Справа № 816/2561/15
Суддя: К.І. Клочко
Дата ухвалення: 2019-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2019 року м. ПолтаваСправа № 816/2561/15
Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Клочка К.І.,

за участю:

секретаря судового засідання - Солтис О.О.,

представника позивача - Панченка Ю.В.,

представника відповідачів - Шимка М.І., розглянув у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Глобинський переробний завод " до Головного управління ДФС у Полтавській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення. Під час розгляду справи суд, -

В С Т А Н О В И В:

06 липня 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю " Глобинський переробний завод " звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Кременчуцької об`єднаної державної податкової інспекції Головне управління ДФС у Полтавській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення від 04.02.2015 № /519, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 1836146 грн, у тому числі за основним платежем - 1224097 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями - 612049 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на незгоду із висновками позапланової виїзної перевірки відповідача, що набрала форму акту від 16 січня 2015 року № 48/16-03-22-02-12/30547403, оскільки підприємством не було допущено порушень податкового законодавства, зафіксованих вищевказаними актами, господарські операції з контрагентами мали реальний характер, оформлені належними первинними документами та в повному обсязі відображені в бухгалтерському та податковому обліках. У перевіряємому періоді підприємство формувало податковий кредит у відповідності із вимогами діючого на час вчинення господарських правовідносин законодавства про податок на додану вартість, внаслідок чого позивач не може нести відповідальність за невиконання зобов`язань по сплаті ПДВ до бюджету їхнім контрагентами.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 18.08.2015 адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Глобинський переробний завод" до Кременчуцької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення задоволено; визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Кременчуцької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області від 04.02.2015 №/519.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 26.10.2015 постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 18.08.2015 залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 23.07.2019 у справі №816/2561/15/16 (адміністративне провадження № К/9901/27892/18) постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 18.08.2015 та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 26.10.2015 скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Дана справа надійшла до Полтавського окружного адміністративного суду 13.09.2019, що підтверджується даними реєстрації на вхідному штампі.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 18.09.2019 дану адміністративну справу прийнято до провадження. Замінено відповідача у справі Кременчуцьку об`єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Полтавській області її правонаступником Головним управлінням ДФС у Полтавській області.

Справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження.

02.10.2019 судом отримано відзив на позовну заяву, в якому представник відповідачів заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на правомірність податкового повідомлення-рішення Кременчуцької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області від 04.02.2015 №/519 та звертав увагу на обставини, що слугували підставою направлення Верховним Судом даної справи на новий розгляд.

Ухвалою від 24.10.2019 залучено до участі у справі в якості другого відповідача Головне управління ДПС у Полтавській області.

Ухвалою суду від 13.11.2019 задоволено клопотання представника позивача та продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів.

Ухвалою суду від 12.12.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 27.12.2019. Викликано як свідків у судове засідання ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.

Представник відповідачів проти задоволення позовних вимог заперечував з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Заслухавши пояснення представників сторін, покази свідка та дослідивши матеріали справи суд встановив наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Глобинський переробний завод" зареєстроване як юридична особа (ідентифікаційний код 30547403) розпорядженням Глобинської районної державної адміністрації Полтавської області від 20 липня 1999 року № 477 та перебуває на податковому обліку, у тому числі як платник податку на додану вартість з 12 серпня 1999 року (а.с. 65,т.2).

У період з 22 грудня 2014 року по 6 січня 2015 року контролюючим органом проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ "Глобинський переробний завод" з питань взаємовідносин з ТОВ "Рунд" за серпень 2014 року, ТОВ "Сільгосп Центр" за період листопад 2013 року, січень, травень-червень 2014 року, ТОВ "Крама-А" за період листопад-грудень 2013 року, січень, червень 2014 року, ТОВ "Макрос-Опт" за період листопад 2013 рку, травень-червень 2014 року, ПП "Айсберг Прайм"за період грудень 2013 року, червень 2014 року, ФГ "Куценко" за період грудень 2013 року, червень 2014 року, ПП "Реджина Плюс" за період лютий, червень 2014 року.

