Справа № 548/2262/19
Суддя: Старокожко В. П.
Дата ухвалення: 2019-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 548/2262/19
Провадження № 2-а/548/45/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.12.2019 р. Хорольський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді - Старокожко В.П.,

секретаря судового засідання - Комаренко В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Хорол Полтавської області в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора сектору реагування патрульної поліції ГУНП в Полтавській області Полочанського Володимира Олександровича про скасування постанови про накладення стягнення по справі про адміністративне правопорушення

ВСТАНОВИВ:

І.ВИМОГИ ПОЗИВАЧА

ОСОБА_1 (надалі по тексту позивач) звернувся до суду з позовом до інспектора сектору реагування патрульної поліції ГУНП в Полтавській області Полочанського Володимира Олександровича про скасування постанови про накладення стягнення в якому просив суд скасувати постанову серія ДПО18 № 058722 від 24.10.2019 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, передбачене ч.1 ст.121 КУпАП.

ІІ.ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА

Свої вимоги позивач мотивував тим, що 24 жовтня 2019 року відповідачем відносно нього винесена оскаржувана постанова, згідно якої на нього накладено стягнення у виді штрафу в сумі 340 грн.

Зазначає, що згідно вказаної постанови його визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 121 ч.1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 340 грн., за те, що він керував транспортним засобом трактором "Беларус 82.1" д.н.з. НОМЕР_1 з непрацюючою правою фарою в умовах недостатньої видимості 24.10.2019 року близько 16 год. 35 хв. в с. Штомпелівка Хорольського району Полтавської області, чим порушив п. 31.1. ПДР України.

Вважає, що постанова підлягає скасуванню, оскільки відповідачем не надано доказів вчинення ним правопорушення, крім того ПДР України не забороняють рух транспорту з непрацюючою в режимі ближнього світла правою фарою.

Вважає, що постанова складена безпідставно.

Позивач надіслав суду клопотання, у якому просив розгляд справи проводити за його відсутності.

ІІІ. ЗАПЕРЕЧЕННЯ ВІДПОВІДАЧА

Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Відзив на позов не подав.

Враховуючи неявку учасників справи, суд проводить судове засідання, керуючись положеннями ч.4 ст.229 КАС України.

ІV.ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Згідно оскаржуваної постанови 24.10.2019 року інспектором СРПП № 3 Хорольського ВП ГУНП в Полтавьскій області лейтенантом поліції Полочанським В.О. було винесено постанову серії ДПО18 № 158722 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності (без зазначення стаття та частини стаття КУпАП ) та накладено адміністративне стягнення в сумі 340 грн.

Згідно вказаної постанови ОСОБА_1 , керував транспортним засобом Беларус 82.1 номерний знак НОМЕР_1 24.10.2019 року о 16 год. 35 хв. в с. Штомпелівка Хорольського району в умовах недостатньої видимості з непрацюючою правою фарою в режимі ближнього світла, що не відповідає технічному стану транспортного засобу, що стосується безпеки дорожнього руху, чим порушив п. 31.1 ПДР.

В постанові відомостей про наявність додатків до постанови немає.

V.НОРМАТИВНЕ ОБҐРУНТУВАННЯ

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 55 Конституції України передбачено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 2 ст. 2 цього Кодексу передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно п.1 ч. 1 ст. 4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

У п. 1 ч. 1 ст. 19 згаданого Кодексу України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно з частиною 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасникам дорожнього руху ставиться в обов`язок знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Статтею 31 Закону України «Про Національну поліцію» зазначено, що поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Згідно ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» визначається Правилами дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001р. №1306 (із змінами та доповненнями).

Згідно п. 1.1. ПДР , ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

У п. 1.9. ПДР визначено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

ПДР України визначає перелік технічних несправностей транспортних засобів які забороняють експлуатацію транспортних засобів, цей перелік визначено п. п. 31.2-31.4 ПДР України, при цьомузгідно п. 31.5 ПДР України у разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у п. 31.4 цих Правил, водій повинен вжити заходів для їх усунення, а якщо це зробит неможливо - рухатися якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись запобіжних заходів, передбаченх п.п. 9.9. і 9.11 цих Правил.

З постанови вбачається, щр ОСОБА_1 керував транспортним засобом з непрацюючою в режимі ближнього світла фар правою фарою транспортного засобу.

Як встановлено у п. 31.4 ПДР України Забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам:

П. 31.4.3 Зовнішні світлові прилади:

aА. кількість, тип, колір, розміщення і режим роботи зовнішніх світлових приладів не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу;
Б порушено регулювання фар;
вВ. не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла;
гГ на світлових приладах немає розсіювачів або використовуються розсіювачі і лампи, що не відповідають типу даного світлового приладу;
ґҐ на розсіювачах світлових приладів нанесено тонування або покриття, що зменшує їх прозорість чи світлопропускання.

Таким чином непрацююча права фара траснпорного засобу в режимі ближнього світла фар не забороняє рух транспортних засобів, і не може бути підставою відповідальності за ст. 121 ч.1 КУпАП

Стаття 72 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1)письмовими, речовими і електронними доказами; 2)висновками експертів; 3) показаннями свідків.

В ст. 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази,які є у справі,за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому,всебічному,повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо,а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1)залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

VІ. ОЦІНКА СУДУ

Суд констатує, що відповідачем не надано жодного доказу на підтвердження того, що у позивача на момент зупинки та його перевірки були наявні такі несправності, які забороняли його подальший рух.

Крім того в оскаржуваній постанові відсутнє посилання на статтю і частину статті КУпАП за якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення.

Вказані вище обставини свідчать про недоведеність відповідачем наявності в діях позивача порушень вимог п. 31.1 Правил дорожнього руху України, що в свою чергу свідчить про незаконність оскаржуваної постанови.

Враховуючи викладене, судв констатує, що постанова серія ДПО18 № 058722 по справі про адміністративне правопорушення від 24.10.2019 року про накладення адміністративного стягнення на позивача винесена за відсутності належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт неправомірних дій позивача, а тому позовні вимоги в частині скасування постанови підлягають задоволенню.

Відтак, приймаючи до уваги положення ч.3 ст.286 КАС України, суд вважає за можливе скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення.

При цьому вимога ОСОБА_1 про закриття провадження по адміністративній справі задоволенню не підлягає, так як такі дії не входять в повноваження суду.

Керуючись ст. 6,10, 14, 241-246, 255, 286, 293 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ДПО18 № 058722 від 24.10.2019 року винесену інспектором СРПП № 3 Хорольського ВП ГУНП в Полтавській області Полочанським Володимиром Олександровичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності з накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 340 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку, визначеному пунктом 15.5 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України, до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції у 30-денний строк з дня проголошення рішення суду.

Головуючий:

Відомості про учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_2 виданий 14 липня 2000 року Хорольським РВ УМВС України в Полтавській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків № НОМЕР_3 ;

відповідач:

- інспектор СРПП № 3 Хорольського ВП ГУНП в Полтавській області Полочанський Володимир Олександрович, місце знаходження м. Хорол, вулця Незалежності, 80 Хорольського району області ;