Справа № 260/1378/19
Суддя: Іванчулинець Д.В.
Дата ухвалення: 2019-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

26 грудня 2019 року м. Ужгород№ 260/1378/19
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Іванчулинець Д.В.,

при секретарі судового засідання Костелей І.Ф.,

сторони у судове засідання не з`явилися,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Термал-Стар» (с. Нижнє Солотвино, 226, Ужгородський район, Закарпатська область, 89442, ) до Державної служби геології та надр України (вул. Антона Цедіка, буд. 16, м. Київ, 03057, ) про визнання протиправним та скасування припису, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Термал-Стар» (далі позивач) звернулося до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної служби геології та надр України (далі відповідач), в якому просить: 1) визнати протиправним та скасувати припис державної служби геології та надр України від 10.06.2019 року № 1065-14/06, складеного на підставі акту перевірки за результатами проведення планової перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Термал-Стар»; 2) стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Термал-Стар» суму судового збору у розмірі 3 073,60 грн. за рахунок бюджетних асигнувань державної служби геології та надр України.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2019 року відмовлено у вжитті заходів забезпечення позову.

Ухвалою суду від 03 жовтня 2019 року відкрито загальне позовне провадження в даній адміністративній справі.

Ухвалою суду від 06 листопада 2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що за результатами планової перевірки позивача, згідно з актом перевірки відповідачем надано позивачу припис від 10.06.2019 № 1065-14/06, яким зобов`язано останнього у строк до 10.07.2019 року усунути виявлені в ході перевірки порушення та подати в письмовій формі до Центрального міжрегіонального відділу Департаменту державного геологічного контролю Держгеонадр України матеріали, які підтверджують факт усунення порушень. Позивач вважає, що посилання в акті на порушення ст. 93 Водного кодексу України є помилковими, оскільки стаття 93 Водного кодексу України виключно вимагає встановити зони санітарної охорони і погодити їх у встановленому порядку. Зазначає, що межі зон санітарної охорони Нижнєсолотвинського родовища підземних вод встановлені та погоджені у встановленому чинним законодавством України порядку. Звертає увагу, що відповідачем не доведено з посиланням на чинні нормативні акти України правомірність висновків про порушення з боку ТОВ «Термал-Стар» дотримання вимог законодавства у сфері видобування корисних копалин (води, грязі лікувальні) та вважає, що будь-які порушення в діях останнього відсутні, а висновки перевіряючих не ґрунтуються на фактичних обставинах та прямо протирічать чинному законодавству України.

У відзиві на позовну заяву відповідач вказав, що після отримання протоколу ДКЗ України від 16.04.2013 р. № 2895, втрати чинності протоколу ДКЗ України від 27.12.2006 № 1215 та у зв`язку зі зміною балансових експлуатаційних запасів, ТОВ «Термад-Стар» необхідно провести новий розрахунок меж другого та третього поясів ЗСО. Зазначений розрахунок є однією зі складових проекту зон санітарної охорони Нижнєсолотвинського родовища підземних вод. Зазначає, що проект зон санітарної охорони Нижнєсолотвинського родовища підземних вод не відповідає фактичним гірничо-геологічним умовам. Також звертає увагу, що у зв`язку зі зменшенням балансових експлуатаційних запасів потребує корегування Технологічна схема розробки водозабірної ділянки Нижнєсолотвинського родовища мінеральних вод, де розташовані свердловини. Вважає, що підстави для скасування результатів перевірки та припису відсутні.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справ бей його участі, позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити.

Відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 205 КАС України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Згідно з ч. 9 ст. 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Термал-Стар» є власником спеціального дозволу на користування надрами № 4266 від 08 червня 2007 року. Як додаток до спецдозволу, укладено також угоду про умови користування ділянкою надр від 16.09.2016 року № 4266, що є невід`ємною частиною спецдозволу та визначає умови користування ділянкою надр.

10 червня 2019 року посадовими особами Департаменту державного геологічного контролю Держгеонадр України начальником Центрального міжрегіонального відділу Департаменту державного геологічного контролю Держгеонадр Овчаров Г. В. та провідним геологом ДО «Центральна ТІДГК» Лугина Г. М. проведено планову перевірку позивача з питань дотримання вимог законодавства у сфері видобування корисних копалин (води, грязі лікувальні), за наслідками якої складено акт перевірки № 06-02/08/2019-47/п (140).

