Справа № 200/12856/19-а
Суддя: Кочанова П.В.
Дата ухвалення: 2019-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2019 р. Справа№200/12856/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Кочанова П.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Донецькій області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Головне управління ДПС у Донецькій області звернулось до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , в якому просить суд стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ) податковий борг в розмірі 90 597,85 грн., а саме: єдиний податок з фізичних осіб (код бюджетної класифікації 18050400) в сумі 90 597,85 грн.

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначає, що за ФОП ОСОБА_1 рахується податковий борг, раніше не заявлений до суду у розмірі 90 597,85 грн., а саме: єдиний податок з фізичних осіб (код бюджетної класифікації 18050400) в сумі 90 597,85 грн., нарахований платником самостійно, згідно податкових декларацій платника єдиного податку-фізичної особи-підприємця. У зв`язку з несплатою платником податків ФОП ОСОБА_1 узгоджених податкових зобов`язань, Головним управлінням ДФС у Донецькій області було сформовано податкову вимогу форми «Ф» від 12.09.2018 № 403644-46, яка направлена поштою на податкову адресу боржника, та поштове відправлення № 87 7 вручене 26.09.2018. Вказана вимога не оскаржувалась та не відкликалась. Враховуючи те, що зазначена сума заборгованості перед бюджетом в розмірі 90 597,85 грн. самостійно відповідачем не сплачена, у ГУ ДФС у Донецькій області виникли правові підстави для стягнення боргу.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 08 листопада 2019 року відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Сторони про відкриття провадження у справі були повідомлені судом належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Ухвала суду від 08 листопада 2019 року про відкриття провадження у справі № 200/12856/19-а отримана відповідачем 16.11.2019 року, що підтверджується корінцем рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.

Відповідачем на день розгляду справи відзиву на позовну заяву не було подано.

Згідно частини п`ятої статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно з нормами статті 258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, судом встановлено наступне.

Позивач, Головне управління ДПС у Донецькій області, діє на підставі положення про Державну податкову службу України та у своїй діяльності керується Податковим кодексом України.

Статус Державної податкової служби в Україні, її функції та правові основи діяльності, порядок адміністрування податків та зборів, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю визначені Податковим кодексом України.

Відповідач - фізична особа-підприємець ОСОБА_1 згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань є фізичною особою підприємцем, обліковується за ідентифікаційним кодом , місцезнаходженням відповідача є: АДРЕСА_1 .

Судом встановлено, що сума податкового боргу у розмірі 90 597,85 грн. складається з наступного:

єдиний податок з фізичних осіб (код бюджетної класифікації 18050400) в сумі 90 597,85 грн.:

- 14 845,7 грн.- борг виник 19.08.2018 - нараховано платником самостійно, згідно податкової декларації платника єдиного податку - фізичної особи - підприємця № НОМЕР_2 від 05.07.2018 за півріччя 2018 року на суму 14 864 грн., залишок боргу складає 14 845,7 грн.;

- 22 529,8 грн. борг виник 19.11.2018 - нараховано платником самостійно, згідно податкової декларації платника єдиного податку - фізичної особи - підприємця № НОМЕР_3 від 17.10.2018 за 3 квартали 2018 року на суму 22 529,8 грн.;

- 24 311,1 грн. - борг виник 21.02.2019 - нараховано платником самостійно, згідно податкової декларації платника єдиного податку - фізичної особи - підприємця № від 11.01.2019 за 2018 рік на суму 24 311,1 грн.,

- 4 863 грн. - борг виник 20.05.2019 - нараховано платником самостійно, згідно податкової декларації платника єдиного податку - фізичної особи - підприємця № НОМЕР_4 від 12.04.2019 за 1 квартал 2019 року на суму 4 863 грн.,

- 24 048,25 грн. - борг виник 19.08.2019 - нараховано платником самостійно, згідно податкової декларації платника єдиного податку - фізичної особи - підприємця № від 16.08.2019 за півріччя 2019 року на суму 24 048,25 грн.

