Справа № 560/1064/19
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2019-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/1064/19

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Ковальчук О.К.

Суддя-доповідач - Ватаманюк Р.В.

24 грудня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ватаманюка Р.В.

суддів: Драчук Т. О. Полотнянка Ю.П. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Михайленко К.Т.,

представника позивача: Онисько М. М.,

представника відповідача Казарець О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 21 серпня 2019 року (повне рішення складено 29 серпня 2019 року у м. Хмельницький) у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЕТИЧІВ АГРО" (далі - позивач) до Головного управління ДФС у Хмельницькій області (далі - відповідач) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В :

позивач 08.04.2019 звернувся із позовом до Хмельницького окружного адміністративного суду в якому просив визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 26.03.2019 №, №, від 02.01.2019 №000091303, №.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 21.08.2019 позов задоволено частково.

Визнано неправомірними та скасовано податкові повідомлення - рішення Головного управління ДФС у Хмельницькій області від 26.03.2019 № і .

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто на користь ТОВ "ЛЕТИЧІВ АГРО" 18044,70 грн судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Хмельницькій області.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказав, що судом першої інстанції безпідставно не враховано те, що з первинних документів неможливо ідентифікувати які саме послуги надавались позивачу контрагентами відповідно до Державного класифікатора продукції та послуг. Також, позивачем документально не підтверджено факт використання абонентських консультаційних послуг в господарській діяльності, тому у нього виник обов`язок нарахувати податкові зобов`язання відповідно до пп. "г" п. 198.5 ст. 198 Податкового кодексу України на суму сформованого податкового кредиту.

Крім того, відповідач вказує на розбіжності в документах наданих позивачем під час позапланової перевірки стосовно структури полів та документами, що надавалися позивачем до планової перевірки щодо установки структури посівних площ.

Водночас, скаржник вказує на те, що позивачем останнім днем звітного (податкового) періоду не складено окремі зведені податкові накладні за операціями, що не використані у власній господарській діяльності, на загальну суму 1245590 грн в т.ч. ПДВ 622795 грн.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу вказавши, що відсутність максимальної деталізації виду виконавчих послуг та окремих позицій у первинних облікових документах, які не впливають на зміст господарської операції, не перешкоджає прийняттю цих документів до обліку та не є свідченням відсутності виконаних господарських операцій. Окрім того, за своїм економіко-юридичним змістом послуга являє собою діяльність, результати якої не мають матеріального виразу, а реалізуються та споживаються у процесі її здійснення.

Також позивач вказує на те, що жодна з податкових накладних, яка була складена ТОВ "АГРОПРОСПЕРІС" та ТОВ "Біо Агро" на користь ТОВ "ЛЕТИЧІВ АГРО", не була заблокована Державною фіскальною службою України, що свідчить про відповідність податкових накладних вимогам п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України.

При цьому, позивач у своєму відзиві також спростовує доводи апелянта про перевищення площі посівів згідно актів списання посівного матеріалу площами згідно документу "Установка структури посівних площ" та вказує, крім іншого, що відбулося повторне дозасіяння поля, а не перевищення площ полів.

Представник відповідача в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав у повному обсязі та просив колегію суддів її задовольнити.

Представник позивача заперечив проти апеляційної скарги.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлені та неоспорені сторонами такі обставини.

ТОВ "ЛЕТИЧІВ АГРО" зареєстроване Летичівською районною державною адміністрацією Хмельницької області 12.05.2007.

01.02.2015 позивач та ТОВ "Біо Агро" уклали договір №01-02-15АПб про надання абонентських послуг, згідно з підпунктом 1.1 пункту 1 якого ТОВ "Біо Агро" зобов`язується надати ТОВ "ЛЕТИЧІВ АГРО" абонентські послуги, в обсязі і на умовах, передбачених даним договором. Відповідно до підпункту 1.2 пункту 1 договору, за надані виконавцем послуги замовник сплачує абонентську плату на підставі, в розмірах та у спосіб, що передбачені цим договором. Пунктом 2 договору передбачено, що виконавець зобов`язаний надати послуги, зокрема, з організації і здійснення методологічно-технологічного забезпечення функціонування галузі рослинництва замовника, організації господарських операцій на орендованих або власних земельних ділянках (частках) з точки зору агрономії, з організації і здійснення комплексної механізації, автоматизації, електрифікації і передових методів організації сільськогосподарського виробництва з метою прискорення темпів зросту виробництва і продуктивності праці замовника, організації господарських операцій на орендованих або власних земельних ділянках (частках) з точки зору інженерії, з організації і здійснення замовником закупівель продукції виробничо-технічного призначення, товарів народного споживання, робіт та послуг від третіх осіб - контрагентів замовника з метою забезпечення безперебійної та результативної фінансово- господарської діяльності замовника, організації господарських операцій на орендованих або власних земельних ділянках (частках) з точки зору матеріально-технічного забезпечення, з економічної безпеки стосовно організації та функціонування фінансово-господарської діяльності замовника, організації господарських операцій на орендованих або власних земельних ділянках (частках) з точки зору економічної безпеки сільськогосподарського виробництва.

