Справа № 280/5188/19
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2019-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

18 грудня 2019 року м. Дніпросправа № 280/5188/19

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Дурасової Ю.В.,

суддів: Божко Л.А., Лукманової О.М.,

секретар судового засідання: Новошицька О.О.

за участю: представника позивача: Сокуренка Андрія Юрійовича

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу Підприємства з іноземними інвестиціями у формі Приватного акціонерного товариства «Запорізький залізорудний комбінат»

на ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 28.10.2019 (головуючий суддя Кисіль Р.В.)

за заявою Підприємства з іноземними інвестиціями у формі Приватного акціонерного товариства «Запорізький залізорудний комбінат» про забезпечення позову

у справі за позовом Підприємства з іноземними інвестиціями у формі Приватного акціонерного Товариства «Запорізький залізорудний комбінат» до відповідачів: Міністерства енергетики та захисту довкілля України (відповідач-1), Запорізької обласної державної адміністрації (відповідач-2), Департаменту екології та природних ресурсів Запорізької обласної державної адміністрації (відповідач-3), Кирилівської селищної ради Якимівського району Запорізької області (відповідач-4), Якимівської районної державної адміністрації Запорізької області (відповідач-5), третя особа без самостійних вимог Приазовський національний природній парк, про визнання дій протиправними, визнання протиправними та скасування рішень,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Підприємство з іноземними інвестиціями у формі Приватного акціонерного товариства «Запорізький залізорудний комбінат», звернувся з позовною заявою до відповідача Міністерства енергетики та захисту довкілля України (відповідач-1), Запорізької обласної державної адміністрації (відповідач-2), Департаменту екології та природних ресурсів Запорізької обласної державної адміністрації (відповідач-3), Кирилівської селищної ради Якимівського району Запорізької області (відповідач-4), Якимівської районної державної адміністрації Запорізької області (відповідач-5), третя особа без самостійних вимог Приазовський національний природній парк. Позивач просив:

- визнати протиправними дії Міністерства енергетики та захисту довкілля України (відповідача-1) (на час схвалення клопотання Міністерство екології та природніх ресурсів України) щодо схвалення клопотання Кирилівської селищної ради Якимівського району Запорізької області (відповідач-4) про розширення території Приазовського національного природного парку (що є третьою особою у справі) за рахунок земель водного фонду, орієнтовною площею 4500 га, що розташовані між дамбою Утлюцького лиману та комплексною пам`яткою природи загальнодержавного значення «Верхів`я Утлюцького лиману» від 14.06.2019 №1082, покладання обов`язку забезпечити подальшу роботу щодо зміни меж (розширення) території парку, погодити клопотання Кирилівської селищної ради Якимівського району Запорізької області (відповідач-4) із розпорядниками земельних ділянок, заінтересованими органами державної влади і подати матеріали Проекту змін меж (розширення) території Парку до Мінприроди (на даний час відповідач-1) для підготовки відповідного Указу Президента України на Департамент екології та природних ресурсів Запорізької обласної державної адміністрації (відповідач-3) разом з адміністрацією Приазовського національного природного парку (третьої особи), а також зобов`язати зазначеного суб`єкта владних повноважень утриматися від дій, пов`язаних із зміною меж Приазовського національного природного парку (третьої особи) шляхом його розширення за рахунок земель водного фонду орієнтовною площею 4500 га, на якій знаходиться ізольований ставок випаровувач позивача, організований у верхів`ях морської затоки Утлюцького лиману Азовського моря у 1987 році;

- визнати протиправними дії відповідача-2 щодо погодження клопотання відповідача-4 про розширення Приазовського національного природного парку (третьої особи у справі) за рахунок земель водного фонду орієнтовною площею 4500 га, що розташовані між дамбою Утлюцького лиману та комплексною пам`яткою природи загальнодержавного значення «Верхів`я Утлюцького лиману» від 14.06.2019 №1082, схваленого Міністерством екології та природніх ресурсів України (на даний час відповідач 1), а також зобов`язати зазначеного суб`єкта владних повноважень утриматися від дій, пов`язаних із зміною меж третьої особи шляхом його розширення за рахунок земель водного фонду орієнтовною площею 4500 га, на якій знаходиться ізольований ставок випаровувач позивача, організований у верхів`ях морської затоки Утлюцького лиману Азовського моря у 1987 році;

