Справа № 1.380.2019.006017
Суддя: Карп'як Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2019-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№1.380.2019.006017
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 грудня 2019 року м.Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого - судді Карп`як О.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в:

До суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Львівського обласного військового комісаріату (79000, м. Львів, вул. І.Франка, 25) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо відмови у видачі позивачу посвідчення і вручення нагрудного знаку «Ветеран військової служби»;

- зобов`язати відповідача видати ОСОБА_1 посвідчення і вручення нагрудного знаку «Ветеран військової служби».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 24.10.2019 року ОСОБА_1 , на виконання рішення суду у справі № 1340/4376/18, звернувся до відповідача із заявою про отримання посвідчення і вручення нагрудного знаку «Ветеран військової служби». Листом від 29.10.2019 року № 11059 позивачу відмовили у видачі такого посвідчення і нагрудного знаку у зв`язку з відсутністю окремих документів, які є підставою для видачі такого посвідчення. Не погоджуючись з відмовою відповідача, позивач звернувся з даним позовом до суду. Просив позовну заяву задоволити.

За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено головуючого суддю Карп`як О.О.

Ухвалою суду від 19 листопада 2019 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Даною ухвалою запропоновано відповідачу протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати до суду відзив на позовну заяву, а також роз`яснено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин справа буде вирішена за наявними матеріалами.

Копію вказаної ухвали суду надіслано відповідачу за адресою: АДРЕСА_2 . До суду повернулося повідомлення про вручення № 211, з якого вбачається про отримання копії ухвали представником відповідача 28 листопада 2019 року.

11 грудня 2019 року представник відповідача через канцелярію суду подав відзив на позовну заяву, де просив відмовити у задоволенні позовних вимог з огляду на наступне. Відмова позивачу у видачі посвідчення «Ветеран військової служби» є законною, оскільки така відмова пов`язана з відсутністю одного з документів, передбачених Порядком видачі посвідчення і вручення нагрудного знака "Ветеран військової служби". Як встановлено рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 18.03.2019 року у справі № 1340/4376/18, позивач проходив військову службу в ЗСУ, наприкінці 2003 року переведений в структури Міністерства надзвичайних ситуацій України № 225 від 30.10.2010 року. Позивач звільнений з служби цивільного захисту, а не з військової служби, не є пенсіонером Міністерства оборони України, не перебуває на соціальному обліку у військовому комісаріаті. Враховуючи вище наведене, відсутні підстави для розгляду питання про видачу посвідчення «Ветеран військової служби» Львівським обласним військовим комісаріатом. Наявність у позивача стажу військової служби 27 років 04 місяці 26 днів не може бути підставою для розгляду питання про видачу посвідчення «Ветерана військової служби». Відповідач не заперечує проходження військової служби позивачем, але для видачі посвідчення ветерана, саме військової служби, необхідно представити наказ про звільнення з військової служби в запас чи у відставку. Просив у задоволенні позовної заяви відмовити.

Суд, з`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, встановив наступне.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду у справі № 1340/4376/18 позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії задоволено частково - визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо належного розгляду заяви ОСОБА_1 про видачу посвідчення «Ветеран військової служби» від 04.04.2018; зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 розглянути заяву ОСОБА_1 про видачу посвідчення «Ветеран військової служби» від 04.04.2018 та за результатами її розгляду прийняти відповідне рішення на підставі вимог Закону України «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист» та Порядку видачі посвідчення і вручення нагрудного знака «Ветеран військової служби», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 № 1601; у задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

На виконання вищезазначеного рішення суду позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 із заявою про отримання посвідчення і вручення нагрудного знаку «Ветеран військової служби».

Листом від 29.10.2019 року № 11059 позивачу відмовлено у видачі такого посвідчення і нагрудного знаку у зв`язку з відсутністю окремих документів, які є підставою для видачі такого посвідчення, відповідно до п.3 Порядку видачі посвідчення і вручення нагрудного знака «Ветеран військової служби», затвердженого Постановою КМ України від 30.09.1999 року №1601, а саме:

- наказу про звільнення з військової служби у запас або відставку;

- довідки МСЕК про встановлення інвалідності 1 чи 2 групи, яка настала в наслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби;

- посвідчення про нагородження медаллю «Ветеран Вооруженных Сил СССР».

В листі також вказано, що про необхідність представлення ним одного з вказаних документів позивача було повідомлено листом вих.№6170 від 12.06.2019 року.

Позивач, вважаючи, що таким рішенням відповідача порушено його права, звернувся з даним позовом до суду.

При вирішенні спору по суті суд виходив наступного.

В силу вимог частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини п`ятої статті 17 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Статтею 10 Закону України «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист», ветеранам військової служби, ветеранам органів внутрішніх справ, ветеранам Національної поліції, ветеранам податкової міліції, ветеранам державної пожежної охорони, ветеранам Державної кримінально-виконавчої служби України, ветеранам служби цивільного захисту, ветеранам Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України вручаються посвідчення та нагрудні знаки. Зразки посвідчень, нагрудних знаків та порядок їх виготовлення і вручення визначаються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 5 вище вказаного Закону ветеранами військової служби визнаються громадяни України:

1) які бездоганно прослужили на військовій службі, в органах внутрішніх справ, Національній поліції, податковій міліції, державній пожежній охороні, Державній кримінально-виконавчій службі України, органах і підрозділах цивільного захисту, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України 25 і більше років у календарному або 30 та більше років у пільговому обчисленні (з яких не менше 20 років становить вислуга у календарному обчисленні) і звільнені в запас або у відставку відповідно до законодавства України або колишнього Союзу РСР чи держав СНД;

