Справа № 480/1641/19
Суддя: І.Г. Шевченко
Дата ухвалення: 2019-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Д О Д А Т К О В Е С У Д О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 грудня 2019 р. Справа № 480/1641/19
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Шевченко І.Г.,
за участю секретаря судового засідання - Мельник О.П.,
представника позивача - Рижова С.Є.,
представника відповідача - Боброва В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми заяву про стягнення витрат на правничу допомогу у адміністративній справі за позовом державного підприємства "Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№116)" до Управління Держпраці у Сумській області про визнання протиправною та скасування постанови,-
В С Т А Н О В И В:
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 27.11.2019 у справі №480/1641/19 позовні вимоги державного підприємства «Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№116)» (далі - позивач, ДП «Підприємство ДКВС України (№116)», Підприємство) до Управління Держпраці у Сумській області (далі - відповідач, Управління Держпраці у Сумській області) було задоволено, зокрема, визнано протиправною та скасовано постанову Управління Держпраці у Сумській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №44ДФС-ФС від 12.03.2019, якою на ДП «Підприємство ДКВС України (№116)» накладено штраф у розмірі 25288380,00грн. (т.2 а.с.21-32).

При цьому, представником позивача в судовому засіданні 27.11.2019 у відповідності до ч.7 ст.139, ч.3 ст.143 Кодексу адміністративного судочинства України було заявлено про подання додаткових доказів на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу після ухвалення рішення суду.

02.12.2019 у строк, встановлений ч.7 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України від представника позивача до суду надійшло клопотання, відповідно до якого представник просив стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь ДП «Підприємство ДКВС України (№116)» 27016,67грн. компенсації витрат на правничу допомогу (т.2 а.с.34-35).

Представник відповідача подала 10.12.2019 заперечення щодо суми судових витрат (т.2 а.с.43), в яких вказала, що витрати на професійну правничу допомогу в сумі 27016,67грн., є необґрунтованими та неспівмірними із часом, витраченим на надання послуг, обсягом наданих послуг, та відсутністю підтвердних документів щодо сплати позивачем будь-яких коштів представнику.

Так, зазначила, що згідно розрахунку розміру витрат на правничу допомогу від 29.11.2019 представник позивача 15.04.2019 витратив 600 хвилин на окремі процесуальні дії поза судовим засіданням, а саме: аналіз чинного законодавства України та дослідження практики застосування відповідних норм права з метою забезпечення законних інтересів та прав клієнта, однак, вказане, на думку представника відповідача, не є самостійною складовою витрат на правничу допомогу, а має включатися до вартості послуг із підготовки відповідного процесуального документа, зокрема, позовної заяви, відповіді на відзив тощо.

Стверджує, що час в 300 хвилин на окремі процесуальні дії поза судовим засіданням, зокрема, позов не відповідає фактично витраченому.

Відмітила, що згідно розрахунку витрат на професійну правничу допомогу від 29.11.2019 представник позивача 10.07.2019 витратив 120 хвилин, 26.07.2019 - 60 хвилин, 02.10.2019 - 120 хвилин на окремі процесуальні дії поза судовим засіданням, а саме: складання процесуальних документів - клопотань №11030-Р від 10.07.2019, № 11082-Р від 26.07.2019, №11237-Р від 02.10.2019. Враховуючи те, що представник позивача складав лише один процесуальний документ у вищезазначені дати, то вважає, що зазначений час в розрахунку представника позивача не відповідає фактично витраченому.

Крім того, у запереченнях вказала, що фактичні витрати часу на засідання у справі є меншими, аніж заявлені представником позивача у розрахунку.

Окремо, наголошує, що позивач сплатив лише 22015грн., однак, жодних доказів на підтвердження зазначеного не надав.

13.12.2019 було подано до суду клопотання представника позивача (т.2 а.с.58), в якому просив задовольнити подану заяву про стягнення витрат. Наголосив, що матеріалами справи підтверджується, що розмір витрат на оплату послуг адвоката є співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Стверджує, що заявлені витрати на правничу допомогу є пов`язаними з розглядом справи, обґрунтованими та пропорційними до розміру позовних вимог, адже скасованою постановою до позивача протиправно застосовано штраф в сумі 25288380грн., що призвело б до неплатоспроможності позивача.

Судові засіданні, призначені у зв`язку з розглядом поданої заяви, неодноразово відкладались за клопотанням представника позивача та його неявкою.

В судовому засіданні 17.12.2019 представник позивача подану заяву підтримав та просив суд її задовольнити з підстав, викладеній у заяві та згідно наданих суду документів на підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу.

