Справа № 640/17415/19
Суддя: Качур І.А.
Дата ухвалення: 2019-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2019 року м. Київ № 640/17415/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Качура І.А., при секретарі судового засідання Денисенко А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу

за позовомтовариства з обмеженою відповідальністю «КОНТРОЛПЕЙ УКРАЇНА»
до про Головного управління ДФС у м. Києві визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень

за участі:

представник позивача, Ілюк А.І., ;

представник відповідача, Кокиза Н.В., ;

На підставі частини третьої статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 11 грудня 2019 року проголошено скорочену (вступну та резолютивну) частини рішення. Виготовлення рішення у повному обсязі відкладено, про що повідомлено осіб, які брали участь у розгляді справи, з урахуванням вимог частини шостої статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України.

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «КОНТРОЛПЕЙ УКРАЇНА» (далі - позивач, ТОВ «КОНТРОЛПЕЙ УКРАЇНА») з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві (далі - відповідач, ГУ ДФС у м. Києві) в якому просить

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення 10.06.2019р. № 0103. винесене ГУ ДФС у м. Києві.

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення 10.06.2019р. № 103, винесене ГУ ДФС у м. Києві.

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення 10.06.2019р. № 0103. винесене ГУ ДФС у м. Києві.

Позивач мотивує позовні вимоги, тим, що контролюючим органом протиправно винесено оскаржувані податкові повідомлення рішення, посилаючись на наявність вироку стосовно одного з контрагентів. Вважає, що ним було надано до перевірки усі необхідні документи господарських операцій з контрагентом, відтак підстави для винесення оскаржених податкових рішень відсутні. Просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач подав відзив на адміністративний позов, вважаючи, що оскаржувані позивачем податкові повідомлення-рішення прийняті у повній відповідності до чинного законодавства України, а тому позовні вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

На підставі Наказу Головного управління ДФС у м. Києві «Про проведення документальної позапланової перевірки ТОВ «КОНТРОЛПЕЙ УКРАЇНА» від 19.04.2019р. № 4855 (далі - Наказ), відповідно до пп. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78, ст. 79 Податкового кодексу України проведена позапланова невиїзна документальна перевірка Позивача з питань дотримання податкового законодавства у взаємовідносинах з ТОВ «КОМПАНІЯ РЕСТАЙЛ» (раніше - ТОВ «АККОРДА») (ІКЮО 39424712, 49000, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, вул. Глинки, будинок 7) за квітень - грудень 2016р.

За результатами проведеної перевірки складено Акт від 10.05.2019р. № 284/26-15-14-01-03/33781566 , яким встановлено порушення Позивачем:

1) п. 44.1 ст. 44, пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134. п. 135.1 ст. 135 ПК України, ст. 4, 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999р. № 996-XIV, пп. 2.1 і 2.2 Наказу Міністерства фінансів України «Про затвердження Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку» від 24.05.1995р. № 88. зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05.06.1995р. за № 168/704, п. 6, п. 7 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999р. № 318, в результаті чого занижено податок на прибуток підприємств на загальну суму 226 219 грн., у тому числі по періодах: за 2016 рік у сумі 226 219 грн.;

2) п. 198.1, п. 198.3.П. 198.6 ст. 198 ПК України в результаті чого занижено податок на додану вартість на загальну суму 772 889 грн., у тому числі по періодах: за квітень 2016 року на суму 82 591 грн., за травень 2016 року на суму 81216 грн., за червень 2016 року на суму 82 055 грн., за липень 2016 року на суму 86 688 грн., за серпень 2016 року на суму 84 039 грн., за вересень 2016 року на суму 80 536 грн., за жовтень 2016 року на суму 86 666 грн., за листопад 2016 року на суму 109 497 грн.. за грудень 2016 року на суму 79 601 грн.;

3) п. 44.1, п. 44.2, п. 44.6 ст. 44, п. 85.2 ст. 85 ПК України, а саме не надано платником податків представникам ГУ ДФС у м. Києві оригіналів документів (крім документів, отриманих з Єдиного реєстру податкових накладних) чи їх копій при здійсненні податкового контролю.

