Справа № 1.380.2019.005662
Суддя: Сидор Наталія Теодозіївна
Дата ухвалення: 2019-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №1.380.2019.005662
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без розгляду

23 грудня 2019 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Сидор Н.Т.,

за участю секретаря судового засідання Колодій О.Р.,

представника позивача Бойка Т.В.,

представника відповідача Козоріз О.О.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні заяву представника позивача про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду та поновлення цього строку та клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду у справі за позовом приватного підприємства «Тахо-2» до Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення,

в с т а н о в и в :

приватне підприємство «Тахо-2» (далі ПП «Тахо-2») звернулося до суду з позовом до Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління ДФС у Львівській області від 30.06.2017 № 8/13-01/12-04 про анулювання реєстрації платника єдиного податку ПП «Тахо-2».

Ухвалою судді від 05.11.2019 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви. У встановлений судом строк позивач виконав вимоги ухвали суду про залишення позовної заяви без руху.

Ухвалою судді від 22.11.2019 відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 16.12.2019.

Разом із позовною заявою позивачем також подано заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду. Заява обґрунтована тим, що позивач скористався своїм правом на оскарження рішення, що є предметом судового розгляду у цій справі, в адміністративному порядку. Рішення за результатом розгляду його скарги ним отримано не було. Зважаючи на те, що нормами Податкового кодексу України та Порядку оформлення і подання скарг платникам податків та їх розгляду контролюючими органами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 21.10.2015 № 916, передбачено, що відсутність рішення контролюючого органу за скаргою трактується як її задоволення, тому позивач не подавав позов до суду у встановлений законом строк.

Про те, що оскаржуване рішення не скасовано за результати розгляду його скарги в адміністративному порядку дізнався 10.10.2019 після отримання листа від Стрийського управління ГУ ДФС у Львівській області № 41206/10/54.12-15-12 від 22.08.2019. Відтак, вважає, що причини пропущення строку на оскарження рішення в судовому порядку є поважними, тому просить такий строк поновити.

Представник відповідача подала до суду клопотання про залишення позовної заяви без розгляду (вх. № 48128 від 16.12.2019). Вважає, що позивачем пропущено шестимісячний строк звернення до суду. Наголошує, що позивач скористався досудовим порядком вирішення спору 14.08.2017, однак із цим позовом до суду звернувся лише 19.11.2019.

Представник позивача в підготовчому судовому засіданні просив його заяву про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду та поновлення цього строку задовольнити, в задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду відмовити.

Представник відповідача в підготовчому судовому засіданні просила відмовити в задоволенні заяви представника позивача про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду та поновлення цього строку. Клопотання про залишення позовної заяви без розгляду підтримала, з підстав наведених у клопотанні.

Розглянувши заяву представника позивача про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду та поновлення цього строку та клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду, суд зазначає наступне.

Частиною 1 ст. 120 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) передбачено, що перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Зазначена норма встановлює загальний строк звернення до адміністративного суду в публічно-правових спорах. Водночас, за умови використання позивачем досудового порядку вирішення спору у випадках, коли законом передбачена така можливість або обов`язок, Кодексом адміністративного судочинства України встановлено скорочений строк звернення до суду.

Так, відповідно до ч. 4 ст. 122 КАС України якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Якщо рішення за результатами розгляду скарги позивача на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень не було прийнято та (або) вручено суб`єктом владних повноважень позивачу у строки, встановлені законом, то для звернення до адміністративного суду встановлюється шестимісячний строк, який обчислюється з дня звернення позивача до суб`єкта владних повноважень із відповідною скаргою на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Спеціальним нормативно-правовим актом, який встановлює окремі правила та положення для регулювання відносин оподаткування та захисту прав учасників податкових відносин, в тому числі захисту порушеного права в судовому порядку, є Податковий кодекс України.

Статтею 56 Податкового кодексу України (далі ПК України) визначено порядок оскарження рішень контролюючих органів.

Так, відповідно до п. 56.1 ст. 56 ПК України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Пунктом 56.18 ст. 56 ПК України визначено, що з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення. Рішення контролюючого органу, оскаржене в судовому порядку, не підлягає адміністративному оскарженню. Процедура адміністративного оскарження вважається досудовим порядком вирішення спору.

