Справа № 454/3178/16-а
Суддя: Кузьмич Сергій Миколайович
Дата ухвалення: 2019-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2019 рокуЛьвів№ 857/10272/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Кузьмича С. М.,

суддів Довгої О.І., Шавеля Р.М.,

за участю секретаря Мельничук Б.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сокальського районного суду Львівської області від 14 травня 2019 року (ухвалене головуючим суддею Веремчук О.А. у м. Сокалі) у справі № 454/3178/16-а за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Сокальської районної ради Львівської області, голови Сокальської районної ради Львівської області Паська Миколи Миколайовича про визнання протиправним та скасування розпорядження про накладення дисциплінарного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом до відповідачів про визнання протиправним та скасування розпорядженням голови Сокальської районної ради від 11.10.2016 № 82 «Про застосування дисциплінарного стягнення до ОСОБА_1 ».

В обґрунтування позовних вимог вказує на те, що вказане розпорядження є незаконним і необгрунтованим, у зв`язку з тим, що догану їй оголошено керуючись ст.ст. 147-149 Кодексу законів про працю України (далі КЗпП України), ст. 55 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст. 8 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», за порушення трудової дисципліни, яке полягає у неналежному виконанні посадових обов`язків у частині неналежного контролю за наданням відпусток відповідної тривалості, а також неналежної роботи із заповненням особових справ працівників виконавчого апарату районної ради, не ведеться розділ «відпустки» у працівників: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 . Однак, вважає, що у оскаржуваному розпорядженні не конкретизовано у чому саме полягає неналежний контроль нею за наданням відпусток, які саме норми КЗпП України та внутрішніх нормативних актів Сокальської районної ради нею порушено, в якій формі вини проявились зазначені у ньому порушення, причини таких порушень та обставини за яких їх вчинено. Крім цього зазначає, що у вказаному розпорядженні відсутні будь-які дані, які б свідчили, про заподіяння якоїсь шкоди, та врахування при накладенні дисциплінарного стягнення такої шкоди та попередньої роботи позивачки.

Рішенням Сокальського районного суду Львівської області від 14.05.2019 в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Приймаючи оскаржене рішення суд першої інстанції виходив з того, що позивач не дотрималась вимог пункту 2.17 посадової інструкції, у зв`язку з чим допустила не поодиноке порушення нею посадових обов`язків щодо кадрової роботи.

Вказане рішення в апеляційному порядку оскаржив позивач, у апеляційній скарзі покликається на те, що оскаржуване рішення винесене з порушенням норм процесуального та матеріального права з неповним з`ясуванням обставин справи та є незаконним, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Зокрема в апеляційні скарзі зазначає, що заповнення (ведення) форми первинного обліку № П-2 ДС «Особова картка» із зазначенням відомостей про відпустки в розділі IV, щодо посадових осіб місцевого самоврядування передбачалось лиш е до 01.05.2016, а з 01.05.2016 положення наказу Мінстату України від 26.12.1995 № 343 щодо заповнення такої форми не поширювались на посадових осіб місцевого самоврядування.

Відповідач скористався своїм правом та подав відзив на апеляційну скаргу і його доводи повністю відповідають висновкам суду першої інстанції. У зв`язку з цим просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Також на адресу суду надійшло клопотання голови Сокальської районної ради про відкладення розгляду справи у зв`язку з черговою сесією районної ради 17.12.2019, однак суд вважає, що в такому слід відмовити, оскільки обставини наведенні в ньому є не поважними і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, тобто без участі останнього.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, а тому колегія суддів, відповідно до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, з наступних підстав.

З матеріалів справи слідує, що згідно копії розпорядження Сокальської районної ради №8-к від 13.05.2002 позивачку прийнято на посаду радника з юридичних питань Сокальської районної ради з 14.05.2002.

Розпорядженням Сокальської районної ради № 82 від 11.10.2016, ОСОБА_1 , раднику з юридичних питань, оголошено догану за порушення трудової дисципліни, що полягає у неналежному виконанні нею своїх посадових обов`язків у частині неналежного контролю за наданням відпусток відповідної тривалості, неналежної роботи із заповнення особових справ працівників виконавчого апарату районної ради.

Позивач вважаючи, що таке розпорядження щодо застосування до неї дисциплінарного стягнення є протиправним, звернулася до суду з відповідними позовними вимогами.