За результатами перевірки складено акт від 16 січня 2015 року № 48/16-03-22-02-62/30547403, відповідно до висновків якого зафіксовано порушення позивачем п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, 198.4 ст. 198 Податкового кодексу України, в результаті чого було завищено податкового кредиту, занижено податку на додану вартість у розмірі 1224097 грн, у тому числі: у травні 2014 року у розмірі 738213 грн, у червні 2014 року у розмірі 56854 грн, у серпні 2014 року у розмірі 429030 грн (а.с. 24-61, т.1).

На підставі вищезазначених висновків акту перевірки Кременчуцькою ОДПІ було винесено податкове повідомлення-рішення від 04 лютого 2015 року № /519, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 1836146 грн, у тому числі за основним платежем - 1224097 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями - 612049 грн (а.с. 62, т.1).

Не погодившись із вказаним податковим повідомленням-рішенням, позивач оскаржив його до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Як слідує із Акту перевірки висновок про порушення позивачем вимог п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, ст. 201 Податкового кодексу України, в результаті чого встановлено завищення суми податкового кредиту, занижено податок на додану вартість у розмірі 1224097 грн, ґрунтується на тому, що ТОВ "Глобинський переробний завод" неправомірно включено до податкового кредиту по взаємовідносинах з придбання товару (сої) у ТОВ «Рунд», ТОВ «Сільгосп-Центр», ПП «Айсберг Прайм» і ФГ «Куценко».

Підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (в редакції, чинній у період, що перевірявся) визначено, що податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно до пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Згідно з пункту 198.2 статті 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

З огляду на викладене, необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість до податкового кредиту є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання в господарській діяльності.

Пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України визначено, що податкова накладна є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Згідно пунктом 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу).

У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати виписки податкової накладної.

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України платник податку зобов`язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою податкову накладну, у якій зазначаються в окремих рядках обов`язкові реквізити, визначенні вказаною нормою.

Згідно з пунктом 201.4 статті 201 Податкового кодексу України податкова накладна виписується у двох примірниках у день виникнення податкових зобов`язань продавця. Оригінал податкової накладної видається покупцю, копія залишається у продавця товарів/послуг.

Пункт 201.5 статті 201 Податкового кодексу України встановлює, що податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов`язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця.

Відповідно до пункту 201.8 статті 201 Податкового кодексу України право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому ст. 182 цього Кодексу.

Статтею першою Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 № 996-XIV (далі - Закон № 996-XIV) визначено, що господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства. Таким чином, юридичний аспект вчинених господарських дій або подій не входять до складу поняття "господарська операція" (бухгалтерський чи економічний ефект).

Згідно з вимогами статті 4 Закону № 996-XIV одним із принципів бухгалтерського обліку є превалювання сутності над формою - операції обліковуються відповідно до їх сутності, а не лише виходячи з юридичної форми.

Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Якщо фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

Протягом періоду, що перевірявся, позивачем задекларовано правовідносини з ТОВ «Рунд», ТОВ «Сільгосп-Центр», ПП «Айсберг Прайм» і ФГ «Куценко», що підтверджується долученими до матеріалів справи належним чином завіреними копіями податкової звітності (а.с. 63-251, т.1; 1-64, т.2).

Судом встановлено, що позивач (по тексту договору - Покупець) перебував у правовідносинах з ТОВ «Рунд» (по тексту договору - Постачальник), з яким укладено Договір поставки № 25/08/2014-С від 20 серпня 2014 року, за умовами якого постачальник зобов`язався поставити у власність Покупця сою (надалі по тексту договору - Товар), врожаю 2014 року, насипом, а Покупець зобов`язується в порядку та на умовах визначених цим договором прийняти Товар та оплатити його вартість. Найменування, асортимент, кількість, ціна за одиницю та загальна вартість партії Товару, строки, умови і місце (адреса) поставки Товару визначаються сторонами в Додатках до цього договору. Покупець здійснює оплату вартості кожної поставленої партії Товару на підставі рахунку-фактури Постачальника протягом двох банківських днів з дати поставки (отримання покупцем) партії Товару, шляхом переказу грошових коштів на поточний рахунок Постачальника, якщо не узгоджено Сторонами в Додатку до цього Договору. Поставка Товару здійснюється Постачальником в строк та на умовах погоджених Сторонами у відповідному Додатку до цього Договору. Під час передачі Товару Покупцю повинні бути надані видаткова та податкова накладні, оригінал рахунку-фактури та інші документи, надання яких узгоджено Сторонами в Додатках до цього Договору (а.с. 71-88, т.2).