Відповідно до п. 102.1 ст. 102 ПК України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

У разі подання платником податку уточнюючого розрахунку до податкової декларації контролюючий орган має право визначити суму податкових зобов`язань за такою податковою декларацією протягом 1095 днів з дня подання уточнюючого розрахунку.

Пунктом 102.2 ст. 102 ПК України визначені випадки, коли грошове зобов`язання може бути нараховане або провадження у справі про стягнення такого податку може бути розпочате без дотримання строку давності, визначеного в абзаці першому пункту 102.1 цієї статті.

Отже, п. 56.18 ст. 56 ПК України встановлено спеціальний строк у податкових правовідносинах, протягом якого за загальним правилом платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу. Водночас п. 56.19 ст. 56 ПК України, за умови використання платником податків досудового порядку вирішення спору, яким вважається адміністративне оскарження відповідного рішення контролюючого органу, встановлено скорочений строк звернення до суду.

Так, відповідно до п. 56.19 ст. 56 ПК України в разі, коли до подання позовної заяви проводилася процедура адміністративного оскарження, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов`язання протягом місяця, що настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження відповідно до пункту 56.17 цієї статті.

Верховний Суд в постанові від 11.10.2019 року по справі № 640/20468/18 зазначив, що рішення контролюючих органів, які не стосуються нарахування грошових зобов`язань платника податків, за умови попереднього використання позивачем досудового порядку вирішення спору (застосування процедури адміністративного оскарження - абзац третій пункту 56.18 статті 56 ПК України), оскаржуються в судовому порядку в такі строки:

а) тримісячний строк для звернення до суду встановлюється за умови, якщо рішення контролюючого органу за результатами розгляду скарги було прийнято та вручено платнику податків (скаржнику) у строки, встановлені ПК України. При цьому такий строк обчислюється з дня вручення скаржнику рішення за результатами розгляду його скарги на рішення контролюючого органу;

б) шестимісячний строк для звернення до суду встановлюється за умови, якщо рішення контролюючого органу за результатами розгляду скарги не було прийнято та/або вручено платнику податків (скаржнику) у строки, встановлені Податковим кодексом України. При цьому такий строк обчислюється з дня звернення скаржника до контролюючого органу із відповідною скаргою на його рішення.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно ч. 5, 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач, просить суд визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДФС у Львівській області від 30.06.2017 № 8/13-01/12-04 про анулювання реєстрації платника єдиного податку ПП «Тахо-2».

З доданих до позовної заяви документів вбачається, що позивач, ПП «Тахо-2», скористався процедурою досудового вирішення спору та 14.08.2017 звернувся до Державної фіскальної служби України зі скаргою на рішення Головного управління ДФС у Львівській області від 30.06.2017 № 8/13-01/12-04 про анулювання реєстрації платника єдиного податку ПП «Тахо-2».

При цьому, матеріали справи не містять документів, які б підтверджували прийняття Державною фіскальною службою України рішення, за результатами розгляду скарги ПП «Тахо-2» на рішення Головного управління ДФС у Львівській області від 30.06.2017 № 8/13-01/12-04 про анулювання реєстрації платника єдиного податку ПП «Тахо-2».

Таким чином, з урахуванням приписів п. 56.18 ст. 56 ПК України, ч. 4 ст. 122 КАС України та висновків Верховного Суду в постанові від 11.10.2019 року по справі № 640/20468/18, строк звернення до суду ПП «Тахо-2» з вимогою про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління ДФС у Львівській області від 30.06.2017 № 8/13-01/12-04 про анулювання реєстрації платника єдиного податку ПП «Тахо-2», становить шість місяців, який слід обчислювати з дня звернення скаржника до контролюючого органу із відповідною скаргою на його рішення.

За таких підстав, позивач, ПП «Тахо-2», повинен був звернутися до суду з відповідним адміністративним позовом щодо оскарження рішення від 30.06.2017 № 8/13-01/12-04, у строк до 15.02.2018.

Разом з тим, позовна заява ПП «Тахо-2» з вимогами про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління ДФС у Львівській області від 30.06.2017 № 8/13-01/12-04 про анулювання реєстрації платника єдиного податку ПП «Тахо-2» подана до суду 31.10.2019, тобто з пропуском встановленого чинним законодавством України строку звернення до суду.