Проаналізувавши матеріали справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про правильне застосування норм матеріального та процесуального права та повне з`ясування обставин справи судом першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та - законами України.

Згідно п. 6 ст. 55 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» голова районної, обласної, районної у місті ради: призначає звільняє керівників та інших працівників структурних підрозділів виконавчого апарату ради; здійсню керівництво виконавчим апаратом ради;

Пунктом 7 ст. 55 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що голова районної, обласної, районної у місті ради в межах своїх повноважень видає розпорядження.

Відповідно до статті 147 КЗпП України, за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана; звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення.

Порушенням трудової дисципліни є невиконання або неналежне виконання з вини працівника покладених на нього трудових обов`язків, що проявились в порушенні правил внутрішнього трудового розпорядку, посадових інструкцій, положень, наказів та розпоряджень власника, якщо вони мають законний характер.

Згідно із ч. 1 ст. 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці.

Відповідно до ч. 2 статті 148 Кодексу законів про працю України дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

Згідно з ч. 1 ст. 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення.

Відтак на законодавчому рівні встановлено, що за порушення трудової дисципліни, що проявились в порушенні правил внутрішнього трудового розпорядку, посадових інструкцій, положень, наказів та розпоряджень власника, якщо вони мають законний характер, до працівника може бути застосовано догану, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення. Разом з цим дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

Відповідно до доповідної записки від 12.09.2016 радник з питань зв`язків з територіальними громадами та ЗМІ ОСОБА_5 яка згідно посадової інструкції виконувала обов`язки радника з юридичних питань, повідомила голову районної ради щодо виявлених фактів неналежного на її думку ведення кадрової документації. Зокрема в записці зазначено, що в особових картках працівників районної ради не ведеться IV розділ «Відпустки», в зв`язку з тим допускають помилки. В розпорядженні «Про надання відпустки» ОСОБА_5 від 22.07.2013 № 33-к за період роботи з 01.03.2012 до 28.02.2013 надано основної відпустки 20 календарних днів, фактичний залишок днів основної відпустки 5 календарних дні, що на 15 днів більше, ніж передбачено законодавством. Вказує, що в кадрових розпорядженнях «Про надання відпустки» ОСОБА_5 : від 12.05.2014 № 20-к, від 06.06.2014 № 25-к, від 19.06.2015 № 20-к, від 26.08.2015 № 33-к, від 14.01.2016 № 1-к, від 11.07.2016 № 43-к, від 18.07.16 № 45-к вказано період роботи з 01.03.2013 до 28.02.2014 надано основної відпустки - 57 календарних днів, а тривалість основної відпустки - 30 календарних днів, що на 27 днів більше, ніж передбачено законодавством.

В свою чергу в пояснювальної записці ОСОБА_1 від 19.09.2016 на ім`я голови районної ради Пасько М ОСОБА_9 , позивачкою спростовуються обставини, що викладенні у доповідній записці ОСОБА_5 , крім питань, що стосуються оформлення та підготовки розпорядження про надання відпусток працівникам ОСОБА_10 та ОСОБА_5 , дані зауваження зобов`язується опрацювати та поправити.

Так головою Сокальської районної ради 10.05.2011 затверджено посадові інструкції радника голови з юридичних питань.

Відповідно до цієї посадової інстанції, як зазначив суд першої інстанції, та підтверджується матеріалами справи, до кола посадових обов`язків і завдань радника голови з юридичних питань зокрема належить:

2.12. Веде встановлену облікову і звітну документацію, готує державно-статистичну звітність з кадрових питань;

2.13. Забезпечує реалізацію державної політики з питань кадрової роботи та державної служби у виконавчому апараті районної ради; Розробляє та вносить голові районної ради пропозиції щодо проведення стажування, занесення до кадрового резерву районної ради претендентів на посади. Готує матеріали про призначення на посаду та звільнення з посади працівників виконавчого апарату районної ради.;

2.15. Оформляє документи про прийняття Присяги та присвоєння рангів посадовим особам місцевого самоврядування, вносить відповідні записи до трудових книжок працівників виконавчого апарату районної ради.;

2.16. Здійснює контроль за встановленням надбавок за вислугу років та надання відпусток відповідної тривалості.;

2.17. Здійснює роботу із заповнення, обліку та зберігання трудових книжок та особових справ працівників.