Представник відповідача в судовому засіданні просив суд відмовити у задоволенні заяви та наголосив, що сума витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 27016,67грн. є необґрунтованими та неспівмірними із часом, витраченим на надання послуг, обсягом наданих послуг.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, заяву про розподіл судових витрат та заперечення відповідача на неї, суд вважає, що заява підлягає задоволенню частково з огляду на наступне.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.132 Кодексу адміністративного судочинства України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч.1 ст.134 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката (ч.2 ст.134 Кодексу адміністративного судочинства України ).

В свою чергу відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Тобто, всі судові витрати позивача, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень у разі задоволення позовних вимог.

Згідно із ч.3-7 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При цьому розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Тобто, питання розподілу судових витрат пов`язане із суддівським розсудом (дискреційні повноваження).

З аналізу ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України вбачається, що до складу витрат включаються лише сплачені (або підлягають сплаті (пп.1 ч.3 ст. 134) стороною або її представником витрати, а відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. При цьому, за вказаними вище приписами ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат на правничу допомогу адвоката та розмір суми, що підлягає сплаті, повинно бути відображено умовами договору, а в підтвердження здійсненної правової допомоги, необхідно долучати й розрахунок погодинної вартості правової допомоги, наданої у справі, який має бути передбачений договором про надання правової допомоги, та може міститися у акті приймання-передачі послуг за договором.

Як вбачається з матеріалів справи, які були досліджені в судовому засіданні за участю представників позивача та відповідача, на підтвердження витрат на правову допомогу представником позивача надано копію договору про надання правничої допомоги від 15.04.2019 №1612-Р/19 (т.1, а.с.6), копію ордера серія СМ №320 (т.1, а.с.7), акт приймання-передачі наданих послуг адвокатом до договору від 15.04.2019 №1612-Р/19 про надання правничої допомоги (т.2, а.с.36), розрахунок розміру витрат на правничу допомогу від 29.11.2019 по справі №480/1641/19 з зазначенням вартості однієї години та однієї хвилини виконаних робіт та переліку цих робіт (т.2, а.с.37), а також квитанцію до прибуткового касового ордера №33 від 29.11.2019 про сплату позивачем у справі представнику позивача - Рижову С.Є. 22015,00грн. (т.2, а.с.59), доданої до клопотання від 13.12.2019.

Так, згідно з умовами п.1.1 укладеного договору від 15.04.2019 №1612-Р/19 (т.1, а.с.6), передбачено, що клієнт доручає і зобов`язується оплатити послуги адвоката, а адвокат сприяє клієнту у захисті його прав і законних інтересів при оскарженні постанови Управління Держпраці у Сумській області від 12.03.2019 №44ДФС-ФС.

У п.7 договору сторонами встановлено, що вартість послуг адвоката, що складає: аналіз чинного законодавства України та дослідження практики застосування відповідних норм права з метою забезпечення законних інтересів та прав Клієнта, пов`язаних із застосуванням законодавства - 5000 грн.; аналіз документів по справі - 5000 грн.; складання процесуальних документів по справі - 5000 грн.; представництво прав та законних інтересів в кожному судовому засіданні за годину роботи, починаючи з часу призначення справи до розгляду в судовому засіданні до фактичного закінчення судового засідання - 1000грн.

Згідно розрахунку розміру витрат на правничу допомогу у справі №480/1641/19 (т.2, а.с.37), наданого представником позивача, встановлено, що адвокатом надані наступні послуги, з розрахунку вартості однієї години роботи 1000,00грн та однієї хвилини роботи 16,67грн.:

1) 15.04.2019 - окремі процесуальні дії поза судовим засіданням, а саме: аналіз чинного законодавства України та дослідження практики застосування відповідних норм права з метою забезпечення законних інтересів та прав клієнта та аналіз документів по справі - фактичні витрати часу 600хв. - вартість фактично наданих послуг 10000,00грн.;

2) окремі процесуальні дії поза судовим засіданням, а саме: складення позову від 10.05.2019 - фактичні витрати часу 300хв. - вартість фактично наданих послуг 5000,00грн.;

3) окремі процесуальні дії поза судовим засіданням, а саме: складення клопотання від 20.05.2019 - фактичні витрати часу 10хв. - вартість фактично наданих послуг 166,67грн.;

4) участь в судовому засіданні 12.06.2019 - фактичні витрати часу 60хв. - вартість фактично наданих послуг 1000,00грн.;

5) участь в судовому засіданні 02.07.2019 - фактичні витрати часу 25хв. - вартість фактично наданих послуг 416,67грн.;

6) окремі процесуальні дії поза судовим засіданням, а саме: складення клопотання від 10.07.2019 №11030-Р - фактичні витрати часу 120хв. - вартість фактично наданих послуг 2000,00грн.;

7) окремі процесуальні дії поза судовим засіданням, а саме: складення клопотання від 26.07.2019 №11082-Р - фактичні витрати часу 60хв. - вартість фактично наданих послуг 1000,00грн.;

