Справа № 360/4557/19
Суддя: О.В. Захарова
Дата ухвалення: 2019-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху після відкриття

27 грудня 2019 року СєвєродонецькСправа № 360/4557/19

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Захарова О.В., розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС України в Луганській області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 21.08.2019 № Ф-56554-52,

ВСТАНОВИВ:

18 жовтня 2019 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Луганській області, в якій позивач просить:

- визнати протиправною та скасувати вимогу ГУ ДФС у Луганській області про сплату боргу від 21.08.2019 № Ф-56554-52 у розмірі 23785,08 грн.

Ухвалою суду від 11.11.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні); зобов`язано Головне управління ДФС у Луганській області надати до суду протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі: відзив на позовну заяву разом зі всіма доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем, та доказами, що підтверджують надіслання (надання) позивачу копії відзиву та доданих до нього документів; зобов`язано надати до суду у строк до 27 листопада 2019 року, такі докази: інтегровану картку платника станом на час розгляду справи; належним чином засвідчену копію вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 21.08.2019 № Ф-56554-52; розрахунок суми боргу, визначеної у вимозі від 21.08.2019 № Ф-56554-52; а також всі інші наявні матеріали, що були взяті відповідачем до уваги при прийнятті вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 21.08.2019 № Ф-56554-52.

Від відповідача 03 грудня 2019 року надійшов відзив на позовну заяву разом з витребуваними судом доказами (арк. спр. 51-102).

Дослідженням отриманих матеріалів з пенсійної справи позивача встановлено, що позовна заява не відповідає вимогам, викладеним у статтях 160, 161 КАС України.

Частиною шостою статті 161 КАС України визначено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Частиною першою статті 122 КАС України передбачено, що адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно частини четвертої статті 122 КАС України, якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Якщо рішення за результатами розгляду скарги позивача на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень не було прийнято та (або) вручено суб`єктом владних повноважень позивачу у строки, встановлені законом, то для звернення до адміністративного суду встановлюється шестимісячний строк, який обчислюється з дня звернення позивача до суб`єкта владних повноважень із відповідною скаргою на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Так, єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок), за положеннями пункту 2 частини першої статті 1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 (далі Закон № 2464-VI), це консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Дія Закону № 2464-VI поширюється на відносини, що виникають під час провадження діяльності, пов`язаної із збором та веденням обліку єдиного внеску. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на зазначені відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону (частина перша статті 2 цього Закону).

За положеннями частини другої статті 2 Закону № 2464-VI, виключно цим Законом визначаються зокрема принципи збору та ведення обліку єдиного внеску; платники єдиного внеску; порядок нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску; розмір єдиного внеску; орган, що здійснює збір та веде облік єдиного внеску, його повноваження та відповідальність; порядок здійснення державного нагляду за збором та веденням обліку єдиного внеску.

Завдання та функції центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, яким за положеннями статті 1 Закону № 2464-VI є орган доходів і зборів та його територіальні органи (в частині адміністрування єдиного внеску), права та обов`язки органів доходів і зборів визначені статтями 12, 13, 14 Закону № 2464-VI.

Відтак, облік платників єдиного внеску, їх права та обов`язки, порядок нарахування, обчислення і строки сплати єдиного внеску, його розмір, повноваження органів доходів і зборів, а також відповідальність за порушення законодавства про збір та облік єдиного внеску визначає виключно Закон № 2464-VI.

В силу вимог пункту 4 частини першої статті 6 Закону № 2464-VI платник єдиного внеску має право: оскаржувати в установленому законом порядку рішення органу доходів і зборів та Пенсійного фонду та дії, бездіяльність його посадових осіб.

Згідно з абз. 3, 4 частини четвертої статті 25 Закону № 2464-VI платник єдиного внеску зобов`язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею. У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку.

Згідно з абзацом 9 частини четвертої статті 25 Закону № 2464-VI у разі якщо платник єдиного внеску протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги не сплатив зазначені у вимозі суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею, не узгодив вимогу з органом доходів і зборів, не оскаржив вимогу в судовому порядку або не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти календарних днів з дня надходження узгодженої вимоги, орган доходів і зборів надсилає в порядку, встановленому законом, до підрозділу державної виконавчої служби вимогу про сплату недоїмки.

Отже вказаними положеннями визначений порядок дій платника в частині непогодження із отриманою вимогою, яким є адміністративний чи судовий вид оскарження.

Позивач в позовній заяві зазначив, що вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 21.08.2019 № Ф-56554-52 отримав 09 жовтня 2019 року.

Питання щодо дотримання позивачем строку звернення за оскарженням вимоги від 21.08.2019 порушувалось судом в ухвалі суду від 23 жовтня 2019 року про залишення позовної заяви без руху.