Згідно з актом перевірки відповідачем зазначено порушення позивача вимог законодавства у сфері надрокористування, а саме:

- порушення вимог статті 93 КУ № 213/95 - «Проект зон санітарної охорони Нижнєсолотвинського родовища підземних вод, Ужгородського району Закарпатської області розроблений ДП «Гірник» МПВП «Гірник-Ремо ЛТД» в 2009 році не відповідає фактичним показникам гірничо - геологічних умов, у зв`язку з виявленням під час користування надрами даних про нові властивості, якість або кількість корисних копалин після проведення державної експертизи відповідних геологічних матеріалів (протокол ДКЗ України від 16.04.2013 р. № 2895);

- порушення вимог статті 24 КУ № 132/94 та ПКМУ № 615 - «В технологічній схемі «розробки водозабірної ділянки Нижнєсолотвинського родовища мінеральних вод, де розташована свердловина № 32-Т (32-Д) Ужгородського району Закарпатської області» розробленої ТОВ «Кварц», Моршин - 2013, відсутній обов`язковий розділ «Консервація (ліквідація) свердловин», чим порушено вимоги Угоди від 12.04.2016 року № 4022 в частині дотримання вимог законодавства України чинних стандартів, правил, норм виконання робіт пов`язаних з користуванням надрами та проведення та здійснення ліквідаційних робіт відповідно до Проекту робіт».

Позивач з висновками акту не погодився, та додав до акту свої письмові заперечення № 143 від 13 червня 2019 року до акту перевірки № 06-02/08/2019- 47/п (140) дотримання вимог законодавства у сфері видобування корисних копалин (води, грязі лікувальні) від 10.06.2019 року.

За результатами планової перевірки позивача, згідно з актом перевірки відповідачем надано позивачу припис від 10.06.2019 № 1065-14/06, яким зобов`язано останнього у строк до 10.07.2019 року усунути виявлені в ході перевірки порушення та подати в письмовій формі до Центрального міжрегіонального відділу Департаменту державного геологічного контролю Держгеонадр України матеріали, які підтверджують факт усунення порушень.

Вважаючи вказаний припис протиправним, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Приймаючи рішення по суті спірних правовідносин, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 19 Кодексу України про надра, надра надаються у користування підприємствам, установам, організаціям і громадянам лише за наявності у них спеціального дозволу на користування ділянкою надр, процедура видачі якого передбачена Порядком надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.05.2011 року № 615 (далі Порядок 615).

Відповідно до п. 10 Порядку 615, невід`ємною частиною дозволу є угода про умови користування надрами, що укладається між органом з питань надання дозволу і надрокористувачем і містить програму робіт, яка оформляється як додаток, та особливі умови надрокористування, що передбачають: вимоги до ефективності робіт; сучасні технології видобування та переробки корисних копалин; порядок видобування корисних копалин, зокрема з метою запобігання негативним екологічним наслідкам і забезпечення безпеки забудованих територій; види, обсяги і строки виконання робіт на ділянці надр; підстави для припинення діяльності, пов`язаної з використанням ділянки надр.

З моменту отримання спеціального дозволу на користування надрами, у користувача надр виникають права та обов`язки, передбачені Кодексом України про надра, Порядком № 615 тощо.

Так, відповідно до статті 24 Кодексу України про надра, користувачі надр зобов`язані: використовувати надра відповідно до цілей, для яких їх було надано; забезпечувати повноту геологічного вивчення, раціональне, комплексне використання та охорону надр; забезпечувати безпеку людей, майна та навколишнього природного середовища; приводити земельні ділянки, порушені при користуванні надрами, в стан, придатний для подальшого їх використання у суспільному виробництві; виконувати інші вимоги щодо користування надрами, встановлені законодавством України та угодою про розподіл продукції, тощо.

Як вже зазначалося вище, позивач є власником спецдозволу, відповідно до якого має право здійснювати видобування мінеральних лікувальних вод, придатних для зовнішнього застосування в лікувальній практиці.

Експлуатаційні запаси мінеральних лікувальних вод Нижнєсолотвинського родовища затверджені ДКЗ України, протокол від 16.04.2013 № 2895 (далі - протокол ДКЗ).

