Справа № 591/6543/19
Суддя: Грищенко О. В.
Дата ухвалення: 2019-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 591/6543/19
Провадження № 2-а/591/331/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2019 року

Зарічний районний суд м. Суми у складі: головуючого судді Грищенко О.В., розглянувши в порядку письмового провадження в м. Суми справу № 591/6543/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського взводу № 2 роти № 4 БПП в м. Бориспіль у Київській області Довбенка Дмитра Віталійовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 21.10.2019 року звернувся до Зарічного районного суду з зазначеним адміністративним позовом.

Просить суд скасувати як протиправну постанову поліцейського взводу № 2 роти № 4 БПП в м. Бориспіль у Київській області Довбенка Дмитра Віталійовича ЕАК № 1604376 від 09.10.2019 року, закривши провадження у справі за відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ст. 121 ч. 2 КУпАП.

Позов мотивує тим, що 09.10.2019 року керував автобусом Мерседес, реєстраційний номер НОМЕР_1 та був зупинений працівником патрульної поліції на посту Березань автошляху Київ - Харків за те, що нібито не був пристебнутий ременем безпеки, та за те, що автобус мав технічні несправності тріщину на вітровому склі. Зазначає, що правил дорожнього руху не порушував, під час руху в скло потрапив камінь, від чого утворилася тріщина, проте, інспектор поліції звинуватив його порушені вимог п. 31.1 ПДР України, та виніс постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 121 ч. 2 КУпАП, якою накладено штраф у розмірі 680 грн.

Зазначає, що при винесенні постанови, інспектором порушені вимоги закону, зокрема, щодо розгляду справи, передбачені ст. 251, 252, 247 КУпАП, не з`ясовані всі обставини справи, не взяті до уваги пояснення позивача та свідка, чим порушені його права, постанова винесена за відсутності будь-яких доказів, які підтверджують наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення.

Провадження у справі було відкрито ухвалою суду від 31.10.2019 року.

У встановлений законом строк 22.11.2019 року відповідач надав до суду письмовий відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що заперечує проти адміністративного позову, а також оптичний диск з відеозаписом розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Суд, дослідивши матеріали справи та докази, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 09.10.2019 року о 15-35 год. ОСОБА_1 керував автобусом Мерседес-Бенц, реєстраційний номер НОМЕР_1 та був зупинений працівником патрульної поліції на посту Березань автошляху Київ - Харків за те, що не був пристебнутий ременем безпеки, та за те, що автобус мав технічні несправності тріщину на вітровому склі. Як вбачається з постанови, позивач порушив вимоги п. 31.1 ПДР України, яким заборонено керування водієм транспортним засобом, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, що має технічні несправності. Позивач притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 121 ч. 2 КУпАП, та накладено штраф у розмірі 680 грн. (а.с.2).

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Для встановлення події правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КУпАП, про яке зазначено в постанові, слід встановити, що особа керуючи транспортним засобом, допустила порушення правил дорожнього руху, зокрема, керувала транспортним засобом, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, що має несправності, передбачені частиною першою цієї статті, або технічний стан і обладнання якого не відповідають вимогам стандартів, правил дорожнього руху і технічної експлуатації.

Відповідальність за порушення правил користування ременями безпеки, передбачена ч. 5 ст. 121 КУпАП, проте, в оскаржуваній постанові взагалі відсутнє посилання на вказану норму закону, і позивач притягнутий до адміністративної відповідальності лише за ст. 121 ч. 2 КУпАП.

26.04.2018 р. Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі № 338/855/17, адміністративне провадження №К/9901/18195/18 (ЄДРСРУ № 73700356) вказав, що аналіз положень статей КУпАП дозволяє дійти висновку, що зміст постанови у справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим статтям 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

В постанові від 26.04.2018 року у справі № 338/1/17 Верховний Суд роз`яснив, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку. А для підтвердження порушення позивачем Правил дорожнього руху України відповідач, відповідно до ст. 251 КУпАП мав би надати, зокрема відеозапис події, фотокартки. Саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого правопорушення.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України від 02 липня 2015 року №580-VIII "Про Національну поліцію" (далі - Закон №580-VIII) визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями, далі - ПДР України).

Пунктами 1.3 та 1.9. ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідач не надав суду жодного доказу на спростування доводів, викладених у позові. Не встановлено наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 121 ч. 2 КУпАП, постанова винесена з порушенням вимог закону, а тому підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю відповідно до пункту 1 статті 247 КУпАП.

Отже, доводи позивача є обґрунтованими, не спростовані відповідачем, тому суд вважає винесену за наслідками розгляду справи постанову про адміністративне правопорушення незаконною та необґрунтованою, та такою, що підлягає скасуванню.

Виходячи з викладеного, суд задовольняє позовні вимоги в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 5, 8, 14, 22, 72-79, 211, 220, 241-246, 250, 271, 286 КАС України,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (зареєстрований в АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до поліцейського взводу № 2 роти № 4 БПП в м. Бориспіль у Київській області Довбенка Дмитра Віталійовича (місцезнаходження м. Бориспіль, вул. Кошового, буд. 4), задовольнити повністю.

Визнати незаконною та скасувати постанову поліцейського взводу № 2 роти № 4 БПП в м. Бориспіль у Київській області Довбенка Дмитра Віталійовича ЕАК № 1604376 від 09.10.2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 121 ч. 2 КУпАП та накладення на нього штрафу в сумі 680 гривень, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Другого Харківського апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 26.12.2019 року.

Суддя О.В.Грищенко