Справа № 1.380.2019.006974
Суддя: Клименко Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2019-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №1.380.2019.006974
УХВАЛА

ПРО ВІДМОВУ У ВІДКРИТТІ ПРОВАДЖЕННЯ В АДМІНІСТРАТИВНІЙ СПРАВІ

27 грудня 2019 року

Суддя Львівського окружного адміністративного суду Клименко О.М., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Приватного нотаріуса Тернопільського районного нотаріального округу Демкович Юлії Леонідівни, ОСОБА_2 Неоніли ОСОБА_3 про визнання протиправними дій, скасування державної реєстрації права власності, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Львівського окружного адміністративного суду із вищевказаним адміністративним позовом в якому просить:

- визнати протиправними дії приватного нотаріуса Тернопільського районного нотаріального округу Демкович Юлії Леонідівни щодо здійснення перереєстрації об`єктів нерухомого майна згідно переліку;

- визнати протиправною державну реєстрацію наступних об`єктів нерухомого майна:

1. Заклад дозвілля (загальна площа 141,1 м. кв.) за адресою Тернопільська обл АДРЕСА_1 а реєстраційний номер 01;

2. Кафетерію колиби (загальна площа 298,4 м. кв.) за адресою смт. Велика АДРЕСА_2 , вул. Микулинецька АДРЕСА_3 будинок 70, Тернопільського району, Тернопільської обл. реєстраційний номер 52;

3. Земельна ділянка (площа 0,1448 га.) за адресою АДРЕСА_4 , реєстраційний номер 01;

4. Заклад дозвілля (загальна площа 1248,5 м. кв.) Тернопільська обл., м. Тернопіль, вул. Микулинецька, будинок 70а реєстраційний номер 52.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачка після смерті свого чоловіка, з яким вона перебувала в цивільному шлюбі та до дня його смерті 21 ІНФОРМАЦІЯ_1 2019 року спільно проживала з ним однією сім`єю, звернулася до приватного нотаріуса Тернопільського районного нотаріального округу Демкович Юлії Леонідівни із заявою в порядку ст.ст.1223, 1268, 1296 Цивільного кодексу України про прийняття спадщини. З аналогічною заявою про прийняття спадщини звернулася також дочка її чоловіка від попереднього шлюбу ОСОБА_4 .

Зазначає, що з метою доведення своїх спадкових прав після смерті чоловіка 18.07.2019 року звернулася до суду із заявою про забезпечення позову шляхом заборони приватному нотаріусу Демкович Ю.Л. вчиняти будь-які дії щодо оформлення спадкових прав та видачі будь-яким іншим особам свідоцтва про право на спадщину, а також заборони іншим особам вчиняти будь-які дії щодо спадкового майна до набрання чинності рішенням суду у справі.

Вказує, що згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта 25.09.2019 року приватний нотаріус Тернопільського районного нотаріального округу Демкович Юлія Леонідівна провела незаконну перереєстрацію чотирьох об`єктів нерухомості, які належали померлому чоловікові позивачки на його дочку від попереднього шлюбу ОСОБА_4 , а саме:

1. Заклад дозвілля (загальна площа 141,1 м. кв.) за адресою АДРЕСА_1 реєстраційний номер 01;

2. Кафетерію колиби (загальна площа 298,4 м. кв.) за адресою смт АДРЕСА_2 . реєстраційний номер 52;

3. Земельна ділянка (площа 0,1448 га.) за адресою АДРЕСА_4 , реєстраційний номер 01;

4. Заклад дозвілля (загальна площа 1248,5 м. кв.) Тернопільська обл., м. Тернопіль, вул. Микулинецька, будинок 70а реєстраційний номер 52.

Зазначені дії приватного нотаріуса Тернопільського районного нотаріального округу Демкович Юлії Леонідівни щодо реєстрації вищевказаних об`єктів нерухомого майна позивачка вважає протиправними, оскільки такі, на її думку, суперечать вимогам Закону України «Про нотаріат», зокрема статті 42, яка передбачає, що за обґрунтованою письмовою заявою заінтересованої особи, яка звернулася до суду та на підставі отриманого від суду повідомлення про надходження позовної заяви заінтересованої особи, яка оспорює право або факт, про посвідчення якого просить інша заінтересована особа, вчинення нотаріальної дії зупиняється до вирішення справи судом.

