Справа № 640/18947/18
Суддя: Горяйнов Андрій Миколайович
Дата ухвалення: 2019-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача - Горяйнова А.М.,

суддів - Костюк Л.О. та Чаку Є.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Києві апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Гео Альянс Південно-Орільське» на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 серпня 2019 року, яке ухвалене в порядку письмового провадження, у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Гео Альянс Південно-Орільське» до Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування припису,

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2018 року ТОВ «Гео Альянс Південно-Орільське» звернувся до суду з позовом, у якому просило визнати протиправним та скасувати припис Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області від 25 липня 2018 року № 4-6602-2-3.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 серпня 2019 року вказаний адміністративний позов було задоволено частково: визнано протиправним і скасовано припис Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області від від 25 липня 2018 року № 4-6602-2-3 в частині спрямованих до ТОВ «Гео Альянс Південно-Орільське» вимог про:

- розроблення документів на право користування земельною ділянкою під розміщення пошукової свердловини, термін до 01 листопада 2018 року, ст.ст. 124-126 Земельного кодексу України;

- дотримання умов спеціального дозволу на надра, термін до 25 серпня 2018 року, ст. 24 Кодексу України про надра;

- забезпечення дотримання режиму використання водоохоронних зон і прибережних захисних смуг, охоронних зон територій та об`єктів природно-заповідного фонду, термін до 25 липня 2018 року, ст.ст. 60-61 Земельного кодексу України, ст. 86-89 Водного кодексу України, ст. 40 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ст. 40 Закону України «Про природно-заповідний фонд України»;

- надання на розгляд до Держекоінспекції інформації та копій документів, які розглядаються в ході інспекційної перевірки, а саме: проекту пошуково-розвідувальних робіт Південно-Орільської площі та проектної документації щодо внесених уточнень та доповнень до проекту з розділом ОВНС; підтверджуючих документів щодо дотримання обов`язкового виконання обсягів та термінів, викладених у Програмі робіт, статистичну звітність за формою № 6-гр «Звітний баланс запасів корисних копалин» за три попередні роки, відповідно до якого здійснюється видобуток вуглеводнів, термін до 15 серпня 2018 року, ст. 20-2 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища».

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення в частині відмови в задоволенні позовних вимог та прийняти нову постанову про задоволення позову в повному обсязі. Свої вимоги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права. Скаржник вказує на те, що дія Закону України «Про оцінку впливу на довкілля» не поширюється на діяльність, яка була розпочата ще у 2007 році. Також позивач зазначає, що не належить до кола осіб, на яких покладається обов`язок розробляти проекти встановлення меж водоохоронної зони та прибережно-захисної смуги Південно-Орільського родовища.

Державна екологічна інспекція у Дніпропетровській області подала відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначила, що підставою для винесення припису від 25 липня 2018 року № 4-6602-2-3 стали порушення, які були виявлені під час проведення перевірки стану екологічної безпеки.

ТОВ «Гео Альянс Південно-Орільське» звернулося до суду із заявою про розгляд справи за відсутності свого представника.

Відповідач був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, проте явку свого представника у судове засідання не забезпечив та про причини неявки суду не повідомив.

За таких обставин колегія суддів, керуючись ч. 2 ст. 313 КАС України, вирішила розглядати справу за відсутності представників сторін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу ТОВ «Гео Альянс Південно-Орільське» задовольнити, рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 серпня 2019 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог скасувати та прийняти нову постанову про задоволення адміністративного позову в цій частині виходячи із наступного.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено та сторонами справи не заперечується, що ТОВ «Гео Альянс Південно-Орільське» отримало спеціальний дозвіл на користування надрами від 12 грудня 2007 року № 3209 на геологічне вивчення, у тому числі дослідно-промислову розробку з подальшим видобуванням нафти, газу (промисловою розробкою родовищ) родовища Південно-Орільське (площа ділянки 156,0 кв.км) на території Юр`ївського району Дніпропетровської області. Термін дії спеціального дозволу - до 01 листопада 2024 року.

Державна екологічна інспекція у Дніпропетровській області провела перевірку додержання ТОВ «Гео Альянс Південно-Орільське» вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, результати якої викладені в акті від 18 липня 2018 року № 340/2/18.