04.01.2016 позивач та ТОВ "АГРОПРОСПЕРІС" уклали договір про надання абонентських послуг №14- АП/РА. Пунктом 1 вказаного договору визначений перелік робіт та послуг, які ТОВ "АГРОПРОСПЕРІС" зобов`язується надати ТОВ "ЛЕТИЧІВ АГРО", а саме абонентські послуги в обсязі і на умовах, передбачених даним договором, зокрема, але невиключно: консультаційні, а також послуги з розроблення, постачання та тестування програмного забезпечення, з оброблення даних та надання консультацій з питань інформатизації, надання інформації та інших послуг у сфері інформатизації, у тому числі з використанням комп`ютерних систем, юридичні (у тому числі адвокатські) послуги та інші послуги що випливають з статті 2 цього Договору. Згідно з пунктом 2 договору виконавець бере на себе зобов`язання з надання наступних послуг, зокрема: юридичні послуги, юридична допомога (в тому числі адвокатська), організація і здійснення науково-економічної та організаційно-економічної діяльності, послуги по персоналу, послуги по питанням продажу товару, послуги з оброблення даних та надання консультацій з питань інформатизації, стандартизації систем управління (ISO), інформаційно-консультаційні послуги з питань бухгалтерського та податкового обліку, послуги з точки зору агрономії щодо організації і здійснення методологічно-технологічного забезпечення функціонування галузі рослинництва, організації господарських операцій.

На підставі укладених договорів позивач придбав у ТОВ "Біо Агро" абонентські послуги на загальну суму 3148010, в тому числі ПДВ- 524670 грн., та у ТОВ "АГРОПРОСПЕРІС" - на загальну суму 2660298 грн, в тому числі ПДВ - 443383 грн.

Виконання передбачених договорами послуг засвідчене актами здачі-приймання абонентських консультаційних послуг, підписаними представниками позивача та його контрагентів. А їх попередня оплата податковими накладними, виписаними ТОВ "Біо Агро" та ТОВ "АГРОПРОСПЕРІС", з зазначенням виду послуг - абонентських консультаційних послуг та коду ДКПП "70.22".

До кожного акту здачі-приймання абонентських консультаційних послуг виконавець надав позивачу звіт про виконання послуг.

Відповідно до наданих звітів ТОВ "АГРОПРОСПЕРІС" та ТОВ "Біо Агро" позивачу надані абонентські консультаційні послуги, види та детальний перелік яких передбачений договорами про надання послуг з цими контрагентами.

Отримавши від постачальників послуг податкові накладні, які підтверджують факт попередньої оплати цих послуг, позивач включив до податкового кредиту відповідних звітних періодів ПДВ, сплачений у їх вартості.

На підставі наказу Головного управління ДФС у Хмельницькій області від 25.09.2018 №2760, направлень від 05.10.2018 №3072, №3074, №3073, від 09.10.2018 №3110, відповідно до статей 20, 75, 77, 81, 82 Податкового кодексу України, плану-графіка проведення документальних планових виїзних перевірок платників податків на 2018 рік, проведена планова виїзна документальна перевірка ТОВ "ЛЕТИЧІВ АГРО" з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.07.2015 по 30.06.2018, валютного законодавства за період з 01.07.2015 по 30.06.2018, з питань єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 по 30.06.2018.