Відповідно до матеріалів справи, підставою для формування позивачем податкового кредиту стали податкові накладні, видані ТОВ "Рунд": від 22 серпня 2014 року № 59, від 26 серпня 2014 року № 74 та № 75, від 28 серпня 2014 року № 82, від 31 серпня 2014 року № 114 (а.с. 66-70, т.2; 216-226, т.5).

На підтвердження виконання вимог вказаного договору поставки позивачем долучено до матеріалів справи належним чином завірені копії наступних документів: накладних від 22 серпня 2014 року № 174, від 26 серпня 2014 року № 188 та № 189, від 28 серпня 2014 року № 196, від 31 серпня 2014 року № 230; витягу з журналів довіреностей (а.с. 85-107, т.2).

Отриманий товар був оплачений позивачем в повному обсязі, що підтверджується належним чином завіреними копіями платіжних доручень з відмітками банківської установи, що долучені до матеріалів справи (а.с.239-242, т.2).

На підтвердження факту перевезення придбаних товарно-матеріальних цінностей позивачем долучено до матеріалів справи належним чином завірені копії товарно-транспортних накладних, а також реєстрів ТТН на прийняте зерно з визначенням якості по середньодобовому зразку (а.с. 105-128, 220-238, т.2).

Також, у періоді, що перевірявся, між позивачем (по тексту договору - Покупець) та ТОВ «Сільгосп Центр» (по тексту договору - Постачальник) укладено Договір поставки № 1/94/10/2013-С від 29 жовтня 2013 року, за умовами якого постачальник зобов`язався поставити у власність Покупця сою (надалі по тексту договору - Товар), а Покупець зобов`язується в порядку та на умовах визначених цим договором прийняти Товар та оплатити його вартість. Найменування, асортимент, кількість, ціна за одиницю та загальна вартість партії Товару, строки, умови і місце (адреса) поставки Товару визначаються сторонами в Додатках до цього договору. Покупець здійснює оплату вартості кожної поставленої партії Товару на підставі рахунку-фактури Постачальника протягом двох банківських днів з дати поставки (отримання покупцем) партії Товару, шляхом переказу грошових коштів на поточний рахунок Постачальника, якщо не узгоджено Сторонами в Додатку до цього Договору. поставка Товару здійснюється Постачальником в строк та на умовах погоджених Сторонами у відповідному Додатку до цього Договору. Під час передачі Товару Покупцю повинні бути надані видаткова та податкова накладні, оригінал рахунку-фактури та інші документи, надання яких узгоджено Сторонами в Додатках до цього Договору (а.с. 245-250, т.2; 1-10, т.3).

Відповідно до матеріалів справи, підставою для формування позивачем податкового кредиту стали податкові накладні, видані ТОВ "Сільгосп-Центр": від 07 листопада 2013 року №1 та №2, від 08 листопада 2013 року № 3, від 11 листопада 2013 року № 4 та №5, від 12 листопада 2013 року № 6, №7 та № 8, від 13 листопада 2013 року № 9, №11, №12 та № 13, від 14 листопада 2013 року № 14, від 15 листопада 2013 року № 16, від 16 листопада 2013 року № 17 та № 18, від 18 листопада 2013 року №№ 19-24, від 19 листопада 2013 року № 28від 20 листопада 2013 року № 29 та № 30, від 21 листопада 2013 року № 33 та № 34, від 25 листопада 2013 року № 35, від 26 листопада 2013 року № 38, від 27 листопада 2013 року № 39, від 28 листопада 2013 року № 40, від 29 листопада 2013 року № 41, від 30 листопада 2013 року № 42, від 22 січня 2014 року № 11 (а.с. 182-215, т.5).