- визнати протиправними дії відповідача-3 щодо внесення на розгляд відповідача-4 клопотання про включення до складу третьої особи земельної ділянки водного фонду, орієнтовною площею 4500 га, що розташовані між дамбою Утлюцького лиману та комплексною пам`яткою природи загальнодержавного значення «Верхів`я Утлюцького лиману», а також зобов`язати зазначеного суб`єкта владних повноважень утриматися від дій, пов`язаних із зміною меж третьої особи шляхом його розширення за рахунок земель водного фонду орієнтовною площею 4500 га, на якій знаходиться ізольований ставок випаровувач позивача, організований у верхів`ях морської затоки Утлюцького лиману Азовського моря у 1987 році;

- визнати протиправними дії голови відповідача-5 щодо прийняття розпорядження про погодження розширення території Приазовського національного природного парку (третьої особи у справі) за рахунок земель водного фонду, орієнтовною площею 4500 га, що розташовані між дамбою Утлюцького лиману та комплексною пам`яткою природи загальнодержавного значення «Верхів`я Утлюцького лиману», а також зобов`язати зазначеного суб`єкта владних повноважень утриматися від дій, пов`язаних із зміною меж третьої особи шляхом його розширення за рахунок земель водного фонду орієнтовною площею 4500 га, на якій знаходиться ізольований ставок випаровувач позивача, організований у верхів`ях морської затоки Утлюцького лиману Азовського моря у 1987 році;

- визнати протиправним та скасувати розпорядження №218 від 21.08.2019 голови відповідача-5 про погодження розширення території Приазовського національного природного парку (третьої особи у справі) за рахунок земель водного фонду, орієнтовною площею 4500 га, що розташовані між дамбою Утлюцького лиману та комплексною пам`яткою природи загальнодержавного значення «Верхів`я Утлюцького лиману»;

- визнати протиправними дії відповідача-4 щодо подання до Міністерства екології та природніх ресурсів України (на даний час відповідач-1) клопотання про розширення території Приазовського національного природного парку (третьої особи у справі) за рахунок земель водного фонду, орієнтовною площею 4500 га, що розташовані між дамбою Утлюцького лиману та комплексною пам`яткою природи загальнодержавного значення «Верхів`я Утлюцького лиману» від 14.06.2019 №1082, а також зобов`язати зазначеного суб`єкта владних повноважень утриматися від дій, пов`язаних із зміною меж третьої особи шляхом його розширення за рахунок земель водного фонду орієнтовною площею 4500 га, на якій знаходиться ізольований ставок випаровувач позивача, організований у верхів`ях морської затоки Утлюцького лиману Азовського моря у 1987 році;

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача-4 №20 від 18.04.2019 про погодження включення до складу Приазовського національного природного парку (третьої особи у справі) земельної ділянки водного фонду, орієнтовною площею 4500 га, що розташовані між дамбою Утлюцького лиману та комплексною пам`яткою природи загальнодержавного значення «Верхів`я Утлюцького лиману».

Водночас, позивачем подана заява про забезпечення позову, в якій позивач просить забезпечити позов шляхом:

- заборони суб`єкту владних повноважень відповідачу-1 вчинення будь-які дій, пов`язаних зі зміною меж Приазовського національного природного парку (третьої особи у справі), шляхом його розширення за рахунок земель водного фонду, орієнтовною площею 4500 га, на якій знаходиться ізольований ставок-випаровувач позивача, організований у верхів`ях морської затоки Утлюцького лиману Азовського моря у 1987 році;

- заборони суб`єкту владних повноважень відповідачу-2 вчинення будь-які дій, пов`язаних зі зміною меж Приазовського національного природного парку (третьої особи у справіі), шляхом його розширення за рахунок земель водного фонду, орієнтовною площею 4500 га, на якій знаходиться ізольований ставок-випаровувач позивача, організований у верхів`ях морської затоки Утлюцького лиману Азовського моря у 1987 році;