8) окремі процесуальні дії поза судовим засіданням, а саме: складення клопотання від 02.10.2019 №11237-Р - фактичні витрати часу 120хв. - вартість фактично наданих послуг 2000,00грн.;

9) участь в судовому засіданні 03.10.2019 - фактичні витрати часу 26хв. - вартість фактично наданих послуг 433,33грн.;

10) участь в судовому засіданні 06.11.2019 - фактичні витрати часу 90хв. - вартість фактично наданих послуг 1500,00грн.;

11) участь в судовому засіданні 27.11.2019 - фактичні витрати часу 150хв. - вартість фактично наданих послуг 2500,00грн.;

12) окремі процесуальні дії поза судовим засіданням, а саме: складення заяви про додаткове судове рішення від 29.11.2019 №11430-Р - фактичні витрати часу 60хв. - вартість фактично наданих послуг 1000,00грн..

Загальна сума витрат згідно вказаного розрахунку складає 27016,67грн.

Відповідно до акта приймання-передачі наданих послуг адвокатом від 15.04.2019 (т.2, а.с.36) адвокат виконав умови договору на суму 27 016,67 грн., а клієнт сплатив за надані послуги - 22015,00 грн. та зобов`язується сплатити суму заборгованості в розмірі 5001,67 грн.

При цьому, згідно квитанції до прибуткового ордеру від 29.11.2019 №33 (т.2 а.с.59), дослідженої в судовому засіданні за участю представників сторін, від позивача представником позивача прийнято суму у розмірі 22015,00грн. Тобто, гонорар у розмірі 22015,00грн. був фактичним.

Відповідач подав до суду письмове заперечення, в якому просив відмовити позивачу у задоволенні заяви про відшкодування витрат на правову допомогу, оскільки, на його думку, надані представником позивача документи не є належним підтвердженням здійснення господарської операції по наданню правничої допомоги, а витрати у розмірі 27016грн. 67коп. є необґрунтованими та неспівмірними із часом, витраченим на надання послуг, обсягом наданих послуг.

Проаналізувавши зроблений представником позивача розрахунок, заперечення представника відповідача, враховуючи критерії обґрунтованості та співмірності, суд частково погоджується із доводами представника відповідача, зокрема в частині не підтвердження понесених витрат у розмірі 10000грн., зазначених у розрахунку розміру витрат на правничу допомогу у п.1 «окремі процесуальні дії поза судовим засіданням, а саме: аналіз чинного законодавства України та дослідження практики застосування відповідних норм права з метою забезпечення законних інтересів та прав клієнта та аналіз документів по справі» (т.2, а.с.37).

Так, надані позивачем розрахунок розміру витрат на правничу допомогу, акт від 29.11.2019 (т.2, а.с.36,37), а також договір про надання правничої допомоги від 15.04.2019 №1612-Р/19 (т.1, а.с.6) не містять детального опису робіт (наданих послуг), включених в п.1 розрахунку та виконаних адвокатом, а зазначений в них вид послуг, як-то аналіз чинного законодавства України та дослідження практики застосування відповідних норм права з метою забезпечення законних інтересів та прав клієнта та аналіз документів по справі не дають змоги визначити об`єм та кількість опрацьованих матеріалів, їх відношення до предмету спору, ступінь впливу на кінцевий результат, якого прагне досягти сторона при розгляді даної справи, та кількість витраченого часу на кожен вид робіт (окремо - аналіз законодавства, дослідження практики, аналіз документів). Також, на переконання суду, вивчення нормативної бази не може вважатись окремою послугою правового характеру, оскільки сама суть кваліфікованої правової допомоги передбачає наявність у адвоката спеціальних знань, у тому числі й володіння нормативною базою, однак, вона може бути складовою витрат понесених під час складання позову, відзиву, тощо.

Також обґрунтованими є доводи представника відповідача, щодо завищення витрат представника позивача щодо участі у судових засіданнях на 1099,05грн., оскільки згідно розрахунку розміру витрат на правничу допомогу (т.2, а.с.37) до розрахунку включені витрати саме на участь в судових засіданнях. При цьому відповідно до протоколів судових засідань, з урахуванням участі представника позивача в даному засіданні, загальний об`єм витраченого часу представника позивача склав 285хвилин, тобто менше, ніж зазначено представником позивача у розрахунку (т.2, а.с.37).

Водночас, суд вважає обґрунтованими витрати позивача на правничу допомогу та про наявність підстав для часткового відшкодування позивачу витрат на правничу допомогу в сумі 15917,62грн.