27.11.2018 за наслідками перевірки складений акт № 1661/22-01-14-02/34978673, яким зафіксовані порушення вимог абзацу "г" пункту 198.5, статті 198, пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, щодо заниження податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету в періоді, що перевірявся в загальній сумі 97322 грн., у тому числі за березень 2017 року в сумі 97322 грн, завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (р.21 Декларацій з ПДВ) всього в сумі 1515189 грн. за червень 2018 року, пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України, пункту 11 наказу Мінфіну від 31.12.2015, №1307 "Про затвердження форми податкової накладної та Порядку заповнення податкової накладної" у зв`язку з чим, позивач за останнім днем звітного (податкового) періоду не склав окремі зведені податкові накладні за операціями, що не використанні у власній господарській діяльності, на загальну суму ПДВ 1612511 грн, підпункту "а" пункту 176.2 статті 176 розділу IV Податкового кодексу України та пункту 3.1 розділів III Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку, затвердженого Міністерством фінансів України від 13.01.2015 №4, в податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку за 3, 4 квартал 2017 року поданий з недостовірними відомостями, а саме невірно вказано податкові номери 5 фізичних осіб, яким нарахований та виплачений дохід, пункту 164.3 статті 164, пункту 54.2 статті 54, підпункту "а" пункту 176.2 статті 176 та підпункту 168.1.1, підпункту 168.1.4, пункту 168.1, статті 168 Податкового кодексу України щодо своєчасного нарахування, утримання та перерахування до бюджету податку на доходи фізичних осіб з доходу від надання майна в оренду за 2015 рік на загальну суму 513576,95 грн, в тому числі за вересень 2015 року в сумі 346117,76 грн, за жовтень 2015 року в сумі 116469,96 грн, за листопад 2015 року в сумі 27251,57 грн, за грудень 2015 року в сумі 23737,66 грн, абзацу 1 частини 5, абзаців 1, 2 частини 8 статті 9 закону України від 08.07.2010 № 2464-VI "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", щодо несвоєчасної сплати нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в сумі 102242,48 грн. за виплачену частково (авансом) заробітну плату на яку нараховується ЄСВ в 27.01.2017 за січень 2017 року (фактична сплата ЄСВ до бюджету здійснена 30.01.2017, 31.01.2017 та 07.02.2017), підпункту 1.4. статті 161 підрозділу 10 Інші перехідні положення, підпункту 168.1.4, пункту 168.1 статті 168, підпункту "а" пункту 176.2 статті 176 Податкового кодексу України щодо несвоєчасного нарахування утримання та сплати військового збору на загальну суму 35922,66 грн, в тому числі за вересень 2015 року в сумі 30081,86 грн, за жовтень 2015 року в сумі 4212,23 грн, за листопад 2015 року в сумі 803,59 грн, за грудень 2015 року в сумі 824,99 грн, статей 2, 3, 21, 24, КЗпП України та Постанови Кабінету Міністрів України від 17.06.2015 № 413 "Про порядок повідомлення Державній фіскальній службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу" щодо неналежного оформлення трудових відносин ТОВ "ЛЕТИЧІВ АГРО" з громадянами (трудові договори не укладені, про допуск найманих працівників до роботи завчасно органи ДФС у встановленому порядку не повідомлені).

На підставі зазначених висновків відповідач виніс податкові повідомлення-рішення від 02.01.2019 №000091303, яким застосував штрафні санкції у розмірі 119640,53 грн, №, яким застосував штрафну санкцію у розмірі 4 290,32 грн, №, яким застосував штраф в розмірі 50% у сумі 707486 грн, №, яким донарахував податок на додану вартість у розмірі 97 322 грн., та застосував штрафну санкцію у розмірі 24 331 грн, №, яким зменшив від`ємне значення з податку на додану вартість, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду у розмірі 1515189 грн.

Не погодившись з вказаними податковими повідомленнями-рішеннями позивач подав до Державної фіскальної служби України адміністративну скаргу.

На підставі наказу Державної фіскальної служби України від 05.03.2019 №170, направлень, виданих ГУ ДФС у Хмельницькій області від 06.03.2019 №822, №821, від 11.03.2019 №837, відповідно до статей 20, 75, 77, підпункту 78.1.5 пункту 78.1 статті 78, пункту 82.2 статті 82 Податкового кодексу України, проведена позапланова виїзна документальна перевірка ТОВ "ЛЕТИЧІВ АГРО" з питань дотримання вимог податкового законодавства щодо оподаткування податком на додану вартість, що стали предметом оскарження.