2) особи з інвалідністю I та II групи, інвалідність яких настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби, служби у військовому резерві під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, чи при виконанні службових обов`язків по охороні громадського порядку, боротьбі із злочинністю та ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій;

3) особи з інвалідністю I та II групи, інвалідність яких настала внаслідок захворювання, одержаного в період проходження військової служби і служби в органах внутрішніх справ, Національній поліції, податковій міліції, державній пожежній охороні, Державній кримінально-виконавчій службі України, органах і підрозділах цивільного захисту, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, і які мають вислугу військової служби і служби в органах внутрішніх справ, Національній поліції, державній пожежній охороні, Державній кримінально-виконавчій службі України, органах і підрозділах цивільного захисту, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України 20 років і більше;

4) військові пенсіонери, нагороджені медаллю "Ветеран Збройних Сил СРСР" за законодавством колишнього Союзу РСР;

5) які бездоганно прослужили на військовій службі 20 і більше років у календарному або 25 та більше років у пільговому обчисленні і звільнені з військової служби у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 №1601 затверджено "Порядок видачі посвідчення і вручення нагрудного знака "Ветерана військової служби" (Порядок №1601).

Пунктом 1 Порядку №1601 передбачено, що посвідчення та нагрудні знаки Ветеран військової служби видаються (вручаються) особам, які набули статусу ветеранів військової служби відповідно до Закону України «Про статус ветеранів військової служби ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист».

При цьому посвідчення Ветеран військової служби є документом, що підтверджує статус ветерана військової служби і його право на отримання відповідних пільг згідно із Законом України «Про статус ветеранів військової служби та їх соціальний захист, іншими актами законодавства (п. 2 Порядку №1601).

Зі змісту пункту 3 Порядку №1601 вбачається, що підставою для видачі посвідчення і вручення нагрудного знака "Ветеран військової служби" є один з таких документів: наказ про звільнення з військової служби в запас або у відставку; довідка медико-соціальної експертної комісії про встановлення інвалідності I чи II групи, яка настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби; посвідчення про нагородження медаллю "Ветеран Вооруженных Сил СССР".

Таким чином, отримання посвідчення Ветеран військової служби здійснюється за умови подання особою одного з передбачених пунктом 3 Порядку №1601 документів.

Відповідно до п.4 Порядку №1601, посвідчення та нагрудний знак "Ветеран військової служби" вручаються ветеранові військової служби або за його дорученням рідним чи іншим особам військовими комісаріатами та органами пенсійного забезпечення Адміністрації Держприкордонслужби, Адміністрації Держспецтрансслужби, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, МВС, Управління державної охорони, Адміністрацією Держспецзв`язку за місцем проживання ветерана, за що одержувач посвідчення та нагрудного знака розписується у відповідному обліковому документі.

Преамбулою вищезазначеної Постанови визначено, що дія Порядку, затвердженого даною Постановою, поширено на видачу посвідчення і вручення нагрудного знака "Ветеран служби цивільного захисту" та встановлено, що видача посвідчення і вручення нагрудного знака здійснюється органом, підрозділом, закладом, установою Міністерства з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи за місцем проходження служби, згідно з Постановою Кабінету Міністрів України № 542 ( 542-2009-п ) від 03.06.2009.

Судом встановлено, що позивач відповідно до наказу Міністра надзвичайних ситуацій України № 225 від 30.12.2010 «Про звільнення із служби ОСОБА_1 » звільнений зі служби у відставку (з виключенням з військового обліку) у званні полковника служби цивільного захисту за пунктом 99 підпунктом « 3» Положення про порядок проходження служби особами рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту (за станом здоров`я). Вислуга років на службі станом на 14.12.2010 у календарному обчисленні склала 34 роки 04 місяці 09 днів, у пільговому обчисленні 00 років 04 місяці 22 дні.

Відповідно до п. 11 Положення Про військові комісаріати затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 3 червня 2013 р. № 389, районні, об`єднані районні, міські, об`єднані міські військові комісаріати, крім функцій, зазначених у пункті 9 цього Положення: видають в установленому порядку особам, які перебувають у запасі або відставці, посвідчення та інші документи на передбачені законодавством пільги.

Враховуючи, що позивач звільнений зі служби в органах Міністерства надзвичайних ситуацій України відповідно до наказу Міністра надзвичайних ситуацій України № 225 від 30.12.2010 року та такий наказ не є наказом про звільнення з військової служби в запас або у відставку як це передбачено пунктом 3 Порядку №1601, то відмова у видачі позивачу посвідчення і вручення нагрудного знаку «Ветеран військової служби» є правомірною, тому у визнанні протиправною відмови ІНФОРМАЦІЯ_1 у видачі позивачу посвідчення і вручення нагрудного знаку «Ветеран військової служби» належить відмовити.

Оскільки позовна вимога про зобов`язання видати ОСОБА_1 посвідчення і вручення нагрудного знаку «Ветеран військової служби» є похідною від вимоги про визнання протиправною відмови у видачі посвідчення, вона також не підлягає задоволенню.

Таким чином, суд приходить до висновку, про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з нормами частин першої, другої статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановленим статтею 78 цього Кодексу.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позовна заява не підлягає до задоволення.

Відповідно до статті 139 КАС України судові витрати стягненню зі сторін не підлягають.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255, 295, пп.15.5 п. 15 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії відмовити повністю.

Судові витрати стягненню не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається через Львівський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 02.01.2020 року.

Суддя Карп`як Оксана Орестівна