами в разі порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом.

Частиною першою ст. 55 Конституції України проголошено право кожного на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та вважає, що позивачем не надано достатніх доказів які вказували, що відповідачем були порушені права позивача та його інтереси.

Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є безпідставними та необґрунтованими, а тому такими, що не підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись Конституцією України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Загальної декларації прав людини, Законом України «Про Національну поліцію, ст. 9, 126, 247, 251, 280 КУпАП, ст. 5, 9, 76, 77, 90, 229, 241-246, 262, 293, 295 КАС України, суд

у х в а л и в:

В позові ОСОБА_1 до інспектора СРПП № 2 Славутського РПГУ лейтенанта поліції Матвеєва Романа Олексійовича про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі відмовити.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду через Дніпровський районний суд міста Києва протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 21 грудня 2019.

Суддя Н.О. Яровенко