15.05.2019 за наслідками перевірки складений акт №0154 /22-01-14-02/34978673, яким зафіксовані порушення вимог абзацу "г" пункту 198.5, статті 198, пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, в результаті чого завищено від`ємне значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (р.21 Декларацій з ПДВ) в сумі 1296260 грн. за червень 2018 року, пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України, пункту 11 наказу Мінфіну від 31.12.2015, №1307 "Про затвердження форми податкової накладної та Порядку заповнення податкової накладної", ТОВ "ЛЕТИЧІВ АГРО" останнім днем звітного (податкового) періоду не складено окремі зведені податкові накладні за операціями, що не використанні у власній господарській діяльності, на загальну суму ПДВ 1296260 грн., в тому числі за: жовтень 2015 в сумі 41975 грн., квітень 2016 в сумі 8696 грн., січень 2017 в сумі 49856 грн., лютий 2017 в сумі 49727 грн., березень 2017 в сумі 49792 грн., квітень 2017 в сумі 249792 грн., травень 2017 в сумі 151249 грн., червень 2017 в сумі 49792 грн., липень 2017 в сумі 49792 грн., серпень 2017 в сумі 49792 грн., вересень 2017 в сумі 49792 грн., жовтень 2017 в сумі 49792 грн., листопад 2017 в сумі 49792 грн., грудень 2017 в сумі 25870 грн., січень 2018 в сумі 49792 грн., лютий 2018 в сумі 61594 грн., березень 2018 в сумі 61594 грн., квітень 2018 в сумі 65857 грн., травень 2018 в сумі 65857 грн., червень 2018 в сумі 65857 грн.

20.03.2019, з врахуванням висновків акту позапланової перевірки, Державна фіскальна служба України прийняла рішення про результати розгляду скарги, яким скасувала податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Хмельницькій області від 02.01.2019 № внаслідок непідтвердження визначення грошових зобов`язань висновками акта ГУ ДФС у Хмельницькій області від 15.03.2019 №0154/22-01-14-02/34978673 про результати документальної позапланової виїзної перевірки, від 02.01.2019 №, № в частині зменшення від`ємного значення, застосування штрафних санкцій, що непідтверджені висновками акта ГУ ДФС у Хмельницькій області від 15.03.2019 №0154/22-01-14-02/34978673 про результати документальної позапланової виїзної перевірки, а в іншій частині зазначені податкові повідомлення-рішення та податкові повідомлення-рішення ГУ ДФС у Хмельницькій області від 02.01.2019 №, №000091303 залишила без змін.

На підставі вказаного рішення, Головне управління ДФС у Хмельницькій області винесло нові податкові повідомлення-рішення, а саме податкове повідомлення-рішення форми "Д" від 02.01.2019 №000091303, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб у вигляді штрафної санкції в сумі 119640,53 грн., податкове повідомлення-рішення форми "Д" від 02.01.2019 №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з військового збору у вигляді штрафної санкції в сумі 4290,32 грн, податкове повідомлення-рішення форми "В4" від 26.03.2019 № , яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість в сумі 1296260 грн. та податкове повідомлення-рішення форми "ПН" від 26.03.2019 № , яким до позивача застосовано штрафну (фінансову) санкцію у сумі 622795 грн.

Не погоджуючись з зазначеними податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції дійшов висновку, що код наданих послуг зазначений у податкових накладних їх виконавцями у відповідності до отриманих роз`яснень Державної служби статистики України, вказані податкові накладні зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних, тому правомірно слугували підставою для формування податкового кредиту за наслідками попередньої оплати абонентських консультаційних послуг .

При цьому, позивач довів факт використання операцій у власній господарській діяльності по виписаним ТОВ "АГРОПРОСПЕРІС" та ТОВ "Біо Агро" податковим накладним, а тому підстави для застосування відповідачем вимог статті 120-1 ПК України відсутні.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції за такими доводами.

Згідно підпункту 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно до пп. 198.1 і 198.2 ст. 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Пунктом 198.3 ст. 198 ПК України встановлено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до вимог пункту 201.10 ст. 201 ПК України, підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, є податкова накладна, що видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця.

У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов`язкові реквізити: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата виписування податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця); ґ) місцезнаходження юридичної особи - продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку; д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; и) вид цивільно-правового договору; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України).

Згідно п. 201.6 ст. 201 ПК України податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов`язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця.