Крім того, позивачка вказує, що являється власником земельної ділянки, на якій розташований будинок та має намір зареєструвати його у Єдиному реєстрі речових прав на нерухоме майно. При цьому зазначає, що реєстрація права власності на зазначений житловий будинок на даний час фактично відсутня, що порушує її право повноцінно використовувати своє майно, та розпоряджатися своєю власністю.

При постановленні ухвали, суддя враховує наступне.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 171 КАС України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо: позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Згідно ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Положеннями статей 2, 4 та 19 КАС України встановлено завдання та основні засади адміністративного судочинства, зміст публічно-правового спору та справи, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте, сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Разом з тим приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень. Як слідує зі змісту позовної заяви, виникнення спірних правовідносин обумовлено незгодою позивачки з рішенням приватного нотаріуса про перереєстрацію чотирьох об`єктів нерухомості, які належали її померлому чоловікові (закладу дозвілля (загальна площа 141,1 м. кв.), кафетерію колиби (загальна площа 298,4 м. кв.), земельної ділянки (площа 0,1448 га.), закладу дозвілля (загальна площа 1248,5 м. кв.) та, як наслідок, реєстрації права власності на це нерухоме майно за дочкою померлого чоловіка позивачки від попереднього шлюбу - ОСОБА_4 .

Отже, виникнення спірних правовідносин обумовлено незгодою позивачки з правомірністю набуття іншою особою права власності на об`єкти нерухомого майна, що й стало підставою для оскарження державної реєстрації права власності на зазначене майно.

Тобто предметом розгляду у цій справі є законність набуття іншою особою - дочкою померлого чоловіка позивачки від попереднього шлюбу - ОСОБА_4 права власності на нерухоме майно, що свідчить про приватноправовий, а не публічно-правовий характер спірних правовідносин.

Відповідно до частини першої статті 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно зі статтею 16 Цивільного кодексу України до способів захисту цивільних прав та інтересів належить, зокрема, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси (частина перша статті 21 Цивільного кодексу України).

Отже, якщо порушення своїх прав особа вбачає в наслідках, спричинених рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов`язані з реалізацією її майнових або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів.

Оскільки позовні вимоги заявлені ОСОБА_1 на захист порушеного, на її думку, права власності на вищезазначені об`єкти нерухомого майна, а на підставі рішення відповідача у іншої особи виникло речове право, правомірність набуття якого оспорюється позивачем, то цей спір стосується приватноправових відносин і не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, а має вирішуватися за правилами Цивільного процесуального кодексу України.

Зважаючи на наведене, й, ураховуючи суть та суб`єктний склад спірних правовідносин, суд дійшов висновку, що спір про визнання протиправними дій приватного нотаріуса щодо державної реєстрації права власності на нерухоме майно та скасування державної реєстрації права власності має розглядатися як спір, що пов`язаний із захистом цивільних прав позивача на нерухоме майно, яке вже зареєстровано за іншою особою.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 до Приватного нотаріуса Тернопільського районного нотаріального округу Демкович Юлії Леонідівни, ОСОБА_4 про визнання протиправними дій, скасування державної реєстрації права власності не є за своєю суттю публічно-правовими у розумінні КАС України, оскільки мають вирішуватись в порядку цивільного судочинства, а тому у відкритті провадження у даній справі слід відмовити.

Вказана позиція судді по суті узгоджується із правовою позицією Великої Палати Верховного Суду викладеною у постановах від 22 січня 2019 року по справі № 820/1992/17, від 27 лютого 2019 року у справі №826/14180/17.

Оскільки при поданні позовної заяви позивач не сплачувала судовий збір, підстави для його повернення у суду відсутні.

Керуючись ст.ст. 170, 248, 256, 294 КАС України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі № 1.380.2019.006974 за позовом ОСОБА_1 до Приватного нотаріуса Тернопільського районного нотаріального округу Демкович Юлії Леонідівни, ОСОБА_4 про визнання протиправними дій, скасування державної реєстрації права власності.

Роз`яснити позивачу, що даний спір має вирішуватись у порядку цивільного судочинства.

Роз`яснити позивачу, що повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Повний текст ухвали складено 27.12.2019 року.

Суддя Клименко О.М.