Позивачем подано Заперечення на Акт про результати документальної позапланової невиїзної перевірки від 10.05.2019р. № 284/26-15-14-01-03/33781566.

За результатами розгляду Заперечень ГУ ДФС у м. Києві прийнято рішення про залишення висновків Акту без змін, а заперечення ТОВ «КОНТРОЛПЕЙ УКРАЇНА» без задоволення.

На основі висновків, викладених в Акті, ГУ ДФС у м. Києві винесено ППР від 10.06.2019р. № 0103, № 103 та № 0103

Згідно з ППР № 0103 встановлено нібито порушення ТОВ «КОНТРОЛПЕЙ УКРАЇНА» п. 44.1 ст. 44. пп. 134.1.1 ст. 134, п. 135.1 ст. 135 ПК України, ст. 4, 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні, пп. 2.1 і 2.2 Наказу Міністерства фінансів України «Про затвердження Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку» від 24.05.1995р. № 88, п. 6, п. 7 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 (Витрати), затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999р. № 318 і збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств на 226 219.00 грн. та штрафні (фінансові) санкції (штрафи) в розмірі 56 554,75 грн.

Відповідно до ППР № 103 встановлено нібито порушення ТОВ «КОНТРОЛПЕЙ УКРАЇНА» п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 ПК України та збільшено суму грошового зобов`язання за платежем на податок на додану вартість на 690 298,00 грн. та штрафні (фінансові) санкції (штрафи) в розмірі 172 574,50 грн.

Згідно з ППР № 0103 встановлено нібито порушення ТОВ «КОНТРОЛПЕЙ УКРАЇНА» п. 44.1, п. 44,2, п. 44.6 ст. 44. п. 85.2 ст. 85 ПК України та застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) в розмірі 510,00 грн.

Не погоджуючись з вищевказаними податковим повідомленнями-рішеннями та вважаючи їх протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно із ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України.

01 серпня 2014 року між ТОВ «КОНТРОЛПЕЙ УКРАЇНА» та ТОВ «РЕАЛ-КОНТАКТ» було укладено Договір суборенди № ОТ 1121.

В подальшому, Договором від 30.11.2014р. про внесення змін до договору суборенди № ОТ 1121 від 01.08.2014р. змінено сторону у зобов`язанні - надавачем послуг оренди встановлено ТОВ «АККОРДА» (яке надалі було перейменоване в ТОВ «КОМПАНІЯ РЕСТАЙЛ»).

Право Орендаря на передачу Приміщення в суборенду передбачено умовами укладеного з Орендодавцем Договору оренди. Власником нежитлового приміщення є ТОВ «Укропткульттовари», юридична особа, що зареєстрована і діє за законодавством України.

Додатково, 15.01.2016р. між сторонами також був підписаний Договір суборенди для розміщення спеціальних конструкцій № ДСР 152. Суборендар 03.02.2016р. отримав і 31.12.2016р. повернув відповідні площі згідно з актами приймання і повернення площ.

11 лютого 2016 року між сторонами також був підписаний ще один Договір № 1860/1 про надання послуг по догляду за рослинами.

Відповідно до Угоди від 31.10.2016р. про розірвання Договору суборенди № ОТ 1121 від 01.08.2014р. Суборендарем 31.12.2016р. припинено господарські відносини з суборенди, сервісних та інших послуг, зазначені документи підписані уповноваженими представниками сторін.

Відповідна інформація відображена в регістрах бухгалтерського обліку у належних первинних документах (актах прийому-передач та видаткових накладних), а сплата за надані послуги підтверджується відповідними платіжними дорученнями.

Всі зазначені документи були надані Позивачем разом із листом № 2108/1 від 21.08.2018р. у відповідь на лист Головного управління ДФС у м. Києві № 34313/10/26-15-14-01-03 від 24.07.2018р.

