Справа № 340/2498/19
Суддя: Мельник В.В.
Дата ухвалення: 2019-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

18 грудня 2019 року м. Дніпросправа № 340/2498/19
Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Мельника В.В. (доповідач),

суддів: Сафронової С.В., Чепурнова Д.В.,

за участю секретаря судового засідання Царьової Н.П.,

розглянувши у відкритому

судовому засіданні в м. Дніпрі

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області

на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 07 листопада 2019 року (головуючий суддя Петренко О.С.) в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області

про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (далі Відповідач) в якому просив суд:

- визнати протиправним та нечинним з моменту прийняття рішення №40 від 20.09.2019 року Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області зарахувати до страхового стажу для пенсії ОСОБА_1 час перебування його на інвалідності, у зв`язку з професійним захворюванням у період з 24 лютого 2016 року по 11 вересня 2019 року, як пільговий стаж шахтаря, згідно з ст.14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та здійснити перерахунок і виплату йому пенсії по інвалідності, в зв`язку з професійним захворюванням в розмірі 80 % середньої заробітної плати шахтаря, але не менше як 3 розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, згідно ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», з 12 вересня 2019 року на весь період отримання пенсії по інвалідності, в зв`язку з професійним захворюванням.

В обґрунтування позовної заяви зазначено про те, що 12.09.2019 року Позивач звернувся до Маловисківського відділу обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, що є структурним підрозділом Відповідача, із заявою, в якій просив зарахувати до його страхового стажу для пенсії час перебування на інвалідності у зв`язку з професійним захворюванням у період з 24.02.2016 р. по 11.09.2019р. (3 роки 6 місяців 18 днів) як пільговий стаж шахтаря, згідно ст.14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст.1 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» та здійснити перерахунок і виплату йому пенсії за віком в розмірі 80% середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як 3 розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, однак рішенням Відповідача №40 від 20.09.2019 року ОСОБА_1 було відмовлено в перерахунку пенсії. Не погоджуючись з відмовою Відповідача у перерахунку пенсії Позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 07 листопада 2019 року по справі №340/2498/19 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії задоволено (а.с. 49-53).

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, оскаржив його в апеляційному порядку (а.с. 57-58).

В апеляційній скарзі заявник, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Вимоги апеляційної скарги мотивовано тим, що суд першої інстанції не надав належної оцінки тому, що період з дня встановлення інвалідності до досягнення особою пенсійного віку зараховується до страхового стажу при обчисленні розміру пенсії за віком, тобто цей період зараховується до страхового стажу лише за час отримання пенсії по інвалідності у зв`язку з професійним захворюванням при переході на пенсію за віком, а в даному випадку Позивач 50 річного віку не досяг, що свідчить про відсутність підстав для перерахунку пенсії на підставі ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить суд залишити апеляційну скаргу без задоволення, рішення суду першої інстанції без змін як законне та обґрунтоване.

18 грудня 2019 року на адресу Третього апеляційного адміністративного суду надійшло клопотання від Відповідача про розгляд справи без участі представника Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області на підставі наявних матеріалів справи.

Учасники справи, які були належним чином сповіщені про місце, дату та час розгляду справи в судове засідання своїх представників не направили, про причини їх неявки суд не сповістили.

За таких обставин, колегія суддів ухвалила розглянути справу без участі представників учасників справи та без фіксування судового засідання технічними засобами у відповідності до ч. 4 ст. 229, ч. 2 ст. 313 КАС України.

Дослідивши вимоги та підстави апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла таких висновків.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 працював в Смолінській шахті Східного гірничо-збагачувального комбінату в такі періоди на посадах: з 29.04.2003 року по 01.01.2004 року учень гірника підземного, гірник підземної шахти; з 02.01.2004 року по 02.01.2006 року кріпильник підземний, з 03.01.2006 року по 31.03.2006 року гірник підземний, з 01.04.2006 року 10.09.2015 року машиніст електровоза підземний, що підтверджується записами в трудовій книжці, даними довідок підприємства про пільговий стаж шахтаря, наявними в матеріалах справи, а також розрахунком стажу, здійсненим відповідачем (а.с. 14-18, 26-27).

10.09.2015 року Позивача звільнено у зв`язку з виявленою невідповідністю виконуваній роботі внаслідок стану здоров`я, який перешкоджає продовженню даної роботи (а.с. 15,зв.бік).

Згідно медичного висновку Українського науково-дослідного інституту від 22.01.2016 року Позивачу встановлено професійний характер захворювання (а.с. 22-23).

Відповідно до акту №7-14 НК розслідування хронічного професійного захворювання від 04.02.2016 року встановлено, що захворювання Позивача виникло внаслідок роботи в особливо важких та особливо шкідливих умовах праці на Смолінській, Новокостянтинівській шахтах ДП «Схід ГЗК» (а.с.20-21).

З 24.02.2016 року ОСОБА_1 встановлено третю групу інвалідності, що підтверджується випискою з акта огляду медико-соціальної експертної комісії №169625 від 15.03.2016 року (а.с. 18).

З 01.04.2019 року і по теперішній час позивач перебуває на інвалідності (третя група, безстроково) у зв`язку з професійним захворюванням, що підтверджується довідкою до акту огляду МСЕК серії 12ААБ №173492, довідкою про результати визначення ступеня втрати працездатності серії 12ААА №012016, якою встановлено 60% втрати професійної працездатності (а.с.19).