Судом встановлено, що на час затвердження експлуатаційних запасів позивач розробив у відповідності до вимог чинного законодавства проект ЗСО Нижнєсолотвинського родовища, який був затверджений рішенням сесії Закарпатської обласної ради від 25.02.2011р. № 174.

Дані матеріали були представлені у геолого-економічній оцінці експлуатаційних запасів мінеральних вод Нижнєсолотвинського родовища, яка була подана на розгляд в ДКЗ України. На основі поданих матеріалів протоколом ДКЗ № 2895 від 16.04.2013 року затверджені експлуатаційні запаси мінеральної води Нижнєсолотвинського родовища в кількості 65 м3/добу за категорією В і віднесенні до класу 111 згідно Класифікації запасів і ресурсів корисних копалин державного фонду надр.

Тобто, дані запаси розвідані та детально оцінені і можуть бути ефективно видобуті. В протоколі ДКЗ від 16.04.2013 р. № 2895 (експертні висновки) зазначено: «прийнято без застережень розробки проекту ЗСО інших виконавців. Границі II та III посів зони проведені за геоморфологічними ознаками рельєфу поверхні землі. Інші методи визначення меж зон санітарної охорони для даного типу родовищ не доцільні і тому ДКЗ погодилося з уже отриманими результатами».

Таким чином, межі зон санітарної охорони Нижньосолотвинського родовища визначені за геоморфологічними ознаками тому не підлягають перерахунку, тобто ані в протоколі ДКЗ, ані у висновках експертів не оскаржувався розрахунок меж ЗСО.

Суд звертає увагу, що експертиза ДКЗ прийшла до висновку, що Проект ОСОБА_1 розроблений у 2009 р. актуальний і не потребує коригування, оскільки він розраховувався за геоморфологічним принципом та раніше визначені границі поясів ЗСО можна залишити без змін.

25 лютого 2009 року Закарпатська обласна рада IV скликання рішенням «Про затвердження проекту зон санітарної охорони Нижнєсолотвинського родовища підземних вод (свердловина № 32-Т (32-Д), № 852, № 5-07 мт.)» № 174 затвердила проект зон санітарної охорони Нижнєсолотвинського родовища підземних вод свердловини № 32-Т (32-Д), що розташовані на північно-західній околиці с. Нижнє Солотвино Ужгородського району Закарпатської області.

З огляду на вищевказане, суд вважає, що посилання в акті на порушення ст. 93 Водного кодексу України є необґрунтованими, оскільки стаття 93 Водного кодексу України виключно вимагає встановити зони санітарної охорони і погодити їх у встановленому порядку.

Так, ст. 93 Водного Кодексу України визначає, що з метою охорони водних об`єктів у районах забору води для централізованого водопостачання населення, лікувальних і оздоровчих потреб встановлюються зони санітарної охорони, які поділяються на пояси особливого режиму.

Межі зон санітарної охорони водних об`єктів встановлюються місцевими радами на їх території за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері розвитку водного господарства, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення, обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища.

Режим зон санітарної охорони водних об`єктів встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, суд дійшов висновку, що межі зон санітарної охорони Нижнєсолотвинського родовища підземних вод встановлені та погоджені у встановленому чинним законодавством порядку.

Щодо зазначеного в приписі порушення вимог статті 24 КУ № 132/94 та ПКМУ № 615 - «в технологічній схемі «розробки водозабірної ділянки Нижнєсолотвинського родовища мінеральних вод, де розташована свердловина № 32-Т (32-Д) Ужгородського району Закарпатської області» розробленої ТОВ «Кварц», Моршин - 2013, відсутній обов`язковий розділ «Консервація (ліквідація) свердловин», чим порушено вимоги Угоди від 12.04.2016 року № 4022 в частині дотримання вимог законодавства України чинних стандартів, правил, норм виконання робіт пов`язаних з користуванням надрами та проведення та здійснення ліквідаційних робіт відповідно до Проекту робіт», суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що проект «Технологічна схема розробки водозабірної ділянки» розроблений у 2013 році та погоджений Держгірпромнаглядом у Закарпатській області від 15.10.2013 № 07-05/1323, після проведення експертизи проекту Закарпатським ЕТЦ та Державною службою геології та надр України від 19.02.2014 р. № 2343/03/10-14, після отримання експертного висновку ДП «Західукргеологія».