На підтвердження виконання вимог вказаного договору поставки позивачем долучено до матеріалів справи належним чином завірені копії наступних документів: видаткових накладних від 07 листопада 2013 року №РН-0000188 та №РН-0000189, від 08 листопада 2013 року № РН-0000190, від 11 листопада 2013 року № РН-0000192 та №РН-0000191, від 12 листопада 2013 року № РН-0000194, №РН-0000193 та № РН-0000195, від 13 листопада 2013 року № РН-0000200, №РН-0000199, №РН-0000198 № РН-0000197 та № РН-0000196, від 14 листопада 2013 року № РН-0000201, від 15 листопада 2013 року № РН-0000203, від 16 листопада 2013 року № РН-0000205 та № РН-0000204, від 18 листопада 2013 року №№ РН-0000206, РН-0000207, РН-0000209, РН-0000210, РН-0000211, РН-0000212, від 19 листопада 2013 року № РН-0000216, № РН-0000215, № РН-0000213, № РН-0000214, від 20 листопада 2013 року № РН-0000218 та № РН-0000217, від 21 листопада 2013 року № РН-0000221 та № РН-0000222, від 25 листопада 2013 року № РН-0000223, від 26 листопада 2013 року № РН-0000224, від 27 листопада 2013 року № РН-0000225, від 28 листопада 2013 року № РН-0000226, від 29 листопада 2013 року № РН-0000227, від 30 листопада 2013 року № РН-0000228, від 04 грудня 2013 року № РН-0000233, від 12 грудня 2013 року № РН-0000234, від 13 грудня 2013 року № РН-0000235, від 22 січня 2014 року № РН-0000011; витяги з журналів довіреностей (а.с. 11-51, т.3; 94-107,т.2).

Отриманий товар був оплачений позивачем в повному обсязі, що підтверджується належним чином завіреними копіями платіжних доручень з відмітками банківської установи, що долучені до матеріалів справи (а.с.134-170, т.3).

На підтвердження факту перевезення придбаних товарно-матеріальних цінностей позивачем долучено до матеріалів справи належним чином завірені копії товарно-транспортних накладних, а також реєстрів ТТН на прийняте зерно з визначенням якості по середньодобовому зразку (а.с. 52-133, т.3).

Крім цього, у періоді, що перевірявся, між позивачем (по тексту договору - Покупець) та ПП «Айсберг прайм» (по тексту договору - Постачальник) укладено Договір поставки № 57/11/2013-С від 21 листопада 2013 року, за умовами якого постачальник зобов`язався поставити у власність Покупця сою (надалі по тексту договору - Товар), а Покупець зобов`язується в порядку та на умовах визначених цим договором прийняти Товар та оплатити його вартість. Найменування, асортимент, кількість, ціна за одиницю та загальна вартість партії Товару, строки, умови і місце (адреса) поставки Товару визначаються сторонами в Додатках до цього договору. Покупець здійснює оплату вартості кожної поставленої партії Товару на підставі рахунку-фактури Постачальника протягом двох банківських днів з дати поставки (отримання покупцем) партії Товару, шляхом переказу грошових коштів на поточний рахунок Постачальника, якщо не узгоджено Сторонами в Додатку до цього Договору. Поставка Товару здійснюється Постачальником в строк та на умовах погоджених Сторонами у відповідному Додатку до цього Договору. Під час передачі Товару Покупцю повинні бути надані видаткова та податкова накладні, оригінал рахунку-фактури та інші документи, надання яких узгоджено Сторонами в Додатках до цього Договору (а.с. 198-204, т.3).

Відповідно до матеріалів справи, підставою для формування позивачем податкового кредиту послугувала податкова накладна, видана ПП "Айсберг прайм" від 19 грудня 2013 року №20 (а.с. 228, т.5).

На підтвердження виконання вимог вказаного договору поставки позивачем долучено до матеріалів справи належним чином завірені копії наступних документів: видаткової накладної від 19 грудня 2013 року №РН-0000063 та витяги з журналів довіреностей (а.с. 94-107,т.2; 205, т.3).

Отриманий товар був оплачений позивачем в повному обсязі, що підтверджується належним чином завіреною копією платіжного доручення з відмітками банківської установи, що долучені до матеріалів справи (а.с.208, т.3).

На підтвердження факту перевезення придбаних товарно-матеріальних цінностей позивачем долучено до матеріалів справи належним чином завірені копії товарно-транспортної накладної, а також реєстру ТТН на прийняте зерно з визначенням якості по середньодобовому зразку (а.с. 206-207, т.3).