Згідно матеріалів справи, підставою для податкового повідомлення-рішення від 26.03.2019 №, яким зменшено від`ємне значення з податку на додану вартість, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду у розмірі 1296260 грн, слугували висновки перевірки про порушення пункту 198.5 статті 198 ПК України та заниження позивачем податкових зобов`язань з ПДВ на суму 968053 грн по операціях з придбання від ТОВ "АГРОПРОСПЕРІС" та ТОВ "Біо Агро" абонентських послуг, оформлених податковими накладними, заповненими з порушенням вимог пункту 201.1 статті 201 ПК України та Державного класифікатора продукції та послуг 016:2010, що не надало змоги ідентифікувати зміст послуг, що постачався, їх обсяг та вартість, та зв`язок з господарською діяльністю позивача.

За даними перевірки номенклатура абонентські консультаційні послуги, зазначена в актах здачі-приймання робіт (надання послуг), та податкових накладних, не дає змоги ідентифікувати, вид послуг ТОВ "АГРОПРОСПЕРІС" та ТОВ "Біо Агро" наданих ТОВ "ЛЕТИЧІВ АГРО" відповідно до Державного класифікатора продукції та послуг, оскільки договори про надання абонентських послуг від 04.01.2016 №14-АП/РА, від 01.02.2015 № 01-01-15 АП6 містять широкий перелік послуг, що мають різні КВЕДи та не відносяться виключно до класу 70.22 "Консультування з питань комерційної діяльності й керування".

Порядок заповнення податкової накладної затверджений наказом Міністерства фінансів України №1307 від 31.12.2015, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 26.01.2016 за №137/28267 (далі - Порядок №1307).

Відповідно до пункту 16 Порядку №1307 до розділу Б табличної частини податкової накладної вносяться дані у розрізі номенклатури постачання товарів/послуг, зокрема, до граф 3.1, 3.3 - код товару згідно з УКТ ЗЕД або код послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг (далі - ДКПП). У разі постачання послуги заповнюється графа 3.3, в якій зазначається код послуги згідно з ДКПП.

Державний класифікатор продукції та послуг (ДКПП) затверджено наказом Держспоживстандарту України від 11.10.2010 №457 "Про затвердження та скасування національних класифікаторів".

Згідно з вказаних положень зазначеного наказу ДКПП узгоджений із Класифікацією видів економічної діяльності ДК009:2010 (КВЕД-2010) та класи послуг у ДКПП відповідають видам діяльності в класах КВЕД-2010. Тобто згідно з ДКПП продукція/послуга - це результат окремого виду економічної діяльності, визначеного в КВЕД-2010. Таким чином, код продукції згідно з ДКПП має відповідати коду КВЕД для відповідного виду діяльності.

На запит ТОВ "АГРОПРОСПЕРІС" від 25.01.2017 №3/1 Державна служба статистики України листом від 24.02.2017 №14.4.-06/38-17 повідомила, що діяльність із надання консультаційних послуг, управлінської та організаційної підтримки компаніям та іншим організаціям з питань керування, корпоративного стратегічного й оперативного планування, визначення напрямів розвитку бізнесу, управління змінами, зниження собівартості та інших фінансових питань, маркетингових цілей і політики, кадрової політики, стратегії виплат компенсацій і пенсій, планування виробництва та контролю (у тому числі юридичні, IT, PR, HR, бухгалтерські послуги тощо) класифікують у позиції 70.22 "Консультування з питань комерційної діяльності й керування".

06.12.2018 №62 ТОВ "АГРОПРОСПЕРІС" надіслало відповідний запит і до ДП НДІ "Система" (розробник ДКПП) з запитом щодо визначення коду діяльності за КВЕД і послуги за ДКПП. Листом від 10.12.18 №19/1637 ДП НДІ "Система" підтвердило, що послуги надані ТОВ "АГРОПРОСПЕРІС" класифікуються за кодом 70.22 за ДКПП.

Отже, код наданих послуг зазначений у податкових накладних їх виконавцями у відповідності до отриманих роз`яснень Державної служби статистики України.

Зазначені податкові накладні зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних, тому правомірно слугували підставою для формування податкового кредиту за наслідками попередньої оплати абонентських консультаційних послуг .

Таким чином, податкові накладні, складені ТОВ "АГРОПРОСПЕРІС" та ТОВ "Біо Агро" по факту попередньої оплати позивачем абонентських консультаційних послуг з зазначенням коду ДКПП "70.22", складені з дотриманням пункту 201.1 статті 200 ПК України, а тому правомірно слугували підставою для формування позивачем податкового кредиту у відповідних звітних періодах.

