Справа № 280/5702/19
Суддя: Конишева Олена Василівна
Дата ухвалення: 2019-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

24 грудня 2019 року Справа № 280/5702/19 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Конишевої О.В., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 158-Б)

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі - відповідач), в якій позивач просить суд: визнати протиправним та скасувати рішення відповідача №2190/028 від 22.10.2019 та зобов`язати відповідача вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що має доньку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яку було визнано інвалідом з дитинства з 04.08.2008. Зазначає, що відмова відповідача в призначенні позивачу пенсії за віком, як матері інваліда з дитинства є протиправною, оскільки існують всі підстави для призначення такої пенсії. Згідно з пунктом 2.18 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління ПФУ від 25 листопада 2005 року № 22-1, у разі якщо дитина визнана дитиною-інвалідом після досягнення шестирічного віку, або інвалідом з дитинства після досягнення вісімнадцятирічного віку, надається висновок лікарсько - консультативної комісії про те, що вона мала медичні показання для визнання її дитиною-інвалідом до досягнення шестирічного віку. Позивач зазначає, що відповідач не звернув увагу на ту обставину, що її донька ОСОБА_2 , має статус інваліда з дитинства, і визнаний інвалідом з дитинства до досягнення 16-річного віку, і на час звернення за достроковим призначенням пенсії позивач звернулась, як мати інваліда з дитинства, тобто законних підстав для витребування у неї висновку лікарсько- консультативної комісії про те, що дитина мала медичні показання для визнання її дитиною-інвалідом до досягнення шестирічного віку для призначення пенсії - немає.

Ухвалою суду від 25.11.2019 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Сторонам повідомлено про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (у письмовому провадженні) у судовому засіданні 16.12.2019. Відповідачу запропоновано у 15-денний строк з дня отримання ухвали надати відзив на позовну заяву.

Від представника відповідача 16.12.2019 надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просить суд в задоволенні позову відмовити в повному обсязі з підстав викладених у відзиві, зокрема зазначає, що у відповідача відсутні підстави для призначення та виплати позивачу дострокової пенсії за віком, як матері особи з інвалідністю з дитинства, оскільки дитина позивача визнана інвалідом з дитинства після досягнення 6 років, а саме з 04.08.2008, тобто у віці 13 років, а тому позивач мала надати до Пенсійного фонду України висновок лікарсько-консультативної комісії про те, що її дитина мала медичні показання для визнання її дитиною-інвалідом до досягнення шестирічного віку.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст.263 КАС України, суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглядати дану справу за правилами спрощеного позовного провадження.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

16.10.2019 позивач звернулася до відповідача із заявою про призначення дострокової пенсії за віком на підставі пункту 3 частини першої статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058 (далі - Закон № 1058).

До заяви про призначення пенсії ОСОБА_3 були надані документи, зокрема, медичний висновок лікарсько-консультативної комісії № 118/1 від 01.07.2019, згідно якого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнана інвалідом дитинства з 04.08.2008 року.

Відповідачем відмовлено ОСОБА_3 в призначенні дострокової пенсії за віком, про що її було повідомлено листом від 22.10.2019 № 2190/02.8, з огляду на те, що ОСОБА_2 була визнана інвалідом з дитинства після шестирічного віку.

Не погоджуючись з таким рішенням відповідача позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходив з наступного.

Відповідно до ст. 1 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 №1058-IV (далі Закон України №1058-IV), пенсія - це щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Статтею 17 Закону України Про пенсійне забезпечення від 05.11.1991 №1788-ХІІ (далі Закон України №1788-ХІІ) встановлено, що жінки, які народили п`ятеро або більше дітей і виховали їх до восьмирічного віку, і матері інвалідів з дитинства, які виховали їх до цього віку, мають право на пенсію за віком після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 15 років із зарахуванням до стажу часу догляду за дітьми (пункти "є" і "ж" статті 56). При цьому до числа інвалідів з дитинства належать також діти-інваліди віком до 16 років, які мають право на одержання соціальної пенсії (стаття 94).