Як слідує з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що розпорядженням від 11.07.2016 №43-к надано частину відпустки ОСОБА_5 терміном 2 календарних дні з 12 липня по 13 липня 2016 року за період роботи 01.03.2013 до 28.02.2014, розпорядженням від 18.07.2016 № 45-к надано частину відпустки ОСОБА_5 з 18 липня по 20 липня 2016 року за період роботи 01.03.2013. до 28.02.2014.

Тоді як за період роботи 01.03.2013 до 28.02.2014 ОСОБА_5 вже надано відпустку: терміном 5 календарних днів (розпорядження № 20-к від 12.05.2014) терміном 18 календарних днів (розпорядження № 25-к від 06.06.2014 терміном 5 календарних днів (розпорядження № 20-к від 19.06.2015 терміном 14 календарних днів (розпорядження № 33-к від 26.08.2015. Терміном 1 календарний день (розпорядження № 1-к бід 14.01.2016р.)

Відповідно до ч. 5 ст. 21 Закону України «Про службу в органах місцевої самоврядування» посадовим особам місцевого самоврядування надається щорічна оплачувана відпустка тривалістю 30 календарних днів, якщо законами України не передбачено тривалішої відпустки, з виплатою допомоги на оздоровлення у розмірі посадового окладу.

Згідно ч. 6 ст. 21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», посадовим особам, які мають стаж служби в органах місцевого самоврядування понад 10 років, надається додаткова оплачувана відпустка тривалістю до 15 календарних днів. Порядок і умови надання додаткових оплачуваних відпусток встановлюються Кабінетом Міністрів України.

У розпорядженні та особовій справі вказується про надання додаткової оплачуваної відпустки за період роботи 01.03.2013 до 28.02.2014 ОСОБА_5 , така відпустка була надана розпорядженням від 18.07.2016 № 45-к.

Таким чином, термін щорічної оплачуваної відпустки ОСОБА_5 становить 30 календарних днів, а тому вказавши у розпорядженнях від 11.07.2016 № 43-к, від 18.07.2016 № 45-к термін відпустки за період роботи 01.03.2013 до 28.02.2014. позивач не дотрималась вимог пункту 2.16 посадової інструкції, а саме не здійснено контроль за наданням відпусток відповідної тривалості.

Відтак можна дійти висновку, що позивачкою порушено трудову дисципліну, котра проявилася в неналежному виконанні посадової інструкції.

Щодо доводів апелянта про те, що вимоги законодавства щодо заповнення особових карток вже не поширювались на посадових осіб місцевого самоврядування, оскільки відпуски надавались після 01.05.2019 то колегія суддів вважає такі спростованими наступним.

Так Міжрегіональне управління Національного агентства України з питань державної служби у Львівській та Закарпатській областях в межах повноважень розглянувши лист Сокальської районної ради від 30.06.2017 № 690/01-17, щодо обов`язковості ведення особової картки працівників органів місцевого самоврядування та форми особової картки в листі від 03.07.2017 № 256, повідомило наступне:

«Відповідно до наказу Національного агентства України з питань державної служби від 05.06.2016 № 156 затверджено форму Особової картки державного службовця та Інструкції щодо її заповнення.

Відповідно до п.2 ст. 2 Закону України «Про державну службу» № 889-19 державний службовець це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі держави.

Особи, що працюють в органах місцевого самоврядування не відносяться до посад державної служби, відтак наказ Національного агентства України з питань державної служби від 05.06.2016 № 156 на них не розповсюджується.

Відтак службою управління персоналу органів місцевого самоврядування ведуться Особові картки за формою П2-ДС що затверджено наказами Міністерства статистики України від 26.12.1995 № 343.» (а.с. 11)

А тому з аналізу вказаного листа вбачається, що позивач, відповідно до посадової інструкції, мала обов`язок вести Особові картки, зокрема в частині в IV розділі «Відпустки» за формою П2-ДС.

Колегією суддів згідно досліджених розпоряджень та особових карток працівників Сокальської районної ради, встановлено наступне.

Так згідно розпорядження № 32-к від 07.06.2016 голова районної ради Пасько М.М. відбув у відпустку з 09.06.2016 по 10.06.2016 про що в його особовій картці не зроблено запис.