При цьому, колегія суддів враховує твердження податкового органу про відсутність сумнівів у реальності господарських операцій позивача з його контрагентами.

Водночас, судом першої інстанції вірно вказано та узгоджується з позицією Верховного Суду, що ПК України не містить положень, що дозволяють контролюючому органу оцінювати затрати з точки зору їх доцільності, раціональності та ефективності, платник здійснює фінансово-господарську діяльність на власний ризик, а тому вправі самостійно оцінювати її ефективність та доцільність. А відтак платник самостійно вирішує, які саме витрати йому необхідно здійснити для забезпечення своєї діяльності, та вправі самостійно обирати виконавців послуг.

Не зазначення певної інформації при оформленні актів здачі - приймання робіт (надання послуг), звітів про надані послуги, не є безумовною підставою для висновку про позбавлення їх юридичної сили та доказовості, а відтак не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних, зокрема інших первинних документів, випливає, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце (відбулися).

В тому числі, ступінь деталізації опису господарської операції у первинному документі законодавством не встановлено. Більше того, не заповнення у певних облікових документах окремих позицій, які не впливають на зміст господарської операції, а також відсутність максимальної деталізації виду виконаних послуг не перешкоджає прийняттю цих документів до обліку та не є свідченням відсутності виконаних господарських операцій.

Умовою документального підтвердження операцій є можливість на підставі наявних документів зробити висновки про те, що витрати фактично понесені.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що факт надання послуг ТОВ "АГРОПРОСПЕРІС" та ТОВ "Біо Агро" підтверджується актами-здачі приймання робіт (дання послуг), а їх зміст, обсяг та приналежність до господарської діяльності засвідчується реєстром договорів у кладених ТОВ "ЛЕТИЧІВ АГРО" з контрагентами, реєстром відвантажень власновирощеної сільськогосподарської продукції до станцій призначення, реєстром митних декларацій, реєстром звернення працівників ТОВ "ЛЕТИЧІВ АГРО" до ТОВ "АГРОПРОСПЕРІС" з нагальних питань, які виникли в процесі використання 1С, ПК, а також змістом послуг та їх обсяг, які надавалися ТОВ "Біо Агро" на користь ТОВ "ЛЕТИЧІВ АГРО".

При цьому, послуги надані ТОВ "АГРОПРОСПЕРІС" та ТОВ "Біо Агро" зумовлені в першу чергу виробничою необхідністю, у зв`язку з відсутністю відповідних спеціалістів у штаті позивача. Штатний розпис позивача повністю складається із виробничих професій (водії, апаратники оброблення зерна, вагарі, комірники, слюсарі, енергетики, сторожа, столяри, трактористи, машиністи зернових навантажувально-розвантажувальних машин, фахівці кількісно-якісного обліку зерна, пробовідбірник, лаборант).

ТОВ "ЛЕТИЧІВ АГРО" не має в своєму штаті програмістів або інших IT спеціалістів, економістів, консультантів, юристів, HR та PR спеціалістів, логістів, внутрішніх аудиторів, аналітиків консолідованої інформації, консультантів з питань ліквідності, менеджерів з постачання. Всі ці функції передані на аутсорсинг і виконуються саме працівниками ТОВ "АГРОПРОСПЕРІС" та ТОВ "Біо Агро".

Згідно п. 198.5 ст. 198 ПК України, платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися:

а) в операціях, що не є об`єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу) або місце постачання яких розташоване за межами митної території України;

б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу та операцій, передбачених пунктом 197.11 статті 197 цього Кодексу);

в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів;

г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).

Відтак, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідачем не доведене існування обставин, яві відповідно пункту 198.5 статті 198 ПК України є підставою для збільшення позивачем зобов`язань з ПДВ по операціях з придбання послуг від ТОВ "АГРОПРОСПЕРІС" та ТОВ "Біо Агро".

Стосовно доводів відповідача про те, що витрати, здійснені на різницю в площі одного і того ж поля, зазначених у актах ВЗСГ 4 і Структурі полів використані позивачем не в господарській діяльності суд зазначає наступне.

Підпунктом 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 ПК України визначено, що господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Відповідно до п. 44.1 ст. 44 ПК України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Згідно з пунктом 44.2 ст. 44 ПК України для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності.

Статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 № 996-XIV (далі - Закон №996-XIV) вказано, що господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства. Первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до ст. 9 Закону №996-XIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Отже, витрати платника податку визнаються такими, що пов`язані з господарською діяльністю платника податку у разі, якщо такі витрати пов`язані з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів та спрямовані на отримання доходу.

Згідно матеріалів справи, основним видом господарської діяльності позивача є виробництво сільськогосподарських культур.

Зі службової записки ОСОБА_1 слідує, що на полі густота висіву не відповідає встановленій початковій густоті, у зв`язку з тим, що була зміна сорту відповідно змінилась маса.

Як наслідок, головним агрономом запропоновано провести ремонт посіву в кількості 20 га насінням покупним соя рання Медок 3 репродукція протруєна.

В подальшому, з врахуванням вказаної службової записки, Генеральним директором ТОВ "ДЕТИЧІВ АГРО" видано наказ №77 від 11.05.2017 про ремонт посіву загальною площею 20 га.

Тобто, відбулося повторне дозасіяння поля, а не перевищення площ полів над "Установкою структури посівних площ".

При цьому, відповідачем не заперечується факт здійснення позивачем витрат на насіння, мінеральні, органічні і бактеріальні добрива, засоби хімічного захисту рослин, ПМП, тощо, у розмірах, вказаних ним у бухгалтерському обліку. Не заперечується також те, акти витрат насіння та садивного матеріалу, акти про використання мінеральних, органічних і бактеріальних добрив та засобів хімічного захисту рослин, акти ВЗСГ 4 та інші документи, з дотриманням правил бухгалтерського обліку. Не заперечується відповідачем також той факт, що позивачем не перевищені законодавчо визначені норми витрат посівного матеріалу на кожне поле.

Разом з тим, висновки про перевищення площ полів (в розрізі номерів полів), на яких здійснено посів сільгоспкультур, згідно інших актів про витрати насіння і садивного матеріалу, над площам (в розрізі номерів полів), відповідач сформував на підставі Структури полів, яка не є первинним документом і не відповідає даним бухгалтерського обліку позивача.

Натомість, для встановлення фактичної плащі поля відповідачем не використані договори оренди землі, укладені позивачем з орендодавцями, згідно з якими визначено площу земельних ділянок наданих в оренду позивачу.

Колегія суддів відхиляє доводи відповідача про те, що вказані документи не є первинними, оскільки вказані документи містять обов`язкові для первинних документів реквізити, містять відомості про господарську операцію та підтверджують її здійснення.

Таким чином, судом першої інстанції вірно вказано, що оскільки відповідач під час перевірки не досліджував вказані первинні документи (договори оренди землі), а зробив висновки лише на підставі "Структури полів", висновки відповідача про перевищення площ полів (в розрізі номерів полів), на яких здійснено посів сільгоспкультур, згідно інших актів про витрати насіння і садивного матеріалу, над площам (в розрізі номерів полів), які підприємство самостійно визначило під посіви в документах "Установка структури посівних площ" є необґрунтованими, а зменшення від`ємного значення з податку на додану вартість, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду у розмірі 328207 грн безпідставним.

Відтак, податкове повідомлення-рішення від 26.03.2019 № прийняте відповідачем з порушенням норм ПК України.

Стосовно правомірності податкового повідомлення-рішення від 26.03.2019 №, про застосування до позивача на підставі статті 120-1 ПК України штрафу в розмірі 50% у сумі 622 795,00 грн за нереєстрацію податкової накладної на підставі пункту 198.5 статті 198 ПК України, суд зазначає наступне.

Пунктом 120-1.1. статті 120-1 ПК України визначено, що порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі: 10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів; 20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів; 30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів; 40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів; 50 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів.

Отже враховуючи, що під час розгляду справи позивач довів факт використання операцій у власній господарській діяльності по виписаним ТОВ "АГРОПРОСПЕРІС" та ТОВ "Біо Агро" податковим накладним, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що підстави для застосування відповідачем вимог статті 120-1 ПК України відсутні, а тому, податкове повідомлення-рішення від 26.03.2019 № також підлягає скасуванню.

Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 21 серпня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 27 грудня 2019 року.

Головуючий Ватаманюк Р.В.

Судді Драчук Т. О. Полотнянко Ю.П.