Справа № 480/3427/19
Суддя: О.О. Осіпова
Дата ухвалення: 2019-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 грудня 2019 р. Справа № 480/3427/19
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Осіпової О.О.,
за участю секретаря судового засідання - Мікулінцевої А.П.,
позивача - ОСОБА_1 ,
представника позивача - Алфімова В.В.,
представника відповідача - Сич Д.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу № 480/3427/19 за позовом ОСОБА_1 до Сумської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Сумської митниці ДФС, в якому просить визнати рішення відповідача про коригування митної вартості товарів від 12.08.2019 №UA805220/2019/000216/2 протиправним та скасувати його.
Свої вимоги мотивує тим, що оскаржуване рішення є протиправним, оскільки вартість товару зазначена ним у митній декларації належним чином підтверджується наступними документами: рахунком-фактурою №433753 від 08.07.2019 року, технічним паспортом автомобіля, митною декларацією країни відправника №19 НОМЕР_1 , платіжним дорученням в іноземній валюті від 10.07.2019 року, актом про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 02.08.2019 року. Отже, при декларуванні товару визначено його митну вартість, виходячи саме з ціни, що підлягала сплаті згідно з рахунком-фактурою №433753 від 08.07.2019 року. Зазначає, що графа 33 оскаржуваного рішення не містить передбачених частиною 6 ст.54 Митного кодексу України обґрунтованих підстав вважати, що ним заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі неправильно визначено митну вартість товарів. Крім того, графа 33 оскаржуваного рішення не містить інформації спеціалізованих видань та/або інформаційних ресурсів щодо відомостей про ціни, сформованих у відповідному регіоні світового ринку, з урахуванням марки, моделі, року випуску, об`єму циліндра двигуна, типу пального, технічного стану та фактичного пробігу оцінюваного транспортного засобу, яка була використана. Не ґрунтується графа 33 оскаржуваного рішення і на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях. Таким чином, подані документи для митного оформлення товару дають змогу встановити митну вартість товару, а митним органом, в свою чергу, не надано належного обґрунтування причин їх неврахування для встановлення митної вартості товару.
Ухвалою від 06.09.2019р. провадження у справі відкрито, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
Ухвалою від 10.10.2019р. розгляд справи вирішено проводити з повідомленням сторін та призначено судове засідання.
В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити.
Допитаний в судовому засіданні в якості свідка щодо обставин та повноти подання ОСОБА_1 до митного оформлення документів, що стосуються транспортного засобу, ОСОБА_2 , який був представником декларанта, повідомив, що у даному випадку платіжного доручення не було, але це не є обов`язковим, оскільки позивач мав рахунок-фактуру, в якій вказана вартість товару 5000 Euro, та оплата товару може проводитися пізніше протягом визначеного між сторонами договору купівлі-продажу транспортного засобу періоду, а також була наявна митна декларація Данії. Зазначив, що якщо в рахунку-фактурі та у платіжному дорученні значиться однакова ціна автомобіля, то вказане не впливає на його митну вартість. Пояснив, що особисто товар з пошкодженнями він не бачив, а лише займався оформленням та подачею відповідних документів до митниці.
Вислухавши пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в ній докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог з огляду на наступне.
Судом встановлено, що 01 серпня 2019 року декларантом позивача подано електронну МД (типу імпорт громадянами авто, після попередньої) №UA805220/2019/003916 (далі - МД), відповідно до 31 графи якої до митного оформлення пред`явлено «1.Автомобіль легковий, бувший у використанні -1шт. Марка VOLKSWAGEN. Модель SHARAN. Номер кузова(УШ): WVWZZZ7NZFV011449. Календарний рік виготовлення 2014. Модельний рік виготовлення 2014. Тип двигуна - дизельний, згідно з інформацією завода виробника відповідає вимогам екологічного класу "ЄВРО-5". Робочий об`єм циліндрів двигуна -1968смЗ. Тип кузова - універсал. Колір -чорний. Місць для сидіння, включаючи місце водія -7. Колісна формула -4x2. Призначений для перевезення людей. ЛФП (сколи, подряпини) по кузову. Пошкоджена передня частина автомобіля: бампер, капот, решітка, фари. Стрільнуті подушки безпеки водія та пасажира».