Також, у періоді, що перевірявся, між позивачем (по тексту договору - Покупець) та ФГ «Куценко» (по тексту договору - Постачальник) укладено Договір поставки № 64/11/2013-С від 21 листопада 2013 року, за умовами якого постачальник зобов`язався поставити у власність Покупця сою (надалі по тексту договору - Товар), а Покупець зобов`язується в порядку та на умовах визначених цим договором прийняти Товар та оплатити його вартість. Найменування, асортимент, кількість, ціна за одиницю та загальна вартість партії Товару, строки, умови і місце (адреса) поставки Товару визначаються сторонами в Додатках до цього договору. Покупець здійснює оплату вартості кожної поставленої партії Товару на підставі рахунку-фактури Постачальника протягом двох банківських днів з дати поставки (отримання покупцем) партії Товару, шляхом переказу грошових коштів на поточний рахунок Постачальника, якщо не узгоджено Сторонами в Додатку до цього Договору. Поставка Товару здійснюється Постачальником в строк та на умовах погоджених Сторонами у відповідному Додатку до цього Договору. Під час передачі Товару Покупцю повинні бути надані видаткова та податкова накладні, оригінал рахунку-фактури та інші документи, надання яких узгоджено Сторонами в Додатках до цього Договору (а.с. 210-213, т.3).

Відповідно до матеріалів справи, підставою для формування позивачем податкового кредиту послугувала податкова накладна, видана ФГ "Куценко" від 06 грудня 2013 року №6/2 (а.с. 227, т.5).

На підтвердження виконання вимог вказаного договору поставки позивачем долучено до матеріалів справи належним чином завірені копії наступних документів: накладної від 06 грудня 2013 року №06-12-13 та витяги з журналів довіреностей (а.с. 94-107,т.2; 214, т.3).

Отриманий товар був оплачений позивачем в повному обсязі, що підтверджується належним чином завіреною копією платіжного доручення з відмітками банківської установи, що долучені до матеріалів справи (а.с.217, т.3).

На підтвердження факту перевезення придбаних товарно-матеріальних цінностей позивачем долучено до матеріалів справи належним чином завірені копії товарно-транспортної накладної, а також реєстру ТТН на прийняте зерно з визначенням якості по середньодобовому зразку (а.с. 215-216, т.3).

Товарно-матеріальні цінності, придбані у спірних контрагентів, зараховані на баланс підприємства та використані позивачем у власній господарській діяльності, що підтверджується нижчевикладеним та не спростовано відповідачем ні в акті перевірки, ні в ході судового розгляду (а.с. 245-253, т.3; 1-57, т.4).

Позивач є виробничим підприємством, що займається переробкою сої, а продукція комплексу з переробки сої сертифікована УкрСЕПРО, що підтверджується сертифікатами відповідності на шрот соєвий та олію соєву від 31 січня 2014 року, копії яких додаються (а.с. 233-234, т.3).

Основними видами діяльності Позивача за КВЕД-2010 є, зокрема: 10.41 Виробництво олії та тваринних жирів; 10.91 Виробництво готових кормів для тварин, що утримуються на фермах; 46.21 Оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин (а.с. 95-100, т.5).

Позивач є власником комплексу з переробки сої. Право власності на комплекс з переробки сої підтверджується Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 10.06.2014 р. та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 22756207(а.с. 38-60, т.4; 173-180, т.5).

Згідно з Витягом до складу комплексу з переробки сої, зокрема, входять: вагова, виробнича лабораторія, авто розгрузка, зерноприймальний і зернонакопичувальний пункт, зерносховище, підготовчий і екстракційний цехи, будівля очисних споруд тощо (а.с. 219-232, 235-244, т.3).

Наведені у Витязі складові комплексу з переробки сої введені в дію, атестовані та безпосередньо пов`язані з вказаними видами діяльності Позивача і використовуються ним для виробництва продукції, сировиною для якої є соя.

Для забезпечення свого основного виду діяльності Позивач здійснював закупівлю сої, яку в подальшому переробляв у шрот соєвий, олію, отримував побічний продукт - соєву оболонку. Всі вищезазначені продукти переробки в подальшому було реалізовано з метою отримання прибутку, що підтверджується звітами про продаж за спірні періоди, бухгалтерськими довідками щодо економічної вигоди, отриманої позивачем в результаті реалізації продуктів переробки сої, придбаної у спірних контрагентів (а.с. 243-244, т.2; 137, 209, 218, т.3; 61-67, т.4).