13.09.2019 року позивач звернувся до Маловисківського відділу обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, що є структурним підрозділом Відповідача, із заявою про зарахування до страхового стажу для пенсії час перебування на інвалідності у зв`язку з професійним захворюванням у період з 24.02.2016 року по 11.09.2019 року (3 роки 6 місяців 18 днів) як пільговий стаж шахтаря згідно ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст.1 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» та здійснити перерахунок і виплату моєї пенсії за віком в розмірі 80% середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як 3 розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність (а.с.11).

Рішенням Відповідача №40 від 20.09.2019 року Позивачу відмовлено в перерахунку пенсії, оскільки цей період зараховується до страхового стажу лише за час отримання пенсії по інвалідності у зв`язку з професійним захворюванням при переході на пенсію за віком, а Позивач права на пенсію за віком не має (а.с.13).

Правомірність відмови Відповідача у перерахунку пенсії Позивачу із зарахуванням до страхового стажу для пенсії час перебування на інвалідності у зв`язку з професійним захворюванням є предметом судового розгляду в даній справі.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції виходив з того, що позивач, відповідно до ст.1 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», а також згідно ст.14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», у період роботи на Смолінській шахті ДП «СХІД ГЗК» з 20.08.2002 року по 10.09.2015 року набув пільговий стаж шахтаря, який складає 11 років 9 місяців 20 днів, а час перебування його на інвалідності у зв`язку з професійним захворюванням, на момент звернення з заявою до Відповідача (13 вересня 2019 року) 3 роки 6 місяців 18 днів, має бути зарахований до страхового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах та складатиме більше ніж 15 років стажу шахтаря.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 09.09.2008 року №345-VI (далі Закон №345-VI) дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі - шахтарі), та членів їх сімей.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІV (далі Закон №1058-ІV).

Відповідно до ч.1 ст.24 Закону №1058-ІV, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

До страхового стажу для обчислення розміру пенсії за віком, з якого обчислюється розмір пенсії по інвалідності або у зв`язку з втратою годувальника, крім наявного страхового стажу, зараховується також на загальних підставах відповідно період з дня встановлення інвалідності до досягнення застрахованою особою віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, та період з дня смерті годувальника до дати, коли годувальник досяг би віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону.

Час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах.

Аналогічні норми містяться і в ч.5 ст.56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-ХІІ, відповідно до яких час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до стажу роботи для призначення пенсії за віком, а також до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах.

З урахуванням наявних в матеріалах справи доказах, колегія суддів дійшла висновку про те, що Позивач, відповідно до ст.1 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», а також згідно ст.14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», у період роботи на Смолінській шахті ДП «СХІД ГЗК» з 20.08.2002 року по 10.09.2015 року набув пільговий стаж шахтаря, який складає 11 років 9 місяців 20 днів, а час перебування його на інвалідності у зв`язку з професійним захворюванням, на момент звернення з заявою до відповідача (13 вересня 2019 року) 3 роки 6 місяців 18 днів, має бути зарахований до страхового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах та складатиме більше ніж 15 років стажу шахтаря.

При цьому, суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими посилання Відповідача на можливість зарахування часу перебування Позивача на інвалідності до його страхового стажу лише при переході на пенсію за віком, оскільки ч.1 ст.24 Закону №1058-ІV як в редакції чинній на момент встановлення Позивачу інвалідності, так і в редакції чинній на момент звернення Позивача до Відповідача, в межах спірних правовідносин, не встановлено обмеження щодо зарахування часу перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням до страхового стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах лише при переході на пенсію за віком.

Відповідно до ст. 8 Закону №345-VI, мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Також, згідно з абз.3 ч.1 ст.28 Закону №1058-ІV мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», та працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 року для жінок за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу) застрахованої особи, визначеної відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

З огляду на вищевикладене, враховуючи приписи ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», відповідно до яких, мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80% середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як 3 розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно того, що Позивач набув право на отримання пенсії саме в такому розмірі.

Підсумовуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає, що Відповідач, в даному випадку, не довів належним чином правомірність відмови у зарахуванні часу перебування ОСОБА_1 на інвалідності у зв`язку з професійним захворюванням з 24.02.2016 року по 11.09.2019 року до страхового стажу роботи із шкідливими умовами останнього.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Суд враховує й те, що згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

За даних обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції під час розгляду даної справи об`єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права які регулюють саме ці правовідносини, зроблені судом першої інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються належними письмовими доказами, які зібрані та досліджені судом під час розгляду даної адміністративної справи, рішення суду першої інстанції у даній справі про задоволення позовних вимог прийнято без порушення норм процесуального та матеріального права, доводи апеляційної скарги Відповідача висновків суду не спростовують, тому рішення суду першої інстанції у цій справі необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу Відповідача - без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 243, 310, 316, 321, 322, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області - залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 07 листопада 2019 року по справі №340/2498/19 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

В повному обсязі постанова складена 23 грудня 2019 року.

Головуючий - суддя В.В. Мельник

суддя С.В. Сафронова

суддя Д.В. Чепурнов