На підставі зазначеного акту перевірки відповідач вніс позивачу припис від 25 липня 2018 року № 4-6602-2-3, яким ТОВ «Гео Альянс Південно-Орільське» приписано:

- розробити документи на право користування земельною ділянкою під розміщення пошукової свердловини, термін до 01 листопада 2018 року, ст.ст. 124-126 Земельного кодексу України;

- розробити матеріали оцінки впливу на довкілля від провадження планової діяльності щодо розробки Південно-Орільського родовища та погодити в установленому порядку, термін до 01 листопада 2018 року, ст. 51 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ст. 3 Закону України «Про оцінку впливу на довкілля»;

- розробити проект встановлення меж водоохоронної зони та прибережно-захисної смуги Південно-Орільського родовища, термін до 01 листопада 2018 року, ст.ст. 86-89 Водного кодексу України;

- дотримуватись умов спеціального дозволу на надра, термін до 25 серпня 2018 року, ст. 24 Кодексу України про надра;

- забезпечити дотримання режиму використання водоохоронних зон і прибережних захисних смуг, охоронних зон територій та об`єктів природно-заповідного фонду, термін до 25 липня 2018 року, ст.ст. 60-61 Земельного кодексу України, ст.ст. 86-89 Водного кодексу України, ст. 40 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ст. 40 Закону України «Про природно-заповідний фонд України»;

- надати на розгляд до Держекоінспекції інформацію та копії документів, які розглядаються в ході інспекційної перевірки, а саме: проект пошуково-розвідувальних робіт Південно-Орільської площі та проектну документацію щодо внесених уточнень та доповнень до проекту з розділом ОВНС; підтверджуючі документи щодо дотримання обов`язкового виконання обсягів та термінів, викладених у Програмі робіт, статистичну звітність за формою № 6-гр «Звітний баланс запасів корисних копалин» за три попередні роки, відповідно до якого здійснюється видобуток вуглеводнів, термін до 15 серпня 2018 року, ст. 202 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища».

Не погоджуючись із зазначеним приписом, ТОВ «Гео Альянс Південно-Орільське» звернулося до суду із адміністративним позовом про визнання протиправним та скасування.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позовних вимог ТОВ «Гео Альянс Південно-Орільське», суд першої інстанції виходив з того, що вимога про скасування припису у частині зобов`язання розробити матеріали оцінки впливу на довкілля від провадження планової діяльності щодо розробки Південно-Орільського родовища та погодити в установленому порядку та розробити проект встановлення меж водоохоронної зони та прибережно-захисної смуги Південно-Орільського родовища є необґрунтованими та не підлягають задоволенню. Суд першої інстанції зазначив, що положення ст. 51 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ст. 3 Закону України «Про оцінку впливу на довкілля» зобов`язують ТОВ «Гео Альянс Південно-Орільське» розробити та погодити матеріали оцінки впливу на довкілля від провадження планової діяльності щодо розробки Південно-Орільського родовища. Обґрунтування причин, з яких суд відмовив задоволенні позовних вимог про скасування припису в частині зобов`язання розробити проект встановлення меж водоохоронної зони та прибережно-захисної смуги Південно-Орільського родовища, у мотивувальній частині рішення суду від 08 серпня 2019 року відсутні.

ТОВ «Гео Альянс Південно-Орільське» оскаржує рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог.

Державна екологічна інспекція у Дніпропетровській області зверталася до суду з апеляційною скаргою на рішення суду від 08 серпня 2019 року в частині задоволення позовних вимог. Однак ухвалою суду від 23 вересня 2019 року апеляційну скаргу відповідача було залишено без руху, а ухвалою суду від 02 грудня 2019 року - повернуто скаржнику.

У відповідності до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відтак, предметом апеляційного перегляду є рішення суду від 08 серпня 2019 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог.

Перевіряючи обґрунтованість рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовної вимоги про скасування припису у частині зобов`язання розробити матеріали оцінки впливу на довкілля від провадження планової діяльності щодо розробки Південно-Орільського родовища та погодити в установленому порядку колегія суддів прийшла до таких висновків.