Згідно з частиною 3 розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону України №1058-IV тимчасово, до прийняття відповідного Закону жінки, які народили п`ятеро або більше дітей і виховали їх до шестирічного віку і матері інвалідів з дитинства, які виховали їх до цього віку, мають право на призначення дострокової пенсії за віком після досягнення 50 років та за наявності не менше 15 років страхового стажу.

Відповідно до п.п. 5 п. 2.1 Постанови Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 "Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Порядок) до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: документи, які засвідчують особливий статус особи: документи про народження дитини, виховання її до шестирічного віку, про визнання дитини заявника інвалідом з дитинства або дитиною-інвалідом (при призначенні пенсії згідно з абз. 4 п. 3 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону).

Пунктом 2.18 Порядку передбачено, що визнання особи інвалідом з дитинства або дитиною-інвалідом засвідчується випискою з акта огляду в МСЕК, медичним висновком закладів охорони здоров`я, посвідченням одержувача допомоги, довідкою органу, що призначає допомогу, про період призначення допомоги.

У разі якщо дитина визнана дитиною-інвалідом після досягнення шестирічного віку або інвалідом з дитинства після досягнення вісімнадцятирічного віку, надається відповідно висновок лікарсько-консультаційної комісії про те, що вона мала медичні показання для визнання її дитиною-інвалідом до досягнення шестирічного віку, та/або висновок МСЕК про можливість настання інвалідності до досягнення особою 18-ти років (висновок про час настання інвалідності).

Як встановлено матеріалами справи доньці позивачки встановлена інвалідність дитинства з 04.08.2008, тобто у віці 13 років, до досягнення ним 16 річного віку, що підтверджується, зокрема, висновком ЛКК №118/1 від 01.07.2019.

Крім того, у медичному висновку №118/1 зазначено, що ОСОБА_2 не могла бути визнана дитиною-інвалідом до досягнення шестирічного віку.

Тобто дитина визнана дитиною-інвалідом після досягнення шестирічного віку, що підтверджується вище наведеними доказами.

При цьому, факт досягнення позивачем на час звернення із заявою про призначення пенсії 50 річного віку та наявність у неї стажу роботи не менше 15 років відповідачем не заперечується.

Суд відхиляє посилання позивачки на те, що нормами Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» не містять умови, при призначенні достроково пенсії матері інваліда з дитинства, які виховали її до цього віку, встановлення дитині інвалідності до досягнення нею 6-річного віку, оскільки виходячи з аналізу зазначених норм мати дитини-інваліда має право на призначення дострокової пенсії за віком, але не раніше ніж за 5 років до досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у тому разі, якщо дитина, яку вона виховує, визнана дитиною-інвалідом до досягнення шестирічного віку. Якщо дитина визнана дитиною-інвалідом після досягнення нею шестирічного віку, або інвалідом з дитинства після досягнення вісімнадцятирічного віку, мати цієї дитини має право на отримання зазначеної пенсії лише у разі наявності висновку лікарсько-консультативної комісії про те, що дитина мала медичні показання для визнання її дитиною-інвалідом до досягнення шестирічного віку.

У Постанові Верховного Суду України від 2 грудня 2014 року у справі № 21-321а14 суд вказав на те, що при призначенні достроково пенсії матері дитині інваліда з дитинства обов`язковою умовою є надання висновку лікарсько-консультативної комісії про те, що дитина мала медичні показання для визнання її дитиною-інвалідом до досягнення шестирічного віку. До аналогічного правового висновку Верховний Суд прийшов у Постанові від 13 лютого 2018 року по справі 295/7276/17

З огляду на викладене, суд доходить висновку, що оскільки доказів, які б свідчили про те, що донька позивачки має медичні показання для визнання її дитиною-інвалідом до досягнення шестирічного віку, суду надані не були, відповідно у суду відсутні правові підстави для визнання протиправною відмови управління ПФУ щодо дострокового призначення позивачу пенсії за віком.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст.77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч.2 ст.77 КАС України).

За таких обставин, виходячи з системного аналізу положень законодавства України, доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Згідно вимог ст.139 КАС України судові витрати не підлягають відшкодуванню.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8-10, 14, 90, 139, 143, 241-246, 250 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

В позовній заяві ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 158-Б, ) відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до п.п. 15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення виготовлено в повному обсязі 24.12.2019.

Суддя О.В. Конишева