Так, як вбачається з матеріалів справи саме представником позивача складались та подавались позов, на складання якого витрачено 300хв (т.1, а.с.4-5,т.2,37), клопотання від 20.05.2019 №10891-Р, на складання якого витрачено 10хв (т.1, а.с.31, т.2, 37), клопотання від 10.07.2019 №11030-Р, на складання якого витрачено 120хв (т.1, а.с.89-90, т.2, 37), клопотання від 26.07.2019 №11082-Р разом з додатками, на складання якого витрачено 60хв (т.1, а.с.100-109, т.2, 37), клопотання від 02.10.2019 №11237-Р разом з додатками, на складання якого витрачено 120хв (т.1, а.с.114-249, т.2, 37), заява про стягнення понесених витрат від 29.11.2019 №11430-Р, на складання якої витрачено 60хв (т.2, а.с.34-35).

Крім того, представник позивача брав участь у судових засіданнях 12.06.2019, 02.07.2019, 03.10.2019, 06.11.2019, 27.11.2019, а також в даному судовому засіданні під час розгляду заяви про стягнення витрат. Загальний об`єм витрат часу участі в судових засідань представника позивача, згідно протоколів судових засідань склав 285хв. Враховуючи, що вартість однієї години роботи представника позивача, з якою погодились сторони в договорі, складає 1000грн., вартість 285хв участі представника позивача в судових засіданні складає 4750,95грн. (285хв.*16,67грн.).

Відтак, на переконання суду, розмір понесених позивачем витрат в сумі 15917,62грн. (складення позовної заяви - 5000,00грн., участь у судових засіданнях з розрахунку 285хв., що складає 4750,95грн.; окремі процесуальні дії, зокрема, складення клопотань, заяв - 6166,67грн.) повністю підтверджується належними та допустимими в розумінні Кодексу адміністративного судочинства України доказами. Крім того, такий розмір, на переконання суду, є співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг, а також ціною позову 25288380грн. та, у зв`язку з чим і значенням справи для сторони позивача.

Суд звертає увагу на те, що наведені вище положення законодавства покладають обов`язок доведення неспівмірності понесених витрат на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

З огляду на це, відповідач, як особа, яка заперечує зазначений позивачем розмір витрат на оплату правничої допомоги, зобов`язаний був навести обґрунтування та надати відповідні докази на підтвердження його доводів щодо неспівмірності заявлених судових витрат із заявленими позовними вимогами. Водночас доводи суб`єкта повноважень щодо невідповідності затраченого адвокатом часу на підготовку процесуальних документів (позову, клопотань, заяв) не містять належних обґрунтувань; при цьому представником відповідача не надано доказів, як і не зазначено обставин, які б спростували відповідний розмір судових витрат.

Доводи відповідача про те, що розмір витрат є необґрунтованим, не приймається судом до уваги, оскільки нормами чинного законодавства не передбачено обов`язку сторони, яка заявляє клопотання про відшкодування витрат на правничу допомогу, доводити обґрунтованість їх ринкової вартості. Натомість саме на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, покладено обов`язок доведення неспівмірності витрат з наданням відповідних доказів, що відповідачем не здійснено.

Дійсно згідно акта приймання-передачі наданих послуг від 29.11.2019 (т.2, а.с.36), позивач сплатив лише 22015грн. В той же час, за приписами пп.1 ч.3 ст.134 Кодексу адміністративного судочинства України до складу витрат включаються сплачені або що підлягають сплаті відповідною стороною. При цьому, на підтвердження фактичного понесення витрат у розмірі 22015грн. надано копію квитанції до прибуткового касового ордера №33 від 29.11.2019, в якій відображено, що підставою для прийняття коштів є договір від 15.04.19 №1612-Р/19, тобто в даній квитанції відображено суть господарської операції по наданню правничої допомоги (т.2, а.с.59).

За таких обставин, з огляду на доведеність позивачем фактичного розміру понесених витрат на правничу допомогу, зокрема, у розмірі 15917,62грн. суд вважає за необхідне зменшити розмір витрат на правничу допомогу саме до 15917грн. 62коп. та відшкодувати цю суму позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 90, 132, 134, 139, 143, 241, 242, 243, 244, 245, 246, 250, 252, 255, 295, 297, п.15.5 Розділу VІІ Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Заяву представника позивача про стягнення витрат на правничу допомогу у адміністративній справі за позовом державного підприємства "Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№116)" до Управління Держпраці у Сумській області про визнання протиправною та скасування постанови - задовольнити частково.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління Держпраці у Сумській області (40000, м.Суми, вул.Горького, буд.28Б, ) на користь державного підприємства "Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№116)" (40002, м.Суми, вул.Роменська, буд.110, ) витрати на оплату правничої допомоги у розмірі 15 917 (п`ятнадцять тисяч дев`ятсот сімнадцять) грн. 62коп.

В задоволенні інших вимог заяви про стягнення витрат на правничу допомогу відмовити.

Додаткове судове рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту додаткового судового рішення.

Додаткове судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги додаткове судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст додаткового судового рішення складено 27.12.2019.

Суддя І.Г. Шевченко