У відповідності до ч.ч. 1, 3 ст. 51 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» при проектуванні, розміщенні, будівництві, введенні в дію нових і реконструкції діючих підприємств, споруд та інших об`єктів, удосконаленні існуючих і впровадженні нових технологічних процесів та устаткування, а також в процесі експлуатації цих об`єктів забезпечується екологічна безпека людей, раціональне використання природних ресурсів, додержання нормативів шкідливих впливів на навколишнє природне середовище. При цьому повинні передбачатися вловлювання, утилізація, знешкодження шкідливих речовин і відходів або повна їх ліквідація, виконання інших вимог щодо охорони навколишнього природного середовища і здоров`я людей.

Проекти господарської та іншої діяльності повинні мати матеріали оцінки її впливу на навколишнє природне середовище і здоров`я людей.

Згідно з абз. 1 ч. 1, ч. 4 ст. 3 Закону України «Про оцінку впливу на довкілля» здійснення оцінки впливу на довкілля є обов`язковим у процесі прийняття рішень про провадження планованої діяльності, визначеної частинами другою і третьою цієї статті. Така планована діяльність підлягає оцінці впливу на довкілля до прийняття рішення про провадження планованої діяльності.

Забороняється розпочинати провадження планованої діяльності, визначеної частинами другою і третьою цієї статті, без оцінки впливу на довкілля та отримання рішення про провадження планованої діяльності.

Дослідивши акт перевірки від 18 липня 2018 року № 340/2/18, колегія суддів встановила, що порушення вимог ст. 51 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» та ст. 3 Закону України «Про оцінку впливу на довкілля», на думку контролюючого органу, полягає у тому, що п. 6 додатку до угоди про умови користування надрами від 04 серпня 2016 року № 3209 у ІІІ квартал 2018 року передбачено проведення дослідно-промислової розробки (пробної експлуатації). Однак проектна документація щодо розробки родовища вуглеводнів Південно-Орільської площі з висновками оцінки впливу на довкілля відповідно до ст. 3 Закону України «Про оцінку впливу на довкілля» на час перевірки не розроблено.

Як раніше зазначалося, ТОВ «Гео Альянс Південно-Орільське» отримало спеціальний дозвіл на користування надрами від 12 грудня 2007 року № 3209 на геологічне вивчення, у тому числі дослідно-промислову розробку з подальшим видобуванням нафти, газу (промисловою розробкою родовищ) родовища Південно-Орільське. Додатком до такого дозволу є Угода про умови користування надрами.

Між Державною службою геології та надр України та позивачем 04 серпня 2016 року було укладено Угоду про умови користування надрами № 3209. У додатку № 2 до зазначеної угоди міститься програма робіт з геологічного вивчення, у тому числі дослідно-промислової розробки родовищ з подальшим видобуванням нафти, газу (промислова розробка родовищ) Південно-Орільської площі.

Згідно з п. 6 вказаної програми робіт з ІІІ кварталу 2018 року дійсно передбачено здійснення дослідно-промислової розробки (пробної експлуатації).

Відповідач в акті перевірки від 18 липня 2018 року № 340/2/18 акцентує увагу на тому, що відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України «Про оцінку впливу на довкілля» позивач перед прийняттям рішення про затвердження проектної документації щодо розробки родовища вуглеводнів Південно-Орільської площі повинен був здійснити оцінку впливу на довкілля та отримати рішення про провадження планованої діяльності.

Враховуючи, що на час перевірки проектна документація щодо розробки родовища вуглеводнів Південно-Орільської площі з висновками оцінки впливу на довкілля не розроблено, Державна екологічна інспекція у Дніпропетровській області вважає, що ТОВ «Гео Альянс Південно-Орільське» порушило вимоги ст. 51 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» та ст. 3 Закону України «Про оцінку впливу на довкілля».

Відповідно до ч. 8 ст. 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» припис - обов`язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб`єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб`єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку.

Зазначена норма права вказує на те, що обов`язковою передумовою для внесення припису є виявлення порушення.