Крім того, ТОВ "Глобинський переробний завод" долучено до матеріалів справи належним чином засвідчені копії первинних документів на підтвердження подальшої реалізації згаданих продуктів переробки сої наступним контрагентам: ТОВ "Веллтоп", ТОВ "Катеринопільський елеватор", ТОВ "Комплекс Агромарс" (філія "Бориспільський комбікормовий завод"), ТОВ "Комплекс Агромарс" (філія "Кївкомбікорм"), ТОВ "Вінницька птахофабрика", ПАТ "Миронівський завод по виготовленню круп і комбікормів", ПАТ "Миронівський завод по виготовленню круп і комбікормів" (Таврійська філія), ПАТ "Володимир-Волинська птахофабрика", ТОВ "Ді Ді Трейдінг" (а.с. 68-250, т. 4; 1-93, т. 5).

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що господарські операції позивача зі спірними контрагентами у перевіряємому період мали реальний характер, викликаючи зміни в структурі активів позивача, підтверджені документами первинного бухгалтерського обліку, а тому формування позивачем податкового кредиту з ПДВ на підставі належним чином оформлених податкових накладних ґрунтуються на вимогах Податкового кодексу України.

Надаючи правову оцінку посиланню відповідача на відсутність у товарно-транспортних накладних адреси пункту навантаження як на порушення норм податкового законодавства, суд зауважує наступне.

Чинною на момент транспортування вантажу формою товарно-транспортних накладних, встановленою Правилами перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 14 жовтня 1997 року № 363 (далі - Правила перевезень), передбачено зазначення місцезнаходження, а не повної адреси місця навантаження. Враховуючи характер товару - сільськогосподарська сировина - навантаження могло відбуватися безпосередньо у місці збирання сої (у полі), які не мають поштової адреси.

Таким чином, відсутність у товарно-транспортних накладних точної адреси місця навантаження товару не є порушенням порядку заповнення цього виду документів і не може бути підставою для позбавлення Позивача права на податковий кредит сформований у зв`язку з придбанням товару з урахуванням наявності всіх інших первинних документів, заповнених у відповідності до вимог чинного законодавства та здійснення операцій, пов`язаних із господарською діяльністю позивача.

Відповідно до розділу 1 Правил перевезень, товарно-транспортна документація - комплект юридичних документів, на підставі яких здійснюють облік, приймання, передавання, перевезення, здавання вантажу та взаємні розрахунки між учасниками транспортного процесу. Товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій, є підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій. Оскільки у даному випадку операції з транспортування товару не були предметом позапланової перевірки, посилання Відповідача на будь-які недоліки товарно-транспортних накладних як на підставу для висновку про нереальність господарських операцій з постачання товару і надання послуг є необґрунтованим.

У випадку, коли предметом господарської операції є придбання товару, а не транспортні послуги, неналежне оформлення товарно-транспортних накладних не впливає на оприбуткування платником податків придбаного товару і право на формування податкового кредиту у зв`язку з придбанням товару.

Стосовно посилань відповідача на невідповідність наявній у АІС «Автомобіль» ДАІ МВС України відомостей, викладених у ТТН, а саме: постачальник товару не є власником автомобілів, якими здійснювалося перевезення сої; автомобілі, якими здійснювалося перевезення сої, нібито не є зареєстрованими в органах ДАІ, суд зауважує наступне.

В ході судового розгляду таке посилання відповідача на відсутність у базі ДАІ інформації щодо окремих автомобілів, використаних ТОВ «Сільгосп-Центр» для перевезення сої на адресу Позивача, спростовується наявними у матеріалах справи листами органів ДАІ, які підтверджують факт державної реєстрації відповідних автомобілів (а.с. 89-99, т.5).

Також, в Акті перевірки висновок про нереальний характер господарської операції з придбання Позивачем у ТОВ «Сільгосп-Центр» Відповідач зробив на підставі матеріалів перевірки цього постачальника по взаємовідносинах з іншими контрагентами щодо неправомірності формування ним податкового кредиту, а саме: Акту перевірки від 14.08.2014 № 22/11-23-22-04/37502704; Акту перевірки від 25.06.2014 № 134/11-23-22-06/37502704 (а.с. 136-161, т. 5).