Разом із МД до Сумської митниці ДФС подано такі скан-копії товаросупровідних документів, що стосуються транспортного засобу: акт про проведення огляду № UA205010/2019/232708; рахунок від 08.07.2019 № 433753; акт про проведення огляду № UA205010/2019/121517; висновок експерта №010826154; висновок про походження товару №01082615; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 .
Посадовою особою митниці надіслано декларанту позивача повідомлення щодо надання додаткових документів, а саме : висновків про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлених спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформації біржових організацій про вартість товару або сировини, які б відображали наявні пошкодження та вартість їх ремонту.
Декларантом надано документи, що підтверджують право фірми GEDSTED AUTOHANDEL A/S здійснювати операції з продажу автомобілів.
Згідно з правилами дорожнього руху, встановленими для транспортних засобів у Європейському Союзі, пошкоджений автомобіль, в тому числі й після ДТП, не має право самостійно пересуватися автомобільними дорогами, тому зважаючи на те, що в рахунку від 08.07.2019р. зазначено про те, що даний автомобіль є після ДТП та, здійснивши огляд даного транспортного засобу, посадовою особою митниці було надіслано декларанту повідомлення щодо надання підтверджуючих документів щодо перевезення даного автомобіля (договір на перевезення, оплата за перевезення, оплата при знятті автомобіля з обліку).
12.08.2019р. декларант повідомив, що вище перелічених документів він не надаватиме (а.с.38).
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Правовідносини, пов`язані із справлянням митних платежів, регулюються Митним кодексом України, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування (частина друга статті 1 Митного кодексу України №4495-VI від 13.03.2012).
Згідно із частиною першою статті 7 Митного кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлені порядок і умови переміщення товарів через митний кордон України, їх митний контроль та митне оформлення, застосування механізмів тарифного і нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, справляння митних платежів, ведення митної статистики, обмін митною інформацією, ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, здійснення відповідно до закону державного контролю нехарчової продукції при її ввезенні на митну територію України, запобігання та протидія контрабанді, боротьба з порушеннями митних правил, організація і забезпечення діяльності органів доходів і зборів та інші заходи, спрямовані на реалізацію державної політики у сфері державної митної справи, становлять державну митну справу.
Митний контроль - це сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку (пункт 24 частини 1 статті 4 Митного кодексу України).
Згідно з ч.1.2,3 статті 318 Митного кодексу України митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України.
Митний контроль здійснюється виключно митними органами відповідно до цього Кодексу та інших законів України.
Митний контроль передбачає виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.
Стаття 49 Митного кодексу України встановлює, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Стаття 51 Митного кодексу України регулює питання визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, згідно з частини першої якої митна вартість товарів, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.
Частиною другою статті 51 Митного кодексу України встановлено, що митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.
Стаття 57 глави 9 Митного кодексу України встановлює основний та другорядні методи визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, частиною 2 якої визначено, що основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).
Статтею 58 Митного кодексу України визначено, що метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів (пункт 2 частини першої).
Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні (частина друга).
Відповідно до частини першої статті 52 Митного кодексу України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.
Згідно з ч.2 статті 52 даного Кодексу декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.
Статтею 53 Митного кодексу України закріплено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення (частина 1).
Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (частина 2).
Статтею 54 Митного кодексу України встановлено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу (частина друга).
Відповідно до частини першої статті 55 цього Кодексу рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Декларант або уповноважена ним особа зобов`язані подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про митну вартість, які повинні базуватись на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню. Порядком виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 №631(надалі - Порядок №631), передбачено, що однією з митних формальностей, що виконуються митним органом при здійсненні митного оформлення МД, є контроль із застосуванням системи управління ризиками, в тому числі оцінка ризику за МД за допомогою автоматизованої системи аналізу та управління ризиками (АСАУР).