У свою чергу порушення вимог ст. 3 Закону України «Про оцінку впливу на довкілля» може мати місце у тому випадку, коли суб`єкт господарювання розпочав провадження планованої діяльності, визначеної частинами другою і третьою цієї статті, без попередньої оцінки впливу на довкілля та без отримання рішення про провадження планованої діяльності.

Натомість Державна екологічна інспекція у Дніпропетровській області в акті перевірки від 18 липня 2018 року № 340/2/18 зазначила, що за візуальним оглядом ділянки (Південно-Орільської площі) ТОВ «Гео Альянс Південно-Орільське» господарську діяльність з видобування нафти і газу не здійснює. Також відповідач встановив, що проектну документацію щодо розробки родовища вуглеводнів Південно-Орільської площі не затверджено.

Відтак, порушення вимог ч. 4 ст. 3 Закону України «Про оцінку впливу на довкілля» у вигляді фактичного провадження планованої діяльності без оцінки впливу на довкілля та отримання рішення про провадження планованої діяльності під час проведення перевірки встановлене не було.

Доводи відповідача щодо наявності такого порушення полягають у тому, що на час проведення перевірки настав строк, у який позивач повинен був розпочати відповідну діяльність.

Колегія суддів вважає необхідним звернути увагу контролюючого органу на те, що строк виконання робіт, зазначених у п. 6 додатку № 2 до Угоди про умови користування надрами від 04 серпня 2016 року № 3209, припадає на ІІІ квартал 2018 року - ІІ квартал 2019 року, тобто на період з 01 липня 2018 року по 30 червня 2019 року. Висновок відповідача про те, що виконання таких робіт передбачене у ІІІ квартал 2018 року не відповідає фактичним обставин справи.

Згідно з актом від 18 липня 2018 року № 340/2/18 перевірку ТОВ «Гео Альянс Південно-Орільське» було завершено 18 липня 2018 року. Тобто, на час здійснення перевірки позивача перебіг річного періоду (з 01 липня 2018 року по 30 червня 2019 року), на який заплановано дослідно-промислову розробку (пробну експлуатацію) родовища, тільки розпочався.

За таких обставин колегія суддів вважає, що Державна екологічна інспекція у Дніпропетровській області прийшла до передчасного висновку про порушення ТОВ «Гео Альянс Південно-Орільське» вимог ст. 51 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» та ст. 3 Закону України «Про оцінку впливу на довкілля».

Також колегія суддів вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги позивача про те, що суд першої інстанції не врахував ч. 2 ст. 17 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про оцінку впливу на довкілля».

Зазначена норма права передбачає, що дія цього Закону не поширюється на суб`єктів господарювання, які отримали рішення про провадження планованої діяльності до набрання чинності цим Законом, крім випадків, передбачених пунктом 22 частини другої та пунктом 14 частини третьої статті 3 цього Закону.

Спеціальний дозвіл на користування надрами ТОВ «Гео Альянс Південно-Орільське» отримало 12 грудня 2007 року, в той час як Закону України «Про оцінку впливу на довкілля» набув чинності 18 червня 2017 року.

Отже, дія зазначеного Закону буде поширюватися на позивача лише у тому випадку, якщо він буде здійснювати діяльність, передбачену п. 22 ч. 3 та п. 14 ч. 3 ст. 3 Закону України «Про оцінку впливу на довкілля».

У відповідності до п. 22 ч. 3 ст. 3 вказаного Закону перша категорія видів планованої діяльності та об`єктів, які можуть мати значний вплив на довкілля і підлягають оцінці впливу на довкілля, включає розширення та зміну, включаючи перегляд або оновлення умов провадження планованої діяльності, встановлених (затверджених) рішенням про провадження планованої діяльності або подовження строків її провадження, реконструкцію, технічне переоснащення, капітальний ремонт, перепрофілювання діяльності та об`єктів, зазначених у пунктах 1 - 21 цієї частини, крім тих, які не справляють значного впливу на довкілля відповідно до критеріїв, затверджених Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. 14 ч. 3 ст. 3 Закону України «Про оцінку впливу на довкілля» друга категорія видів планованої діяльності та об`єктів, які можуть мати значний вплив на довкілля та підлягають оцінці впливу на довкілля, включає розширення та зміну, включаючи перегляд або оновлення умов провадження планованої діяльності, встановлених (затверджених) рішенням про провадження планованої діяльності або подовження строків її провадження, реконструкцію, технічне переоснащення, капітальний ремонт, перепрофілювання діяльності та об`єктів, зазначених у пунктах 1 - 13 цієї частини, крім тих, які не справляють значного впливу на довкілля відповідно до критеріїв, затверджених Кабінетом Міністрів України.