Результати обох вказаних перевірок були оскаржені ТОВ «Сільгосп-Центр» у судовому порядку.

Так, постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 30.10.2014 р. у справі № П/811/3171/14, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 13.01.2015, задоволено адміністративний позов ТОВ «Сільгосп-Центр» про визнання протиправними дій Кіровоградської ОДПІ ГУ Міндоходів у Кіровоградській області і скасування податкового повідомлення-рішення (http://reyestr.court.gov.ua/Review/41211785, http://reyestr.court.gov.ua/Review/42385360).

Вказаною постановою, зокрема: визнано протиправними дії Кіровоградської ОДПІ ГУ Міндоходів у Кіровоградській області щодо коригування в підсистемі "Аналітична система" ІС "Податковий блок" задекларованих ТОВ "Сільгосп-центр" показників податкових зобов`язань з податку на додану вартість на загальну суму 549087,00 грн. (в тому числі за листопад 2013 року на суму 385954,00 грн., за грудень 2013 року на суму 163133,00 грн.) та податкового кредиту з податку на додану вартість на загальну суму 565412,00 грн. ( в тому числі за листопад 2013 року в сумі 380293,00 грн., в грудні 2013 року в сумі 156240,00 грн. та в квітні 2014 року в сумі 28879,00 грн.). Зобов`язано Кіровоградську ОДПІ відновити в підсистемі "Аналітична система" ІС "Податковий блок" задекларованих ТОВ "Сільгосп-центр" показників податкових зобов`язань з податку на додану вартість на загальну суму 549087,00 грн. ( в тому числі за листопад 2013 року на суму 385954,00 грн., за грудень 2013 року на суму 163133,00 грн.) та податкового кредиту з податку на додану вартість на загальну суму 565412,00 грн. (в тому числі за листопад 2013 року в сумі 380293,00 грн., в грудні 2013 року в сумі 156240,00 грн. та в квітні 2014 року в сумі 28879,00 грн.).

У мотивувальній частині постанови Кіровоградського окружного адміністративного суду від 30.10.2014 р. у справі № П/811/3171/14 встановлено факт реалізації ТОВ «Сільгосп-Центр» Позивачу сої, придбаної у ПСП «Старосільське». Станом на 16.01.2015 (день складання Акту перевірки діяльності Позивача) постанова від 30.10.2014 у справі № П/811/3171/14 набрала законної сили, проте цей факт не знайшов відображення в Акті перевірки від 16.01.2015.

Окрім цього, зі змісту акту перевірки від 16 січня 2015 року № 48/16-03-22-02-12/30547403 слідує, що заперечуючи право позивача на формування податкового кредиту за господарськими відносинами з ТОВ "Рунд" перевіряючими зроблено посилання на податкову інформацію Західної ОДПІ м. Харкова від 02 жовтня 2014 року № 4972/7/20-33-22-03 "Про неможливість проведення перевірки ТОВ "Рунд" щодо документального підтвердження господарських відносин з платниками податків, їх реальності та повноти відображення в обліку, згідно якого зроблено висновки про відсутність особи за її місцезнаходженням та відсутність трудових ресурсів, виробничого обладнання, транспортного та торговельного обладнання, сировини, матеріалів для здійснення основного виду діяльності.

Однак, такі висновки можуть бути складені податковим органом лише у довідці за наслідками проведення зустрічної звірки шляхом співставлення даних первинних бухгалтерських та інших документів суб`єкта господарювання із даними первинних бухгалтерських та інших документів осіб, реальність господарських операцій між якими потребує перевірки з метою підтвердження виду, обсягу і якості операцій та розрахунків, що здійснювалися між ними, для з`ясування їх реальності та повноти відображення в обліку платника податків.

У вищевказаному випадку зустрічна звірка фактично не проводилася, відповідна довідка за її результатами не складалася, у зв`язку з чим в акті про неможливість проведення зустрічної звірки податковим органом безпідставно, без дослідження необхідних документів та з`ясування фактів здійснення господарських операцій між контрагентами, зроблено висновки про їх нереальність та не підтвердження їх документально.

