Справа № 520/160/19
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2019-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2019 р.Справа № 520/160/19

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Подобайло З.Г.,

Суддів: Бартош Н.С. , Катунова В.В. ,

за участю секретаря судового засідання Мороза М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Луганського національного аграрного університету на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.06.2019 року, головуючий суддя І інстанції: Кухар М.Д., м. Харків, повний текст складено 27.06.19 року по справі № 520/160/19

за позовом Луганського національного аграрного університету

до Управління державної казначейської служби України в Київському районі м. Харкова , Головне управління Державної казначейської служби України в Харківській області третя особа Приватне підприємство "Бізнес-Гарант"

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Луганський національний аграрний університет, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Управління державної казначейської служби України у Київському районі м. Харкова, третя особа - ПП "Бізнес-Гарант", в якому з урахуванням уточнень просить суд:

- визнати протиправними дії Управління Державної казначейської служби України у Київському районі м. Харкова по повторному виконанню рішення Господарського суду Луганської області від 07.07.2015 року по справі № 913/52/15.

- визнати протиправними дії Головне управління Державної казначейської служби України у Харківській області щодо невиконання вимог Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 845 від 03.08.2011 року про передачу до Державної казначейської служби України рішення Господарського суду Луганської області від 07.07.2015 року по справі № 913/52/15 для виконання за бюджетною програмою КПКВК 3504040 «Заходи щодо виконання рішень суду, що гарантовані державою».

- зобов`язати Управління Державної казначейської служби України у Київському районі м. Харкова повернути Луганському національному аграрному університету стягнути під час повторного виконання рішення Господарського суду Луганської області від 07.06.2016 року по справі № 922/999/16 грошові кошти та направити рішення Господарського суду Луганської області від 07.07.2015 року по справі № 913/52/15 до Державної казначейської служби України для виконання за бюджетною програмою КПКВК 3504040 «Заходи щодо виконання рішень суду, що гарантовані державою»."

В обґрунтування позову позивач зазначив, що жодним пунктом Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 845 від 03.08.2011 року, не передбачено повернення виконавчого документа для його додаткового або повторного виконання до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів боржника.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 24.06.2019р. адміністративний позов Луганського національного аграрного університету до Управління державної казначейської служби України у Київському районі м. Харкова, Головного управління державної казначейської служби у Харківській області, третя особа Приватне підприємство "Бізнес-Гарант" про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії залишено без задоволення.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції Луганським національним аграрним університетом подано апеляційну скаргу, в якій зазначає, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.06.2019 року є незаконним і необґрунтованим та підлягає безумовному скасуванню як таке, що винесено з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права. Посилається на те, що в порушення норм процесуального права, судом першої інстанції було залишено без розгляду факт відсутності доказу відповідачам встановлення позивачу відповідних бюджетних асигнувань для здійснення безспірного списання коштів на виконання рішення господарського суду Луганської області від 25.06.2015 року по справі № 913/52/15.Зазначає, що жодним пунктом Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 845 від 03.08.2011 року, не передбачено повернення виконавчого документа для його додаткового або повторного виконання до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів боржника. Посилається на постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі № 805/1543/18-а від 29.01.2019 року. Просить суд скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.06.2019 року винесену у справі за адміністративним позовом Луганського національного аграрного університету до Управління Державної казначейської служби України у Київському районі м. Харкова, Головного управління Державної казначейської служби України у Харківській області, третя особа Приватне підприємство «Бізнес-Гарант», про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії і прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги Луганського національного аграрного університету.

Також, від Луганського національного аграрного університету, до суду надійшли письмові пояснення, в яких зазначає, що списання коштів на рахунках боржника відбувається з того рахунку по якому виділяються кошти на оплату даної послуги. У разі відсутності коштів на зазначеному рахунку проводиться листування між боржником та органом Казначейства про заходи вжитті для виділення коштів на необхідний рахунок, але ні як не самостійне списання коштів з будь-якого рахунку. Посилається на рішення Верховного Суду у справі № 825/2337/16 від 10.05.2019 року та у справі № 826/19412/15 від 13.09.2018 року; Вищим адміністративним судом України у постанові у справі № К7800/4961/16 від 26.09.2017 року та у ухвалі № К/800/4341/15 від 08.12.2015 року.

Від Головного управління державної казначейської служби у Харківській області до суду надійшли відзив та письмові пояснення на апеляційну скаргу, в яких просить відмовити в її задоволенні, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Учасники справи про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги були повідомлені заздалегідь та належним чином, на адреси визначені в апеляційній скарзі та позовній заяві.

Представник позивача наполягав на задоволенні апеляційної скарги.

Представник відповідачів в судовому засіданні підтримав заперечення на апеляційну скаргу.

Третя особа в судове засідання не прибула, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена заздалегідь та належним чином.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції , що 25.06.2015 року Господарським судом Луганської області було прийнято рішення по справі за позовом ПП «Бізнес-Гарант» до Луганського національного аграрного університету, ТОВ «Алліс», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ГУ ДКСУ у Луганській області, УДКСУ у Київському районі м. Харкова, про стягнення коштів, яким позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з Луганського національного аграрного університету на користь ПП «Бізнес-Гарант» заборгованість за надані охоронні послуги в сумі 533619,62 грн., пеню в сумі 66701,64 грн., штраф - 43475,56 грн., 3% річних - 15368,30 грн. та інфляційні нарахування - 136365,50 грн., загалом - 795530,62 грн., крім того, витрати зі сплати судового збору у розмірі 15891,58 грн.