- заборони суб`єкту владних повноважень відповідачу-3 вчинення будь-які дій, пов`язаних зі зміною меж Приазовського національного природного парку (третьої особи у справі), шляхом його розширення за рахунок земель водного фонду, орієнтовною площею 4500 га, на якій знаходиться ізольований ставок-випаровувач позивача, організований у верхів`ях морської затоки Утлюцького лиману Азовського моря у 1987 році;

- заборони суб`єкту владних повноважень відповідачу-4 вчинення будь-які дій, пов`язаних зі зміною меж Приазовського національного природного парку (третьої особи у справі), шляхом його розширення за рахунок земель водного фонду, орієнтовною площею 4500 га, на якій знаходиться ізольований ставок-випаровувач позивача, організований у верхів`ях морської затоки Утлюцького лиману Азовського моря у 1987 році;

- заборони суб`єкту владних повноважень відповідачу-5 вчинення будь-які дій, пов`язаних зі зміною меж Приазовського національного природного парку (третьої особи у справі), шляхом його розширення за рахунок земель водного фонду, орієнтовною площею 4500 га, на якій знаходиться ізольований ставок - випаровувач позивача, організований у верхів`ях морської затоки Утлюцького лиману Азовського моря у 1987 році;

- зупинити дію розпорядження №218 від 21.08.2019 голови відповідача-5 про погодження розширення території Приазовського національного природного парку (третьої особи) за рахунок земель водного фонду, орієнтовною площею 4500 га, що розташовані між дамбою Утлюцького лиману та комплексною пам`яткою природи загальнодержавного значення «Верхів`я Утлюцького лиману»;

- зупинити дію рішення відповідача-4 №20 від 18.04.2019 про погодження включення до складу Приазовського національного природного парку (третьої особи у справі) земельної ділянки водного фонду, орієнтовною площею 4500 га, що розташовані між дамбою Утлюцького лиману та комплексною пам`яткою природи загальнодержавного значення «Верхів`я Утлюцького лиману».

В обґрунтування заяви про забезпечення позову позивач зазначає, що існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача, у зв`язку із тим, що включення земельної ділянки, яка використовується позивачем в якості ставка - випаровувача для відведення в випаровування відкачаних шахтних вод з гірничих виробок, до меж Парку, призведе до неможливості його використання у господарській діяльності підприємства і, як наслідок, до припинення діяльності позивача, як суб`єкта господарювання. Розширення Приазовського національного парку за рахунок земель, які використовуються позивачем у технологічному процесі з видобутку корисних копалин, призведе до повної зупинки підприємства. Зупинку позивача в свою чергу призведе до масового звільнення працівників та, як наслідок, до росту безробіття і соціальної напруги в регіоні, а також до значних ненадходжень до бюджету. Зазначає, що необхідність забезпечення позову обумовлюється тим, що в разі настання зазначених негативних наслідків для позивача при подальшому задоволенні судом позовних вимог, відновлення порушених прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду, буде унеможливлене або потребуватиме значних зусиль, часу та витрат.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 28.105.2019 у задоволенні заяви про забезпечення позову - відмовлено.

Свою позицію суд першої інстанції обґрунтував відсутністю підстав для задоволення заяви позивача про забезпечення позову, оскільки відсутні підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову у визначений позивачем спосіб може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та винести нову ухвалу, якою задовольнити вимоги про забезпечення позову. Посилається на те, що комплекс відводу шахтних вод в Утлюцький лиман, разом зі ставком-випаровувачем, є складовою частин6ою технологічного процесу з видобутку залізних руд без якого робота підприємства неможлива. Вважає, що в разі прийняття Президентом України рішення про розширення меж Приазовського національного природного парку за рахунок земель водного фонду орієнтовною площею 4500 га на яких знаходиться ізольований ставок випаровувач та включення земельної ділянки, яка використовується позивачем в якості ставка-випаровувача для відведення і випарювання відкачених шахтних вод з гірничих виробок, до меж Приазовського національного природного парку, призведе до неможливості його використання у господарській діяльності підприємства, і як наслідок, призведе до припинення позивача, як суб`єкта господарювання.