При цьому, доводи представника позивача про те, що оскільки рішення по скарзі не прийнято своєчасно та на адресу ПП «Тахо-2» не надсилалось, то скарга відповідно до ст. 56 ПК України та п. 15 Постанови № 485 є повністю задоволеною, суд не приймає до уваги, оскільки строк звернення ПП «Тахо-2» до суду з даним позовом обчислюється з дня звернення скаржника до контролюючого органу із відповідною скаргою на його рішення. Дана правова позиція висвітлена Верховним Судом в постанові від 11.10.2019 року по справі № 640/20468/18 та вже наведена судом вище.

Покликання представника позивача на той факт, що дізнався про те, що оскаржуване рішення не скасоване за результатами розгляду його скарги в порядку адміністративного оскарження лише 10.10.2019 із листа Стрийського управління ГУ ДФС у Львівській області № 41206/10/54.12-15-12 від 22.08.2019, тому вважає, що саме з цієї дати слід здійснювати відлік шестимісячного строку звернення із зазначеним позовом до суду не знаходять свого підтвердження та спростовуються наведеними вище обґрунтуваннями суду.

Будь-яких інших доказів в обґрунтування того, що починаючи з 14.08.2017 (дата подання скарги на рішення Головного управління ДФС у Львівській області від 30.06.2017 № 8/13-01/12-04 про анулювання реєстрації платника єдиного податку ПП «Тахо-2») існували непереборні обставини, які перешкоджали позивачу звернутися до суду щодо його оскарження в шестимісячний строк, тобто до 15.02.2018, представником позивача не надано.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає «Право на справедливий суд», одним із аспектів якого є право доступу, яке не є абсолютним і може підлягати законним обмеженням, які мають законну мету та використаними засобами та досягнутими цілями. Таким законним обмеженням є передбачені законом строки звернення до суду, які можуть бути поновлені за заявою заявника із зазначенням та обґрунтуванням поважних причин та надання належних доказів щодо причин пропуску строків звернення до суду.

Так, у справі «Gradescolo S.R.L. проти Молдови» Суд послався на прецедентне право щодо дотримання вимог стосовно допустимості застосування процесуального закону, як важливого аспекту права на справедливий судовий розгляд. Роль позовної давності має велике значення під час інтерпретації преамбули конвенції, відповідна частини якої проголошує верховенство закону, що є обов`язком для країн, які підписали Конвенцію. Дотримання строку звернення є однією з умов реалізації права на позов і тісно пов`язано з реалізацією права на справедливий суд. Наявність такої умови запобігає зловживанням і погрозам звернення до суду. Її відсутність призводила б до постійного збереження стану невизначеності у правовідносинах.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Згідно ч. 3 ст. 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 183 КАС України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду.

За наведених обставин, суд дійшов висновку, що причини, якими представник позивача обґрунтовує пропуск строку звернення до суду, є неповажними та не перешкоджали йому оскаржити рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку у встановлений процесуальним законом термін, а тому відсутні підстави для задоволення заяви представника позивача про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду та поновлення цього строку.

Зважаючи на відсутність підстав для задоволення заяви представника позивача про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду та поновлення цього строку, суд дійшов висновку про підставність та обґрунтованість клопотання представника відповідача Головного управління ДФС у Львівській області про залишення позовної заяви без розгляду, відтак таке клопотання підлягає до задоволення, а позовна заява ПП «Тахо-2» залишенню без розгляду.

Керуючись ст. ст. 122, 123, 171, 240, 248, 256, 294, 295, пп. 15.5 п.15 розділу VII «Перехідні положення» КАС України, суд

п о с т а н о в и в :

у задоволенні заяви представника позивача про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду та поновлення цього строку, відмовити.

Клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду, задовольнити.

Позовну заяву приватного підприємства «Тахо-2» до Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення, залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвалу може бути оскаржено протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. При цьому, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на ухвалу суду подається до або через суд першої інстанції, який постановив таку ухвалу.

Повний текст ухвали складений та підписаний 23.12.2019.

Суддя Сидор Н.Т.