Разом з тим, у акті перевірки від 18 липня 2018 року № 340/2/18 відсутні посилання на те, що ТОВ «Гео Альянс Південно-Орільське» після 18 червня 2017 року здійснював діяльність, передбачену п. 22 ч. 3 та п. 14 ч. 3 ст. 3 Закону України «Про оцінку впливу на довкілля».

Зазначені обставини у своїй сукупності вказують на те, що вимога Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області про усунення порушення шляхом розроблення матеріалів оцінки впливу на довкілля від провадження планової діяльності щодо розробки Південно-Орільського родовища та погодження її в установленому порядку є необґрунтованою, а висновок про допущення позивачем відповідного порушення - передчасним.

Перевіряючи законність рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовної вимоги про скасування припису у частині зобов`язання розробити проект встановлення меж водоохоронної зони та прибережно-захисної смуги Південно-Орільського родовища колегія суддів прийшла до таких висновків.

Під час розгляду справи за адміністративним позовом ТОВ «Гео Альянс Південно-Орільське» суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що припис повинен містити вимогу про усунення виявленого порушення, сформульовану так, щоб особа розуміла на усунення якого саме порушення законодавства спрямована ця вимога.

За умови, що вимога відповідача, викладена в приписі, не дає можливості встановити на усунення якого саме порушення вона спрямована, суд першої інстанції приходив до висновку про необґрунтованість відповідної вимоги та приймав рішення про скасування припису у відповідній частині.

Аналогічний підхід колегія суддів вважає необхідним застосувати під час перевірки законності вимоги зобов`язання позивача розробити проект встановлення меж водоохоронної зони та прибережно-захисної смуги Південно-Орільського родовища.

Згідно з приписом Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області від 25 липня 2018 року № 4-6602-2-3 необхідність розроблення позивачем такого проекту передбачена ст.ст. 86-89 Водного кодексу України.

У відповідності до ч. 1 ст. 87 Водного кодексу України для створення сприятливого режиму водних об`єктів, попередження їх забруднення, засмічення і вичерпання, знищення навколоводних рослин і тварин, а також зменшення коливань стоку вздовж річок, морів та навколо озер, водосховищ і інших водойм встановлюються водоохоронні зони.

Положеннями ч. 1 ст. 88 Водного кодексу України з метою охорони поверхневих водних об`єктів від забруднення і засмічення та збереження їх водності вздовж річок, морів і навколо озер, водосховищ та інших водойм в межах водоохоронних зон виділяються земельні ділянки під прибережні захисні смуги.

Зазначені норми права вказують на те, що водоохоронні зони та прибережно-захисні смуги встановлюються вздовж річок, морів і навколо озер, водосховищ та інших водойм.

Натомість оскаржуваним приписом відповідач зобов`язав ТОВ «Гео Альянс Південно-Орільське» розробити проект встановлення меж водоохоронної зони та прибережно-захисної смуги Південно-Орільського родовища.

Посилань на норму права, яка б передбачала встановлення водоохоронної зони та прибережно-захисної смуги щодо родовища корисних копалин, акт перевірки від 18 липня 2018 року № 340/2/18 та припис від 25 липня 2018 року № 4-6602-2-3 не містять.

Колегія суддів також враховує, що в акті перевірки відсутні посилання на водойми, їх вид, площу та кількість, які знаходяться на території Південно-Орільського родовища та вздовж яких не встановлені водоохоронні зони та прибережно-захисні смуги.

Посилання на норму права, яка б покладала на ТОВ «Гео Альянс Південно-Орільське» обов`язок щодо розробки проекту встановлення меж водоохоронної зони та прибережно-захисної смуги в акті перевірки від 18 липня 2018 року № 340/2/18 також відсутні.

