Справа № 520/182/19
Суддя: Рєзнікова С.С.
Дата ухвалення: 2019-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

24 грудня 2019 р.Справа № 520/182/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Рєзнікової С.С.,

Суддів: Старостіна В.В. ,

за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.,

позивача: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду заяву представника позивача Бондаренко ОСОБА_2 Миколайовича про ухвалення додаткової постанови по справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 21.10.2019 року по справі № 520/182/19

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління ДФС у Харківській області

про скасування податкового повідомлення-рішення,стягнення моральної та матеріальної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Другого апеляційного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 21.10.2019 року по справі № 520/182/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Харківській області про скасування податкового повідомлення-рішення,стягнення моральної та матеріальної шкоди.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 09.12.2019 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 21.10.2019 року по справі №520/182/19 залишено без змін. Повернуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн. 00 коп. квитанція № 0.0..1 від 11.03.2019 року сплачений в 16:21.

13.12.2019 представником позивача Бондаренком Геннадієм Миколайовичем подано заяву про винесення додаткового рішення по справі. В обґрунтування поданої заяви зазначено, що судом апеляційної інстанції не вирішено питання про повернення сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 21.10.2019 року по справі №520/182/19 у розмірі 1921,00 грн.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції 24.12.2019 позивач просив задовольнити вимоги заяви про ухвалення додаткового судового рішення по справі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, обговоривши доводи клопотання про ухвалення додаткового судового рішення, в якому заявник просив вирішити питання про повернення сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що таке клопотання не підлягає задоволенню.

Так, згідно з ч. 3 ст. 252 КАС України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Відповідно до ч. 5 ст. 143 КАС України, у випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.

За правилами п. 3 ч. 1 ст.252 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, в тому числі, судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Питання розподілу судових витрат врегульовано положеннями статті 139 КАС України, за змістом якої при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

При частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

У разі відмови у задоволенні вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, або залишення позовної заяви без розгляду чи закриття провадження у справі, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно з ч. 6 ст. 139 КАС України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Системний аналіз статті 139 КАС України свідчить про те, що судовий збір підлягає відшкодуванню або оплаті у випадку задоволення позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень.

Таким чином, суд, не вповноважений розподіляти судові витрати у випадку відмови в задоволенні позову стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень.

Крім того, у відповідності до ст. 7 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: 1) зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом; 2) повернення заяви або скарги; 3) відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі; 4) залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням); 5) закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

У випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю.

У разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

У разі укладення мирової угоди, відмови від позову, визнання позову відповідачем на стадії перегляду рішення в апеляційному чи касаційному порядку суд у відповідній ухвалі у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення скаржнику (заявнику) з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні відповідної апеляційної чи касаційної скарги.

Отже, викладеними нормами не передбачено можливості повернення сплаченого судового збору за подання ОСОБА_1 апеляційної скарги.

Враховуючи вищевказані положення чинного законодавства, у зв`язку з тим, що постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 09.12.2019 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 21.10.2019 року по справі №520/182/19 залишено без змін, в даному випадку, підстави для повернення або стягнення сплаченого позивачем ОСОБА_1 судового збору - відсутні.

За таких обставин, відсутні підстави для ухвалення апеляційним судом додаткового рішення у зазначеній справі за заявою представника позивача Бондаренком Геннадієм Миколайовичем щодо повернення сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 21.10.2019 року по справі №520/182/19 у розмірі 1921,00 грн.

За приписами частини 4 ст. 252 КАС України про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст. ст.ст. 134, 139, 243, 250, 252, 310, 321 Кодексу адміністративного судочинства, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_3 про ухвалення додаткового судового рішення по справі № 520/182/19 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дати її підписання та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)Рєзнікова С.С.
Судді(підпис) (підпис) Старостін В.В. Бегунц А.О.

Повний текст ухвали складено 24.12.2019 року