Вважає, що зазначені обставини свідчать про існування очевидної небезпеки настання негативних наслідків для позивача, заподіяння шкоди правам позивача.

Відповідачами: Міністерством енергетики та захисту довкілля України та Запорізькою обласною державною адміністрацією подано відзиви на апеляційну скаргу, згідно яких просять відмовити в задоволенні апеляційної скарги та залишивши ухвалу суду першої інстанції без змін. Посилаються (кожен окремо) на Конституцію України, Закон України «Про природно-заповідний фонд України» та відсутності порушень прав позивача. Вказують на об`єкти природно-заповідного фонду, що підлягають особливій охороні.

У судовому засіданні представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги, просив апеляційну скаргу задовольнити, а ухвалу суду першої інстанції скасувати та задовольнити заяву про забезпечення позову.

Інші учасники справи, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились, що, у відповідності, до ч. 2 ст. 313 КАС України, не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що за правилами частини 1 ст. 154 КАС України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Враховуючи вищевикладене, суддя розглянув заяву про забезпечення позову без повідомлення учасників справи та не знайшов підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що в силу ч. 1 ст. 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Згідно із ч. 2 ст. 150 КАС України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

За приписами частини 1 ст. 151 КАС України, позов може бути забезпечено:

1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб (ч.2 ст. 151 КАС України).

Отже, статтею 151 КАС України визначено вичерпний перелік підстав для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а суд повинен, виходячи з конкретних обставин, встановити, чи існує хоча б одна з названих підстав, і оцінити, чи не може застосування заходів забезпечення позову завдати більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Суд зазначає, що забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи визначених законом заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.

Тобто інститут забезпечення адміністративного позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення, прийнятого в адміністративній справі.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має, з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд першої інстанції дійшов висновку про необґрунтованість заяви про забезпечення позову та відповідно відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Так, з матеріалів справи вбачається, що станом на дату звернення позивача до суду із цією заявою відбувається процедура визначена ст. 54 Закону України «Про природно-заповідний фонд України». При цьому станом на цю дату відсутня інформація щодо прийняття Президентом України рішення про зміну меж Приазовського національного парку чи передачі Президенту України відповідних матеріалів щодо вирішення зазначеного питання.

На думку колегії суддів апеляційної інстанції суд першої інстанції правильно зазначив, що негативні наслідки, на які посилається позивач у заяві про забезпечення позову, можуть настати лише у випадку прийняття Президентом України рішення про зміну меж Приазовського національного парку.

Отже, станом на дату звернення позивача до суду відсутні об`єктивні підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може будь-яким чином вплинути на права, свободи та охоронювані законом інтереси позивача.

Водночас, станом на дату вирішення заяви про забезпечення позову, судом першої інстанції не встановлена очевидна протиправність оскаржуваних дій та рішень (з чим також погоджується суд апеляційної інстанції).

Зокрема, можна погодитися з судом першої інстанції, що забезпечення позову у спосіб, про який просить позивач, може бути розцінене як фактичне вирішення позовних вимог на період дії ухвали про забезпечення позову.

З урахуванням викладеного, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення заяви позивача про забезпечення позову, оскільки відсутні підстави вважати, що невижиття заходів забезпечення позову у визначений позивачем спосіб може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову. Підстави для задоволення зазначеної заяви про забезпечення позову відсутні.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому не можуть бути підставою для скасування ухвали суду першої інстанції.

З огляду на результати розгляду справи, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст. 241-245, 250, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Підприємства з іноземними інвестиціями у формі Приватного акціонерного товариства «Запорізький залізорудний комбінат» залишити без задоволення.

Ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 28.10.2019 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили 18.12.2019 та може бути оскаржена до Верховного Суду в силу ст. 328 КАС України, протягом 30 днів згідно ст. 329 КАС України з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Вступну та резолютивну частини постанови проголошено 18.12.2019.

Повний текст постанови виготовлено 25.12.2019.

Головуючий суддя Ю. В. Дурасова

суддя Л.А. Божко

суддя О.М. Лукманова