Справа № 548/2287/19
Суддя: Коновод О. В.
Дата ухвалення: 2019-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 548/2287/19
Провадження № 2-а/548/46/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.12.2019 року м. Хорол

Хорольський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - Коновод О.В.

за участю секретаря судового засідання - Вовк М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Хорол адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , за участю представника адвоката Павелко Руслана Сергійовича до інспектора роти № 2 батальйону УПП у Полтавській області ДПП Моргунова Костянтина Вікторовича, за участю третьої особи, без заявлення самостійних вимог, на стороні позивача Хорольського районного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Полтавській області про скасування постанови про накладення стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 № 683688 від 03.11.2019 року ,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до інспектора роти № 2 батальйону УПП у Полтавській області ДПП Моргунова Костянтина Вікторовича, за участю третьої особи, без заявлення самостійних вимог, на стороні позивача Хорольського районного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Полтавській області про скасування постанови про накладення стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 № 683688 від 03.11.2019 року.

В обгрунтування позову вказав, що 03.11.2019 року інспектором роти №2 батальйону УПП у Полтавській області Департаменту патрульної поліції Моргуновим Костянтином Вікторовичем було винесено постанову серії ДПО 18 №683688 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу 340 грн.

Відповідно до змісту оскаржуваної постанови, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «Mercedes-Benz Sprinter 511CDI» номерний знак НОМЕР_1 , 03.11.2019 року о 19-14 годині на а/д М 03 «Київ -Харків-Довжанський», 395 км, у якого тип, розміщення та режим роботи зовнішніх приладів не відповідають вимогам конструкції, а саме встановлено додатковий світловий прилад над переднім номерним знаком, даного ТЗ, чим порушив п.п. 31.4.3 ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене за ч.1 ст. 121 КУпАП.

Позивач зазначив, що інкриміноване порушення правил дорожнього руху позивач не вчиняв, будь які належні докази його провини під час розгляду справи були відсутні, а тому дана постанова є незаконною та підлягає скасуванню.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник Павелко Р.С. не з"явилися, але в позовній заяві прохали про розгляд справи у їх відсутність.

Відповідач інспектор роти № 2 батальйону УПП у Полтавській області ДПП Моргунов К.В. у судове засідання не з"явився, але подав до суду відзив на позовну заяву в якому заперечував проти позову та прохав у його задоволенні відмовити, зазначивши, що інспектором як посадовою особою, що наділена дискреційними повноваженнями, оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням докази порушення позивачем ПДР, маючи відповідні повноваження зроблено висновок про притягнення позивача до адміністративної відповідальності. А тому постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є обгрунтованою, законною та такою, що не підлягає скасуванню. На підставі викладеного просить в задоволенні позову відмовити в повному обсязі (а.с. 19-25).

В судове засідання представник третьої особи без заявлення самостійних вимог, на стороні позивача Хорольського районного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Полтавській області не з"явився.

Інших заяв клопотань від учасників справи не надходило.

Ухвалою Хорольського районного суду Полтавської області від 07.11.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження, розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) сторін (а.с.8-9).

Відповідно до ч.ч. 1, 9 статті 205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Відповідно до вказаних норм закону, у зв`язку із неявкою у судове засідання всіх учасників справи, відсутністю підстав для відкладення розгляду справи, відсутності потреби заслухати свідка чи експерта, суд вважає за можливе розглянути справу у письмовому провадженні.

Відповідно до частини четвертої статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини.

У відповідності до ст.244 КАС України під час прийняття рішення суд вирішує, зокрема, чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються.

Доказами у адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, якто пояснення сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.Докази надаються суду особами, які беруть участь у справі.

Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні. Конституція України має найвищу юридичну силу, закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй (частина друга статті 8 Конституції України).

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України визначено Правилами дорожнього руху (далі за текстом ПДР), затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (надалі - «Правила дорожнього руху»).

Відповідно до пункту п. п. 31.4.3 «Зовнішні світлові прилади»:

a)кількість, тип, колір, розміщення і режим роботи зовнішніх світлових приладів не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу;

б) порушено регулювання фар;

в) не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла;

г) на світлових приладах немає розсіювачів або використовуються розсіювачі і лампи,

що не відповідають типу даного світлового приладу;

ґ) на розсіювачах світлових приладів нанесено тонування або покриття, що зменшує їх прозорість чи світлопропускання.

В той час як частиною 1 статті 121 КУпАП передбачена відповідальність, за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КпАП України, настає в разі керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

У свою чергу, наявність чи відсутність адміністративного правопорушення встановлюється уповноваженою особою на підставі доказів, перелік джерел яких наведено в ст.251 КУпАП.

В статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення наведено перелік джерел доказів у справах про адміністративні правопорушення, до яких, зокрема, належать показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (ч. 2 ст. 251 КУпАП).

За змістом ч.ч. 2, 3 ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення, а також відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до ч. 2 розділу II «Оформлення протоколів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, під час складання протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права й обов`язки, передбачені статтею 268 КУпАП, про що робиться відмітка у протоколі.