На виконання вимог Стандартних правил 6.3 та 6.5 Міжнародної конвенції про спрощення і гармонізацію митних процедур від 18.05.1973 (у редакції протоколу від 26.06.1999, до якого Україна приєдналася Законом України від 05.10.2006р. №227-V) та з метою забезпечення їх реалізації, а також вибірковості митного контролю шляхом застосування системи управління ризиками, Державною фіскальною службою України наказом від 31.07.2015р. № 684 затверджено Порядок здійснення аналізу та оцінки ризиків, розроблення і реалізації заходів з управління ризиками для визначення форм та обсягів митного контролю (далі - Порядок). Відповідно до пунктів 1 та 10 розділу VII цього Порядку за результатами оцінки ризику у конкретному випадку здійснення митного контролю товарів, у тому числі за результатами контролю із застосуванням системи управління ризиками (далі - СУР), митниці обирають форми та обсяги митного контролю. При застосуванні автоматизованої системи митного оформлення для митного контролю та митного оформлення товарів Перелік митних формальностей за результатами застосування СУР формується за допомогою інформаційних технологій, а також доповнюється/коригується митницею за результатами проведення контролю із застосуванням СУР шляхом оцінки ризику відповідно до орієнтувань, переліків індикаторів ризику тощо, у тому числі за результатами аналізу поданих для митного контролю документів (їх копій), а також на підставі вимог нормативно-правових актів, що регулюють порядок проведення митного контролю та митного оформлення товарів і транспортних засобів. Після виконання митних формальностей з Переліку митних формальностей за результатами застосування СУР відомості про результати їх виконання заносяться до бази даних митниці.
Відповідно до пунктів 13 та 15 розділу II Порядку рішення про затвердження, зміну та припинення дії документальних профілів ризику приймається ДФС. До митниць ДФС електронні профілі ризику доводяться у вигляді поновлень АСМО.
У свою чергу, центральний підрозділ з питань координації застосування СУР та митниці ДФС здійснюють аналіз та контроль повноти виконання митних формальностей, визначених за результатами застосування СУР. Структурні підрозділи ДФС, спеціалізований орган ДФС також здійснюють аналіз та контроль повноти виконання митних формальностей, визначених за результатами застосування СУР, за відповідними напрямами контролю в межах компетенції (пункт 6 розділу IX Порядку).
Згідно із частиною другою статті 52 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.
Орган доходів і зборів має право упевнитися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості (пункт 1 частини п`ятої статті 54 Митного кодексу України).
Згідно із положеннями частини третьої статті 53 Митного кодексу України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.
За результатами здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 Кодексу (частина третя статті 54 Митного кодексу України).
Нормами частини шостої статті 53 Митного кодексу України передбачено, що декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.
Суд зазначає, що згідно з актом про проведення огляду (переогляду) транспортного засобу (а.с.24) автомобіль VOLKSWAGEN SHARAN; (YIN): WVWZZZ7NZFV011449; 2014 року випуску має наступні пошкодження: наявні сколи фарби по кузову, тріщини на фарах, пошкоджені подушки безпеки водія та пасажира, вмятини на капоті, передній правій дверцяті, водночас в наданих документах відсутні відомості щодо наявних пошкоджень транспортного засобу, які б вплинули на вартість автомобіля.
Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів (надалі - Методика), затвердженою наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003р. №142/5/2092 (у редакції наказу Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.07.2009№ 1335/5/1159), зареєстровано в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003р. за № 1074/8395, визначено, що вартість колісних транспортних засобів та їх складових частин, що ввозяться на митну територію України, визначається за середніми цінами їх продажу в країні придбання або в провідних країнах-експортерах (пункт 7.53 Методики).
Пунктом 7.53.9 Методики передбачено, що підставою для зниження вартості КТЗ унаслідок його аварійних пошкоджень або розукомплектування є обов`язкове підтвердження цього факту в супровідних документах на момент перетину митного кордону України (в декларації, документах на придбання КТЗ або в довідці поліції про дорожньо-транспортну пригоду під час переміщення КТЗ до митного кордону України) та в акті про проведення митного огляду.
Як вбачається з матеріалів справи, в супровідних документах відсутня інформація про будь-які аварійні пошкодження або розукомплектованість, ввезеного позивачем на митну територію України автомобіля VOLKSWAGEN SHARAN; (YIN): WVWZZZ7NZFV011449; 2014 року випуску , а в у рахунку фактурі 433753 від 08.07.2019р. (а.с.21) лише зазначено «транспортний засіб після ДТП» без конкретизації цих пошкоджень.
Варто зазначити, що аварійні ушкодження колісного транспортного засобу впливають на його вартість та різні аварійні пошкодження (під якими відповідно до п.1.6 Методики слід розуміти будь-які пошкодження, крім експлуатаційних, особливістю яких є механізм їх утворення внаслідок контактування зі сторонніми об`єктами, у тому числі вибоїнами чи просіданнями дорожнього покриття на проїжджій частині, що призвело до деформації чи руйнування і відповідно до необхідності ремонту чи заміни складника, або контактування з агресивним середовищем, що призвело до необхідності ремонту (заміни) складника), їх обсяг та характер по різному впливають на вартість автомобіля.