У зв`язку з несплатою ОСОБА_1 узгоджених податкових зобов`язань, Головним управлінням ДФС у Донецькій області було сформовано податкову вимогу форми «Ф» від 12 вересня 2018 року № 403644-46 на суму 14 845,70 грн., яка була направлена поштою на податкову адресу Боржника, та поштове відправлення № 87 7 вручене 26.09.2018 року згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.

Вказана вимога не оскаржувалась та не відкликалась.

Враховуючи те, що вищезазначена сума боргу перед бюджетом самостійно не сплачена, позивач вважає, що виникли правові підстави для звернення до суду щодо стягнення боргу в сумі 90 597,85 грн.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд зазначає наступне.

Податковий кодекс України (далі -ПК України) регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Статтею 15 Податкового кодексу України на платників податків покладений обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України на платників податків покладений обов`язок сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно пункту 36.1 статті 36 Податкового кодексу України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Таким чином, на відповідача у справі покладений обов`язок щодо обчислення та сплати сум податкових зобов`язань.

Відповідно до п.46.1 ст.46 ПК України, податкова декларація, розрахунок, звіт (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов`язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов`язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Згідно з п.54.1 ст.54 ПК України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Згідно підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, за ФОП ОСОБА_1 обліковується заборгованість перед бюджетом на загальну суму 90 597,85 грн.

Пунктом 36.5 статті 36 Податкового кодексу України передбачено, що відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов`язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи.

Пунктом 41.5 статті 41 Податкового кодексу України визначено, що органами стягнення є виключно органи державної податкової служби, які уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах їх повноважень, а також державні виконавці в межах своїх повноважень.

Відповідно до пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податковим органом вживались заходи щодо погашення платником податкового боргу шляхом винесення податкової вимоги від 12.09.2018 року №403644-46 та направлено засобами поштового зв`язку.

Суд вважає, що податковим органом сформовано та надіслано відповідачу податкову вимогу відповідно до вимог статті 58 ПК України, відтак позивач правомірно звернувся до суду з позовом про стягнення податкового боргу.

Пункт 59.5 ст. 59 ПК України визначає, що у разі коли у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується, погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що виник після надіслання (вручення) податкової вимоги.

Приписами пп. 87.1. - 87.2. ст. 87 ПК України передбачено, що джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів. Джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Відповідно до пп. 87.11. ст. 87 Податкового кодексу України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Статтями 67 та 68 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом, неухильно додержуватися Конституції України та законів України.

Відповідно до положень, закріплених ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а згідно з ч.1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою третьою статі 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оскільки у відповідача обліковується податковий борг, вжиті податковим органом заходи щодо стягнення податкового боргу з платника податків до погашення такого боргу не привели, суд вважає, що позивач правомірно, в межах повноважень та у спосіб, визначений Конституцією та законами України, звернувся до суду з позовною заявою про стягнення суми податкового боргу, тому такі позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 139 КАС України судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст.2, 6, 8-10,13, 14, 72-77, 139, 241-247, 250, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов Головного управління ДПС у Донецькій області (, юридична адреса: 87515, Донецька область, м.Маріуполь, вул.Італійська, 59) до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , податкова адреса: АДРЕСА_1 ) про стягнення податкового боргу - задовольнити.

Стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ) податковий борг в розмірі 90 597,85 грн., а саме: єдиний податок з фізичних осіб (код бюджетної класифікації 18050400) в сумі 90 597,85 грн. (дев`яносто тисяч п`ятсот дев`яносто сім гривень 85 коп.), (отримувач: Маріуп. УК/Центральний р-н/18050400, рахунок: UA9005052, ОКПО: 37989721, КЕКД: 18050400).

Судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Рішення прийнято в нарадчій кімнаті в порядку письмового провадження 28 грудня 2019 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Апеляційна скарга згідно положень статті 297 КАС України подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Донецький окружний адміністративний суд.

Суддя П.В. Кочанова