Згідно з ч. 5 розділу IV «Постанова по справі про адміністративне правопорушення» Інструкції постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 10 розділу ХІІІ цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції.

Відповідно до п.10 розділу XIII «Деякі аспекти діловодства у справах» Інструкції заповнення в письмовій формі протоколів про адміністративні правопорушення, постанов про притягнення до адміністративної відповідальності, тимчасових дозволів здійснюється чорнилом (пастою) чорного або синього кольору. Записи здійснюються розбірливим почерком, а прізвище, ім`я, по батькові особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, її місце проживання (перебування), місце роботи, а також посада , спеціальне звання та прізвище, ім`я, по батькові поліцейського записуються друкованими літерами.

Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку (стаття 1 Закону України «Про національну поліцію»).

Згідно статей 6, 7, 8 Закону України «Про національну поліцію», поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації. Поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; поважати і не порушувати прав і свобод людини (ч. 1 статті 18 Закону України «Про національну поліцію»).

Відповідачем грубо порушено вимоги пункту 10 розділу XIII Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, а саме: постанова серії ДПО 18 № 683688 є практично нечитабельною: а саме посада, спеціальне звання та прізвище, ім`я, по батькові поліцейського записані прописними, а не друкованими літерами, суть адміністративного правопорушення, та опис обставин, установлених при розгляді справи - нечитабельною.

Докази доведеності вини Позивача у вчиненні інкримінованого правопорушення Відповідачем під час розгляду адміністративної справи пред`явлено не було, незрозуміло, який п. п. 31.4.3 ПДР було порушено Позивачем: a) кількість, тип, колір, розміщення і режим роботи зовнішніх світлових приладів не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу; чи б) порушено регулювання фар, та чим ці порушення підтверджено.

За таких обставин постанова є протиправною та підлягає скасуванню.

Відповідно до ст.2 ч.3 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Такими обставинами у справах про накладення адміністративних стягнень є, зокрема, докази вчинення особою адміністративного правопорушення.

Так, перевірці у такому випадку підлягають дії суб`єкта владних повноважень саме під час прийняття рішення та врахування ним усіх обставин також саме на час прийняття рішення.

Підтвердження наявності таких обставин на час прийняття рішення зазвичай закріплене у відповідних процедурах, що регламентовані законними та підзаконними актами, дотримання яких і дія у межах яких є обов`язком суб`єкта владних повноважень згідно ст.19 Конституції України.

Порядок дослідження і закріплення доказів у справах про адміністративне правопорушення регламентується наступними нормами КУпАП.

Ст.279 ч.2 - КУпАП посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Ст.252 КУпАП - посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.283 ч.2 абз.3 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис, що в даному випадку здійснено не було (п.8 Постанови містить лише посилання на якийсь відеозапис), про те відсутні відомості, про докази керування Позивача, наявність неввімкненого протитуманного ліхтаря над номерним знаком, жодним чином не свідчить що розміщення зовнішнього світлового приладу не відповідає вимогам конструкції транспортного засобу чи порушено його регулювання.

Відповідно до п. 3.5 розділу ІІІ Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відео реєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції НП України від 03.02.2016р. № 100 встановлює, що після активації нагрудної відеокамери (відео реєстратора) все спілкування повинно бути записане безперервно.

Якщо ж відеозапису з нагрудної камери (відеореєстратора) працівників патрульної поліції, що здійснюють оформлення адміністративного правопорушення, вбачається, що він є не безперервним та постійно переривається, то його не можна вважати належним та допустимим доказом по справі.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно оскаржуваної постанови, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «Mercedes-Benz Sprinter 511CDI» номерний знак НОМЕР_1 , 03.11.2019 року о 19-14 годині на а/д М 03 «Київ -Харків-Довжанський», 395 км, у якого тип, розміщення та режим роботи зовнішніх приладів не відповідають вимогам конструкції, а саме встановлено додатковий світловий прилад над переднім номерним знаком, даного ТЗ, чим порушив п.п. 31.4.3 ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене за ч.1 ст. 121 КУпАП.

Судом також оглянуто DVD-R диск, який долучено відповідачем до матеріалів відзиву (а.с. 24). На вказаному диску міститься чотири файли із з записом з наргудної камери поліцейського, на яких не має зображення порушенням позивачем правил дорожнього руху, а лише звукозапис про роз`яснення йому його прав.

Вказані докази суд не може прийняти до уваги, так як вони не містять інформацію щодо предмета доказування, одержані в порядку встановленому законом.

Спірні правовідносини регулюються нормамиКодексу України про адміністративні правопорушення,Кодексом адміністративного судочинства,Законом України «Про Національну поліцію», Законом України «Про дорожній рух»,Правилами дорожнього рухуУкраїни.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух»вказано, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цьогоЗакону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Окрім того, приписи ст.7 ч.1-3 КУпАП визначають, що ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

З наведеного випливає, що відсутні докази того, що на час розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно Позивача Відповідач приймав оскаржуване рішення з дослідженням доказів, а не на підставі тільки візуального спостереження за дотриманням позивачем ПДР.