Відтак, за відсутності відомостей щодо конкретних пошкоджень легкового автомобіля суд погоджується, що у митниці було відсутнє належне підтвердження того, що за наявності виявлених під час огляду транспортного засобу пошкоджень, описаних в акті про проведення огляду (переогляду) транспортного засобу, такий автомобіль коштує саме таку ціну, як зазначено в рахунку-фактурі.
Зокрема, суд зазначає, що в рішенні про коригування митної вартості вказано про застосування резервного методу відповідно до статті 64 МК України.
Так, за приписами ч. 1, 2, 4 ст. 64 МК України у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях. У разі якщо ця стаття застосовується органом доходів і зборів, він на вимогу декларанта або уповноваженої ним особи зобов`язаний письмово проінформувати їх про митну вартість, визначену відповідно до положень цієї статті, та про використаний при цьому метод.
Частиною 2 статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі визначено, що оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна ґрунтуватися на дійсній вартості імпортованого товару, на який розраховується мито, або подібного товару і не повинна ґрунтуватися на вартості товару національного походження чи на довільній або фіктивній вартості.
Під "дійсною вартістю" слід розуміти ціну, за яку, під час та в місці, визначеними законодавством імпортуючої країни, такий чи подібний товар продається або пропонується до продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції. Якщо дійсна вартість не може бути визначена відповідно до підпункту b) цього пункту, оцінка для митних цілей повинна ґрунтуватися на найближчому еквіваленті такої вартості, який можна визначити.
Відповідно до примітки 4 до пункту 2 статті VII ГАТТ формулювання підпунктів "а" і "b" дозволяє стороні визначати вартість для митних цілей єдиним способом чи то (1) на базі цін, які певний експортер встановлює за імпортований товар, чи (2) на базі загального рівня цін на подібний товар.
Згідно з оскаржуваним рішенням про коригування митної вартості товарів, підстави для визначення митної вартості: цінова інформація щодо імпортних операцій ЄАІС ДФС України: МД № UА205010/2019/003057 від 21.02.2019р.
Зокрема, відповідно до вказаної МД за основу порівняння був взятий автомобіль легковий VOLKSWAGEN SHARAN; 2014 року випуску, в якого були відсутні будь-які пошкодження.
З акту про проведення огляду (переогляду) транспортного засобу (а.с.24, зворотній бік) вбачається, що показник одометра у придбаного позивачем автомобіля, склав 321091км. Та цей транспортний засіб мав пошкодження.
В той же час, відомості про те, який пробіг станом на день митного оформлення мав автомобіль VOLKSWAGEN SHARAN; 2014 року випуску, вказаний в МД № UА205010/2019/003057 від 21.02.2019р., в матеріалах справи відсутні та з копії оскаржуваного рішення не вбачається, що вони приймалися до уваги під час коригування митної вартості.
Так, пунктом 4.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів (надалі - Методика), затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003р. №142/5/2092, передбачено, що у звіті (акті) або висновку експерта (експертного дослідження) про оцінку КТЗ, серед іншого, зазначається інформація про показання одометра (тахографа) КТЗ або лічильника мотогодин (за наявності); відомості про комплектність та укомплектованість КТЗ; відомості про склад оновлених складників КТЗ, інформаційні ознаки виконаного відновлювального ремонту, інші обставини, які мають значення для розв`язання поставлених питань; відомості про виявлені під час огляду дефекти, пошкодження, а також обґрунтування засобів і обсягу відновлювальних робіт з їх усунення чи інших способів урахування дефектів.
Технічний огляд КТЗ оцінювачем (експертом) являє собою початковий етап дослідження, який дає змогу органолептичними методами визначити ідентифікаційні дані КТЗ; його комплектність; укомплектованість; технічний стан, обсяг і характер пошкоджень; пробіг за одометром, інші показники на момент технічного огляду, необхідні для оцінки майна (п.5.1 Методики).
Під час технічного огляду КТЗ оцінювач (експерт) повинен: а) перевірити відповідність ідентифікаційних даних КТЗ записам у наданих документах; б) перевірити укомплектованість КТЗ, установити комплектність, наявність додаткового обладнання; в) установити пробіг за одометром; г) зафіксувати інформативні ознаки раніше виконаного відновлювального ремонту КТЗ; ґ) установити характер і обсяги пошкоджень на момент огляду та інші ознаки, які характеризують технічний стан КТЗ, з обов`язковою їх фіксацією шляхом фотографування (п.5.5 Методики).