Проекти землеустрою щодо встановлення меж прибережних захисних смуг (з установленою в них пляжною зоною), згідно з ч. 8 ст. 88 Водного кодексу України, розробляються в порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ч. ст. 87 Водного кодексу України порядок визначення розмірів і меж водоохоронних зон та режим ведення господарської діяльності в них встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Такий порядок був затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08 травня 1996 року № 486 «Про затвердження Порядку визначення розмірів і меж водоохоронних зон та режиму ведення господарської діяльності в них».

Згідно з п.п. 5, 14 Порядку розміри і межі водоохоронних зон визначаються проектом на основі нормативно-технічної документації. Проекти цих зон розробляються на замовлення фізичних та юридичних осіб, узгоджуються з власниками землі, землекористувачами, Мінприроди, Держводагентством та територіальними органами Держгеокадастру, а на території Автономної Республіки Крим - з органами виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань екології та природних ресурсів, водного господарства та земельних ресурсів і затверджуються відповідними місцевими органами виконавчої влади або виконавчими комітетами рад.

Виконання водоохоронних та інших заходів щодо впорядкування водоохоронних зон, за винятком земель водного фонду, покладається на виконавчі комітети Рад, сільськогосподарські, водогосподарські, рибогосподарські підприємства, а також на інших власників і землекористувачів.

Відповідач під час проведення перевірки встановив, що ТОВ «Гео Альянс Південно-Орільське» не уклало договір земельної ділянки, а суд першої інстанції під час вирішення цієї справи дійшов висновку про те, що строк, протягом якого позивач зобов`язаний укласти відповідні договори - не настав.

З огляду на викладене колегія суддів не встановила, а відповідач не довів наявності підстав для покладення на позивача обов`язку з розроблення проекту водоохоронних зон та прибережно-захисних смуг. Також Державна екологічна інспекція у Дніпропетровській області не довела наявності на території Південно-Орільського родовища водойм, навколо яких ст.ст. 87, 88 Водного кодексу України вимагають встановлення водоохоронних зон та прибережно-захисних смуг.

За таких обставин колегія суддів вважає, що позовна вимога про скасування припису у частині зобов`язання розробити проект встановлення меж водоохоронної зони та прибережно-захисної смуги Південно-Орільського родовища є законною, обгрунтованою та підлягає задоволенню.

Отже, доводи апеляційної скарги ТОВ «Гео Альянс Південно-Орільське» спростовують висновок суду першої інстанції щодо наявності підстав для відмови у задоволенні частини позовних вимог та є підставами для скасування рішення суду від 08 серпня 2019 року у відповідній частині.

Враховуючи наведене колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції, приймаючи рішення про відмову в задоволенні частини позовних вимог ТОВ «Гео Альянс Південно-Орільське», помилково застосував норми матеріального права та не дотримався норм процесуального права. У зв`язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу ТОВ «Гео Альянс Південно-Орільське» задовольнити, рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 серпня 2019 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог скасувати та прийняти нову постанову про задоволення адміністративного позову в цій частині.

Керуючись ст.ст. 242, 268, 272, 287, 308, 311, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Гео Альянс Південно-Орільське» - задовольнити.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 серпня 2019 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Гео Альянс Південно-Орільське» - скасувати та прийняти нову постанову про задоволення адміністративного позову в цій частині: визнати протиправним і скасувати припис Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області від 25 липня 2018 року № 4-6602-2-3 в частині спрямованих до Товариства з обмеженою відповідальністю «Гео Альянс Південно-Орільське» вимог про:

- розроблення матеріалів оцінки впливу на довкілля від провадження планової діяльності щодо розробки Південно-Орільського родовища та погодження в установленому порядку, термін до 01 листопада 2018 року, ст. 51 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ст. 3 Закону України «Про оцінку впливу на довкілля»;

- розроблення проекту встановлення меж водоохоронної зони та прибережно-захисної смуги Південно-Орільського родовища, термін до 01 листопада 2018 року, ст.ст. 86-89 Водного кодексу України.

В іншій частині рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 серпня 2019 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач А.М. Горяйнов

Судді Л.О. Костюк

Є.В. Чаку