Таким чином, технологічна схема позивачем розроблена у 2013 p., після затвердження експлуатаційних запасів з урахуванням обсягу видобутку кат. В (65 м3/добу) та погоджена у нормативному порядку і пройшла необхідні експертизи, в тому числі Державної служби геології та надр України від 19.02.2014 р. № 2343/03/10-14.

Як зазначає відповідач у відзиві на позов, основні вимоги щодо правильності розробки родовищ мінеральних лікувальних вод, їх охороні від забруднення, псування та передчасного виснаження, визначені в Правилах розробки та охорони родовищ лікувальних мінеральних вод, затверджених постановою Держгіртехнагляду СРСР від 27.08.1987 року № 28, зокрема, підпункт 4.19 Правил № 28 передбачає, що у випадках призупинення використання діючих експлуатаційних і спостережних свердловин більше ніж на місяць, може бути проведена тимчасова консервація.

Суд звертає увагу, що Правила № 28 зазначають можливість проведення тимчасової консервації, але не встановлюють обов`язок проведення такої.

Натомість пп.3.13. Правил № 28, визначає вимоги до змісту технологічної схеми, згідно яких відсутня вимога наявності розділу «Консервація (ліквідація) свердловин».

Щодо зауваження про відсутність проекту ліквідаційних робіт, судом встановлено, що ділянка Нижнєсолотвинського родовища розробляється однією водозабірною свердловиною № 32-Т та однією спостережною (резервною) св. №32-Д.

Нормативний документ, який регламентує розробку проектів технологічних схем: Стандарт Державної геологічної служби України «Мінеральні води». Технологічні схеми розробки родовищ. Основні вимоги з охорони надр. СОУ 73.1-41-02.05.02:2008, затверджений Держгеонадра України. У вказаному стандарті встановлені склад і зміст вимог для розробки проектів технологічних схемах родовищ мінеральних підземних вод та розділ щодо ліквідації чи консервації свердловин відсутній.

Угода про умови користування надрами з метою видобування корисних копалин є типовою угодою розробленою Державною службою геології та надр України для підземних вод. Деталізація для кожного об`єкту надається в додатку № 2 ( Програма робіт) та особливих умовах спеціального дозволу на користування надрами.

Суд звертає увагу, що в спеціальному дозволі на користування надрами № 4266 від 08.06.2007 p., власником якого є позивач, та додатку № 2 від 12.04.2016 р. - Угоди від 16.09.2016 р. № 4266 про умови користування надрами, відсутні будь-які вимоги щодо проектування розділу «Проведення «консервації (ліквідації) свердловини», як і відсутня Угода від 12.04.2016 р. № 4022, яка зазначена відповідачем в приписі від 10.06.2019 р. № 1065-14/06, п. № 2, та відповідно таким чином відсутнє порушення позивачем останньої, оскільки позивач укладав з відповідачем Угоду від 16.09.2016 р. № 4266.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено порушення позивачем вимог законодавства у сфері надрокористування, зазначених в приписі від 10.06.2019 року № 1065-14/06, а тому такий слід визнати протиправним та скасувати.

У відповідності до ч. 1 ст. 77 КАС України: кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 КАС України.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України: в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що підлягає до задоволення.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі наведеного та керуючись ст. 139, 242-246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В :

1. Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Термал-Стар» (с. Нижнє Солотвино, 226, Ужгородський район, Закарпатська область, 89442, ) до Державної служби геології та надр України (вул. Антона Цедіка, буд. 16, м. Київ, 03057, ) про визнання протиправним та скасування припису задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати припис Державної служби геології та надр України від 10.06.2019 року № 1065-14/06, складеного на підставі акту перевірки за результатами проведення планової перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Термал-Стар».

3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби геології та надр України (вул. Антона Цедіка, буд. 16, м. Київ, 03057, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Термал-Стар» (с. Нижнє Солотвино, 226, Ужгородський район, Закарпатська область, 89442, ) судовий збір в розмірі 1 921,00 грн. (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна грн. 00 коп.) сплачений відповідно до платіжного доручення № 1099 від 27 вересня 2019 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (з урахуванням особливостей, що встановлені пп. 15.5 п. 15 Розділу VII КАС України).

Суддя Д.В. Іванчулинець