З пунктів 7.10, 7.11 Розділу VII Методики від 24.11.2003р. №142/5/2092 також слідує, що показання одометра приймаються до уваги під час визначення вартості КТЗ, а тому вони повинні прийматися до уваги разом з іншими факторами, які впливають на встановлення дійсної вартості автомобіля.
Цей висновок підтверджується і таблицею 1 «Визначення ринкової вартості дорожнього транспортного засобу» , що міститься у Додатку №1 до Методики, де вказано, що одним із чинником, що використовується у розрахунку вартості, є покази одометра, тобто крім загального технічного стану, комплектності, наявності чи відсутності пошкоджень транспортного засобу (в тому числі і після ДТП), слід приймати до уваги і покази одометра, оскільки загальновідомим є те, що більший показник одометра, а отже і більша зношеність транспортного засобу зменшує його вартість.
Однак, як слідує з матеріалів справи, вказаний в МД № UА205010/2019/003057 від 21.02.2019р. автомобіль VOLKSWAGEN SHARAN; 2014 року випуску не мав будь-яких пошкоджень та відсутні дані про показники його пробігу в порівнянні з придбаним позивачем автомобілем, що свідчить про неврахування таких важливих чинників під час коригування митної вартості та про її довільне визначення митним органом, що суперечить ч.2 ст. VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі та потягло збільшення ціни транспортного засобу майже втричі (а.с.44).
Щодо сумнівів відповідача у митній вартості товару внаслідок відсутності банківських документів, що підтверджують оплату товару, суд зазначає, що у процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару.
Суд зауважує на тому, що основним джерелом інформації про вартість товару є рахунок-фактура №433753 від 08.07.2019р., в якій ціна значиться як 5000 Euro та згідно з якою продавцем автомобіля є Gedsted Autohandel A/S. Саме на користь зазначеного товариства позивачем було проведено оплату (а.с.21, 22).
Крім того, в наявному в матеріалах справи платіжному дорученні від 10.07.2019р. (а.с.22) ціна товару також вказана як 5000 Euro.
У даному випадку суд вважає, що помилкове ненадання позивачем банківського платіжного доручення не може бути підставою для коригування митної вартості за наявності інших документів (рахунка-фактури, акта приймання-передачі автомобіля), оскільки відповідач не надав суду належних доказів, який би спростував зміст рахунку №433753 від 08.07.2019р., в тому числі будь-які відомості щодо підтвердження чи не підтвердження обставини відчуження позивачу продавцем автомобіля та отримання або не отримання від позивача коштів в сумі 5000 EUR (євро) та/або іншої суми за відчужений транспортний засіб.
В обох митних деклараціях, як в МД UA 805220/2019/004159 (а.с.25), так і в МД UA 205010/2019/003057 (а.с.45), яка була взята для основу для коригуваня митної вартості, гр.22 «Валюта та загальна сума за рахунком» та гр.42 «Ціна товару» становить 5000 Euro.
Більш того, суд зазначає, що спрацювання системи управління ризиками є лише рекомендацією посадовій особі органу доходів і зборів більш детально проаналізувати умови зовнішньоекономічної операції, та не може бути безумовною підставою для відмови в оформленні товару за самостійно заявленою декларантом митною вартістю товарів.
Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Судом також приймається до уваги, що відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Закріплений у частині першій статті 9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до частини другої статті 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Згідно з ч.1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
За змістом частини першої статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Під час судового розгляду справи позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження протиправності рішення Сумської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів від 12.08.2019р. №UA805220/2019/000216/2.
Враховуючи, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними конкретними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування, суд дійшов висновку, про обґрунтованість позовних вимог, а отже, рішення відповідача про коригування митної вартості товарів прийняте без урахування всіх обставин, а позовні вимоги підлягають задоволенню.
Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Позивачем сплачено 768,40 грн. судового збору за подання позовної заяви, тому такі витрати слід присудити на його користь.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Сумської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати рішення Сумської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів від 12.08.2019 №UA805220/2019/000216/2.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Сумської митниці ДФС (м. Суми, вул.Ю.Вєтрова 24, і.к.39420037) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_3 ) суму судового збору в розмірі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім грн.40коп.)
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 16 грудня 2019 року

Суддя О.О. Осіпова