Отже, на думку суду, висновки вищевказаного акту про неможливість проведення перевірки ТОВ "Рунд" не можуть бути покладені в основу висновків по перевірці ТОВ "Глобинський переробний завод", тому доводи позивача в цій частині також знайшли своє підтвердження, є обґрунтованими, доведеними та не спростовані відповідачем.

Згідно частини другої статті 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, а тому позивач не повинен нести відповідальність за господарську діяльність своїх контрагентів.

Чинне станом на час виникнення спірних правовідносин законодавство не покладало на платника податків обов`язку перевіряти безпосереднього контрагента на предмет виконання ним вимог податкового законодавства перед тим, як відносити відповідні суми ПДВ до податкового кредиту та заявляти відповідні суми до бюджетного відшкодування, чи формувати валові витрати.

Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування витрат та податкового кредиту, тому платник податків (покупець) не повинен зазнавати негативних наслідків.

Водночас, наявність чи відсутність окремих документів, як і деякі помилки чи неточності у їх оформленні, не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних випливає, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце, а певні недоліки в заповненні первинних документів носять оціночний характер.

Наявна у контролюючого органу інформація в інформаційно - аналітичних базах відсносно контрагентів позивача та податкова інформація надана іншими контролюючими органами не є належними доказами в розумінні процесуального Закону та носять виключно інформативний характер.

Аналогічні висновки висловлені Верховним Судом у постанові від 20.03.2018 у справі № 804/939/16.

За такого правового регулювання та встановлених обставин справи суд дійшов висновку, що позивачем на підставі належним чином оформлених податкових накладних та інших первинних бухгалтерських документів, правомірно включено суму податку на додану вартість до податкового кредиту за спірний період.

Керуючись (у відповідності до частини 5 статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України) висновками та мотивами скасування судових рішень та направлення справи на новий розгляд, що викладені у постанові Верховного Суду від 23.07.2019 у справі № 816/2561/19, судом викликано та допитано як свідка ОСОБА_2 , яка була безпосереднім учасником спірних господарських операцій з придбання Позивачем сої у ТОВ «Сільгосп-Центр» та пояснила наступне.

ОСОБА_2 є директором та засновником ТОВ «Сільгосп-Центр». Основним видом діяльності підприємства є торгівля зерном. З жовтня 2014 року по січень 2015 року ТОВ «Сільгосп-Центр» співробітничало з ТОВ "Глобинський переробний завод". ТОВ «Сільгосп-Центр» продавало ТОВ "Глобинський переробний завод" сою, що придбавалася у фермерів. За словами свідка, вона особисто підписувала первинні документи по спірних господарських операціях від імені ТОВ «Сільгосп-Центр».

Інші свідки, викликані ухвалою суду від 12.12.2019, до суду не з`явилися з невідомих суду причин.

Додаткові докази щодо спірних господарських операцій позивача з ТОВ «Рунд», ТОВ «Сільгосп-Центр», ПП «Айсберг Прайм» і ФГ «Куценко» позивачем не подавалися та судом не витребовувалися з огляду на те, що строк зберігання зазначених первинних документів, визначений пунктом 44.3 статті 44 Податкового кодексу України, закінчився, позаяк зазначені господарські операції мали місце у 2013- 2014 роках.

Також судом враховано, що відповідачем не спростовано факт відсутності кримінальних проваджень стосовно позивача та його контрагентів по спірних господарських операціях.

За приписами частини 1, 2 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В даному випадку відповідач не довів правомірність податкового повідомлення - рішення від 04.02.2015 № /519. Відтак, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача у розмірі, сплаченому ним при подачі позову - 487,20 грн.

На підставі викладеного та керуючись статтями 2, 3, 6 - 10, 72 - 77, 90, 241 - 246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю "Глобинський переробний завод" (вул. К. Маркса, 203, м. Глобине, Полтавська область, ) до Головного управління ДФС у Полтавській області (вул. Європейська, 4, м. Полтава, ), Головного управління ДПС у Полтавській області (вул. Європейська, 4, м. Полтава, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Кременчуцької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області від 04.02.2015 № /519.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Полтавській області () на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Глобинський переробний завод" (вул. К. Маркса, 203, м. Глобине, Полтавська область, ) витрати зі сплати судового збору в розмірі 487,20 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 03 січня 2020 року.

Суддя К.І. Клочко