Разом з тим, як зазначив відповідач Дослідивши надані до перевірки документи у сукупності, встановлено наступне:

- дефектність наданих ТОВ «КОНТРОЛПЕЙ УКРАЇНА» до перевірки первинних документів по взаємовідносинах з ТОВ "КОМПАНІЯ РЕСТАЙЛ" (попередня назва - ТОВ "АККОРДА") (первинні документи ТОВ "АККОРДА" - податкові накладні) видані і підписані від імені ОСОБА_1 непричетної до реєстрації та ведення фінансово-господарської діяльності вказаного підприємства);

- наявність вироку Вишгородського районною суду Київської області від 06.04.2018 Справі №363/4995/17 (кримінальне проваджений №0002519 від 16.11.2015), яким ОСОБА_1 (керівника ТОВ "КОМПАНІЯ РЕСТАЙЛ") визнано винною у скоєнні злочину, передбаченого ч. 5 сі. 27, ч. 1 ст. 205-1 КК України, свідчить про дефектність зазначених документів.

Відтак, з викладеного вище судом встановлено, що податкові накладні, складені ТОН "КОМПАНІЯ РЕСТАЙЛ" (попередня назва - ТОН "АККОРДА") для ТОН «КОНТРОЛПЕЙ УКРАЇНА», за електронним підписом ОСОБА_1, як керівника ТОВ "КОМПАНІЯ РЕСТАЙЛ", особи яка діяльністю товариства не займалась і намірів займатися не мала (не здійснювала діяльність, яка пов`язана з виробництвом, продажем товарно-матеріальних цінностей, виконанням робіт, наданням послуг тощо).

Таким, чином, у зв`язку з дефектністю зазначених податкових накладних, складених з порушенням вимог чинного законодавства щодо складання первинних документів, такі документи не мають юридичної сили первинних документів.

Згідно з п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу для цілей оподаткування платники податків обов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, то визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до п. 44.6 ст. 44 Податкового кодексу, у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам органу державної податкової служби, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такої о ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Пунктом 1 ст. 9 Закону України від 16 липня 1999 року № 996-ХІУ визначено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю т; Впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Таким чином, податкові накладні відноситься до первинних документів, на підставі яких ведеться бухгалтерський облік, за умови їх належного оформлення.

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу.

До податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені нараховані у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів;

(Дотримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України...

Відповідно до ст. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу,

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін. визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих сплачених) платником податку за ставкою встановленою пунктом 193.1 ст. 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з; придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у меж ах господарської діяльності платника податку.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку і придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу).

У разі, якщо на момент перевірки платника податку органом державної податкової служ би суми податку, які попередньо віднесені до податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до закону.

Пунктом 201.1 статті 201 Податкового кодексу визначено, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи, та зареєструвати її в ЄРПН.

З урахуванням викладеного, відповідачем при перевірці правомірно встановлено порушення п. 44.1 ст. 44, пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134. п. 135.1 ст. 135 ПК України.

Доводити правомірність своїх дій чи бездіяльності відповідно до принципу офіційності в адміністративному судочинстві зобов`язаний суб`єкт владних повноважень. Разом з тим відповідно до принципу змагальності суб`єкт господарювання має спростувати доводи суб`єкта владних повноважень, якщо їх обґрунтованість заперечує.

Відповідно до ч.3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

У свою чергу, суд зазначає, що під доказами в адміністративному судочинстві, за визначенням ч.1 ст.72 Кодексу адміністративного судочинства України, слід розуміти будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ч.1,3,4 ст.73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У рішенні Європейського суду з прав людини, у пункті 110 рішення від 23.07.2002 у справі "Компанія "Вестберґа таксі Актіеболаґ" та Вуліч проти Швеції" Суд визначив, що "…адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління".

В той же час, відповідачем під час розгляду даної адміністративної справи доведено правомірність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

Окрім того, позивачем в підтвердження обставин якими він обґрунтовує свої позовні вимоги не надано належних допустимих, достовірних доказів.

Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку, що ГУ ДФС м. Києві правомірно встановило порушення згідно оскаржуваних податкових-повідомлень рішень.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що відповідно до ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України лише при задоволенні позову судові витрати покладаються на суб`єкта владних повноважень.

Керуючись ст.ст. 72-77, 90, 241-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «КОНТРОЛПЕЙ УКРАЇНА» відмовити повністю.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення встановленого ст.295 Кодексу адміністративного судочинства України строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення складено та підписано 26.12.2019 року.

Суддя І.А. Качур