Згідно розпорядження № 40-к від 08.07.2016 надано відпустку заступнику голови районної ради Бойку В.І. з 13.07.2016 по 05.08.2016, про що в його особовій картці не зроблено запис.

Із розпорядження № 26-к від 04.05.2016 встановлено, що надано відпустку заступнику голови районної ради Бойку В.І. з 05.05.2016 по 06.05.2016, про що в його особовій картці не зроблено запис.

Згідно розпорядження № 28-к від 11.05.2016 надано відпустку спеціалісту І категорії фінансово-господарського відділу Гринюк О.Є. з 23.05.2016 по 06.06.2016, про що в її особовій картці не зроблено запис.

Згідно розпорядження № 34-к від 21.06.2016 надано відпустку головному спеціалісту відділу управління комунальним майном Саламанчуку О.М. з 21.06.2016 по 29.07.2016, про що в його особовій картці не зроблено запис.

Згідно розпорядження № 36-к від 21.06.2016 надано відпустку спеціалісту ІІ категорії загального відділу Зохнюк Г.М. з 29.06.2016 по 11.07.2016, про що в її особовій картці не зроблено запис.

Згідно розпорядження № 39-к від 05.07.2016р надано відпустку ОСОБА_4 з 12.07.2016 по 12.08.2016, про що в її особовій картці не зроблено запис.

Розпорядженням від 11.07.2016 № 43-к надано частину відпустки ОСОБА_5 терміном 2 календарних дні, розпорядженням від 18.07.2016 № 45-к надано частину відпустки ОСОБА_5 з 18.07.2016 по 20.07.2016 року, про що в її особовій картці не зроблено запис.

Відтак у результаті дослідження вказаних вище розпоряджень та особових карток, колегія суддів дійшла висновку, що мало місце зі сторони позивача не дотримання нею вимог пункту 2.17 посадової інструкції, а саме здійснення роботи із заповнення, обліку та зберігання трудових книжок та особових справ працівників, що в свою чергу вказує на порушення нею посадових обов`язків щодо кадрової роботи.

Покликання апелянта на п. 1.4 та 3.7 Інструкції з діловодства у виконавчому апараті Сокальської районної ради, за яким відповідальність за організацію та правильне ведення діловодства покладається на керуючого справами на переконання суду є безпідставними, оскільки п. 3.4 цієї Інструкції визначено, що проекти рішень, розпоряджень, та інших документів правового характеру перевіряються виконавцями з точки зору відповідності до їх діючому законодавству. Проекти розпоряджень про надання відпусток готувала ОСОБА_1 , про що свідчить резолюція на завах про надання відпусток працівників районної ради. Пунктом 3.8 згаданої інструкції визначено, що відповідальність за зміст документа, який візується кількома особами, несуть в однаковій мірі всі ці особи.

Як слідує з матеріалів справи, жодне розпорядження не візувалось керуючим справами, а візувались виключно радником з юридичних питань Пилип`юк ОСОБА_11 , що в свою чергу спростовує наявність порушень здійснених керуючим справами.

Крім цього суд встановив, що згідно доповідної записки порушення ведення позивачкою кадрової документації виявлено - 12.09.2016, а дисциплінарне стягнення застосовано - 11.10.2016р., тобто в строк, що визначений Законом. В свою чергу всі проступки, за які накладено стягнення вчинено у термін не більше шести місяців до дати накладення дисциплінарного стягнення.

Враховуючи наведені вище обставини справи на законодавчі норми, колегія суддів дійшла висновку, що при прийняття оскаржуваного розпорядження голова Сокальської районної ради Львівської області Пасько М.М. діяв з підстав, у строки та в межах наданих йому повноважень, а недотримання вимог посадової інструкції Пилип`юк Л.В. підтверджено належними доказами.

У п.58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на викладене вище, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду без змін. Доводи апеляційної скарги не спростовують рішення суду першої інстанції.

Щодо розподілу судових витрат, то такий у відповідності до ст.139 КАС України не здійснюється.

Керуючись статтями 139, 229, 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Сокальського районного суду Львівської області від 14 травня 2019 року у справі № 454/3178/16-а без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення, у разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя С. М. Кузьмич
судді О. І. Довга
Р. М. Шавель
Повне судове рішення складено 24 грудня 2019 року