На виконання вимог ухвали суду від 23 жовтня 2019 року позивач надав лист Головного управління ДПС у Луганській області від 01.11.2019 № ФОП 851/12-32-52-08, корінець вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 21.08.2019 № Ф-56554-52, з відміткою про особисте отримання 09.10.2019, та копію конверту.

Відповідачем у відзиві на позовну заяву зазначено, що вимога № Ф- 56554-52 про сплату заборгованості по єдиному внеску на загальнодержавне соціальне страхування (недоїмки), засобами поштового зв`язку було направлено позивачу та яку він не отримав у відділені пошти, та яка відповідно до поштового повідомлення вважається врученою платнику 03.10.2019.

Процедуру нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) страхувальниками, визначеними Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон), нарахування і сплати фінансових санкцій, стягнення заборгованості зі сплати страхових коштів органами доходів і зборів визначає Інструкція про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затверджена Наказом Міністерства фінансів України 20.04.2015 № 449 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 04 травня 2018 року № 469) зареєстровано в Міністерстві юстиції України 07 травня 2015 року за № 508/26953 (далі Інструкція № 449).

Так у відповідності до пункту 4 Розділу VI Інструкції № 449 вимога про сплату боргу (недоїмки) вважається належним чином надісланою (врученою), якщо вона надіслана на адресу (місцезнаходження юридичної особи або його відокремленого підрозділу, місце проживання або останнього відомого місця перебування фізичної особи) платника єдиного внеску рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручена платнику єдиного внеску або його законному чи уповноваженому представникові.

У разі якщо неможливо надіслати (вручити) платнику єдиного внеску вимогу про сплату боргу (недоїмки) поштою у зв`язку з відсутністю його за місцезнаходженням (місцем проживання) (відсутністю службових (посадових) осіб платника єдиного внеску за його місцезнаходженням), відмовою платника єдиного внеску або службових (посадових) осіб платника прийняти вимогу, поверненням поштового відправлення у зв`язку із закінченням встановленого строку зберігання або з інших причин, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення, вимога вважається надісланою (врученою) платнику єдиного внеску у день, зазначений поштовою службою у повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Оглядом копії поштового конверту, наданого відповідачем до відзиву, в якому надсилалась вимога позивачу, вбачається, що поштове відправлення повернуто на адресу Головного управління ДФС у Луганській області 03.10.2019, що підтверджується відбитком поштового штемпелю, у зв`язку із закінченням строку зберігання (арк. спр. 30).

Таким чином, у відповідності до пункту 4 Розділу VI Інструкції № 449 вимога від 21.08.2019 № Ф-56554-52, вважається врученою позивачу саме 03.10.2019.

Таким чином, позивач дійшов помилкового висновку про дотримання ним строку звернення до суду.

Отримання позивачем особисто вимоги 09.10.2019 не спростовує факт вручення вимоги від 21.08.2019 № Ф-56554-52 відповідно до норм чинного законодавства 03.10.2019.

Відповідно, останнім днем строку для звернення до суду за оскарженням вимоги про сплату боргу (недоїмки) є 14.10.2019.

До суду з позовом позивач звернувся тільки 18.10.2019.

Отже, судом встановлено, що позивач звернувся до суду з пропуском строку звернення до суду з адміністративним позовом.

Необхідно зауважити на тому, що інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

При цьому десятиденний строк визнано законодавцем достатнім для того, щоб у справах з приводу оскарження вимоги про сплату боргу (недоїмки) особа, яка вважає, що порушено її права, свободи чи інтереси, визначилася, чи звертатиметься вона до суду з позовом за їх захистом.

Таким чином, позивачу необхідно подати обґрунтоване клопотання про поновлення строку на звернення до адміністративного суду з даним позовом, надавши відповідні докази наявності поважних причин пропуску строку звернення до суду.

Відповідно до частини тринадцятої статті 171 КАС України суддя, встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Зважаючи на вищевикладене, суд вважає за необхідне позовну заяву залишити без руху, з встановленням позивачу строку для усунення вказаних недоліків.

Керуючись статтями 123, 160, 161, 171, 241, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління ДФС України в Луганській області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 21.08.2019 № Ф-56554-52 залишити без руху.

Позивачу протягом 5 (п`яти) календарних днів з дня отримання даної ухвали надати суду:

- обґрунтоване клопотання про поновлення строку на звернення до адміністративного суду з даним позовом разом із документальним підтвердженням наявності поважних причин пропуску строку.

Роз`яснити, що відповідно до частини п`ятнадцятої статті 171 КАС України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

Копію даної ухвали невідкладно надіслати сторонам.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена окремо від рішення суду.

СуддяО.В. Захарова