Аналогічна позиція викладена і у постанові ВС від 26 квітня 2018 р. у справі №338/1/17 (http://reyestr.court.gov.ua/Review/73700340).

Є неприпустимим прийняття будь якого іншого доказу, в тому числі відеозаписів, як доказу скоєння правопорушення і з огляду на приписи ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод стосовно розгляду справи незалежним та безстороннім судом.

Особа, якій не було достеменно відомо ні під час розгляду справи, ні з постанови про накладення адміністративного стягнення про існування доказів можливого скоєння нею правопорушення вправі розраховувати на поважність причин не пред`явлення їй такого доказу під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Згідно ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на Відповідача.

Таким чином усі сумніви у правомірності рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень трактуються на користь позивача. Для позивача достатньо вказати на факт прийняття рішення, вчинення дії чи допущення бездіяльності, якщо допустимі докази для цього недоступні. У свою чергу відповідач має довести факт прийняття такого рішення чи вчинення дії і їх правомірність, або ж спростувати цей факт і довести правомірність своєї бездіяльності. У разі невиконання цього обов`язку адміністративний суд повинен задовольнити вимогу позивача і визнати протиправними рішення, дії чи бездіяльність, на які вказував позивач. Єдиною умовою для цього є повідомлення позивачем мінімально достатньої інформації про такі рішення чи дії (Постанова Вищого адміністративного суду України від 13 вересня 2006 р. у справі № К-7375/06).

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Салабіаку проти Франції» від 7 жовтня 1988 року зазначив, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь-які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосування державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

В рекомендації №R(91)1 Комітету Ради Європи Державам-членам стосовно адміністративних санкцій від 13 лютого 1991 року рекомендовано урядам держав-членів керуватися у своєму праві та практиці принципом, згідно з яким обов`язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади (принцип 7).

При вирішенні спору суд повинен виходити із загальних засад недопустимості притягнення особи до адміністративної відповідальності на припущеннях та усі сумніви щодо доведеності провини особи тлумачить на її користь (ч.2 ст.62 Конституції України).

У відповідності до вимоги ст. 289 КУпАП України «Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови».

Відповідно до ст. 286 КАС України, позовну заяву щодо оскарження дій та рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови).

Вказано постанову Позивачу вручено 03.11.2019 року, кінцевий термін на оскарження припадає на 13.11.2019 року, тому строк на оскарження не пропущений.

Оскільки відповідачем належним чином не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення позивачем ПДРУкраїни, то суд дійшов висновку про неправомірність вимоги посадової особи відповідача до позивача і тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1ст.121 КУпАП.

Згідно статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). А тому докази, подані сторонами суд приймає як належні та допустимі і не вбачає підстав для їх відхилення.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС Україниу справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначеніКонституцієюта законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що постанова по справі про адміністративне правопорушення серії ДПО 18 №683688 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 03.11.2019 року, винесену інспектором роти №2 батальйону УПП у Полтавській області Департаменту патрульної поліції Моргуновим Костянтином Вікторовичем, за ч.1 ст.121 КпАП України у вигляді штрафу в сумі 340 гривень, підлягає скасуванню.

Про понесені позивачем судові витрати суду не повідомлено, відтак судовий збір від сплати якого звільнено позивача за даним предметом позовних вимог, згідно положень частини 5 статті 139 КАС України належить віднести на рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.7,245,251,257,258,268,277 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст.2,6,9,20,77,78,90,209, 242,243,244, 246, 286 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 , за участю представника адвоката Павелко Руслана Сергійовича до інспектора роти № 2 батальйону УПП у Полтавській області ДПП Моргунова Костянтина Вікторовича, за участю третьої особи, без заявлення самостійних вимог, на стороні позивача Хорольського районного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Полтавській області про скасування постанови про накладення стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 № 683688 від 03.11.2019 року ,-задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову серії ДПО 18 №683688 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 03.11.2019 року, винесену інспектором роти №2 батальйону УПП у Полтавській області Департаменту патрульної поліції Моргуновим Костянтином Вікторовичем, за ч.1 ст.121 КпАП України у вигляді штрафу в сумі 340 гривень.

Судові витрати із сплати судового збору віднести на рахунок держави.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного адміністративного суду через Хорольський районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено 18.12.2019 року.

Учасники справи:

ПОЗИВАЧ: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ,

ПРЕДСТАВНИК ПОЗИВАЧА: адвокат - Павелко Руслан Сергійович, адреса: 37800, Полтавська область, м. Хорол, вул. 1 Травня, буд. 8"Б" оф.1 , адреса електронної пошти: ІНФОРМАЦІЯ_1, офіційна електронна адреса: ІНФОРМАЦІЯ_2.

ВІДПОВІДАЧ: інспектор роти №2 батальйону УПП у Полтавській області ДПП

Моргунов Костянтин Вікторович, адреса : вул. Кременчуцька, 2В с. Розсошенці,

Полтавського району, Полтавської області, 38751.

ТРЕТЯ ОСОБА:Хорольський районний відділ державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Полтавській області, , адреса : 37800, м. Хорол вул. Незалежності, 21А.

Суддя: О.В. Коновод