07.07.2015 року Господарським судом Луганської області видано наказ у справі № 913/52/15 про примусове виконання судового рішення, що набрало чинності 07.07.2015 року та строком пред`явлення до виконання: до 08.07.2016 року, яке було пред`явлено ПП «Бізнес - Гарант» на виконання до УДКСУ у Київському районі м. Харкова 26.10.2015 року.

ПП «Бізнес - Гарант» подана заява до управління про виконання Наказу Господарського суду Луганської області від 07.07.2015р. по справі № 913/52/15 про стягненим заборгованості за надані охоронні послуги в сумі 533619, 62 грн., пеню в сумі 66701,64 грн., штраф в сумі 43475.56 гри.. 3% річних в сумі 15368.30 грн., інфляційних в сумі 136365.50 грн. та судового збору в сумі 15891.58 грн.

На виконання п. 28 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 845 від 03.08.2011 року (далі - Порядок № 845) управлінням було направлено повідомлення про стягнення до Луганського національного аграрного університету, та стягнуто частково з 26.10.2015 по 10.12.2015 року 95473.83 гри.

В зв`язку з тим, що два місяці у боржника були відсутні відповідні бюджетні асигнування, управлінням на виконання п. 33 Порядку були передані документи та відомості до Казначейства згідно з підпунктом 1 пункту 47 цього Порядку, для забезпеченим виконання судового рішення за бюджетною програмою.

Згідно п. 33 Порядку у разі встановлення боржнику відповідних бюджетних асигнувань після передачі до Казначейства документів та відомостей орган Казначейства здійснює заходи, спрямовані на безспірне списання коштів з рахунків боржника, визначені цим Порядком.

В зв`язку з тим, що у Луганського національного аграрного університету у 2018 році з`явились бюджетні асигнування управління відізвало з ГУДКСУ у Харківській області документи та відомості но справі № 913/52/15 для безспірного списання коштів.

14.12.2018р. управлінням було стягнуто з Луганського національного аграрного університету на користь ПП «Бізнес-Гарант» згідно Наказу Господарського суду Луганської області від 07.07.2015р. по справі № 913/52/15, суму 715947,46 грн.

Не погоджуючись із діями відповідачів, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність правових підстав для визнання протиправними дій Головного управління Державної казначейської служби України у Харківській області щодо невиконання вимог Порядку №845 про передачу до Державної казначейської служби України рішення Господарського суду Луганської області від 07.07.2015 року по справі № 913/52/15 для виконання за бюджетною програмою КПКВК 3504040 «Заходи щодо виконання рішень суду, що гарантовані державою».

Колегія суддів погоджується з даними висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Конституційний Суд України, розглядаючи справу N 1-7/2013 у Рішенні від 26.06.2013 року, звернув увагу на те, що вже неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13.12.2012 року N 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25.04.2012 року N 11-рп/2012).

Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини в пункті 40 рішення у справі "Горнсбі проти Греції" зазначив, що право на суд було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави допускала невиконання остаточного та обов`язкового судового рішення на шкоду одній зі сторін.

Конституційний Суд України бере до уваги практику Європейського суду з прав людини, який, зокрема, в рішенні у справі "Шмалько проти України" від 20.07.2004 року вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (п. 43).

Право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Отже, обов`язок виконати судове рішення виникає з моменту набрання ним законної сили.

Саме на державу покладено обов`язок дбати про те, щоб остаточні рішення, винесені проти її органів, установ чи підприємств, які перебувають у державній власності або контролюються державою, виконувалися відповідно до зазначених вище вимог Конвенції (рішення у справі «Ромашов проти України» від 27 липня 2004 року; у справі «Дубенко проти України» від 11 січня 2005 року; та у справі «Козачек проти України» від 7 грудня 2006 року).

Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади (рішення у справі «Сокур проти України», № 29439/02, від 26 квітня 2005 року, і у справі «Крищук проти України», № 1811/06, від 19 лютого 2009 року).

Гарантії держави щодо виконання судових рішень та виконавчих документів, визначених Законом України "Про виконавче провадження", та особливості їх виконання визначені у Законі України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень".

Так, частиною 2 статті 6 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

З 01 січня 2013 року набрав чинності Закон України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" який встановлює гарантії держави щодо виконання судових рішень та виконавчих документів, визначених Законом України "Про виконавче провадження", та особливості їх виконання.

Згідно положень частини першої статті 2 вищевказаного Закону, держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є: державний орган; державні підприємство, установа, організація (далі - державне підприємство); юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства (далі - юридична особа).

Виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду (ч. 1 ст. 3 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень").

Механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, прийнятих судами, а також іншими державними органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення визначений у Порядку № 845.

У розумінні зазначеного порядку, безспірне списання - це операції з коштами державного та місцевих бюджетів, що здійснюються з метою виконання Казначейством та його територіальними органами (далі - органи Казначейства) рішень про стягнення коштів без згоди (подання) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, боржників, органів місцевого самоврядування та/або державних органів на підставі виконавчих документів.

Відповідно до п.3 Порядку № 845, рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів до органів Казначейства (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).

Підпунктом 2 пункту 5 Порядку № 845 визначено, що органи Казначейства вживають заходів до виконання виконавчих документів протягом установленого строку.

В силу положень пунктів 24 та 25 Порядку N 845, стягувачі, на користь яких прийняті рішення про стягнення коштів з рахунків боржника, подають до органу Казначейства, в якому обслуговується боржник, документи, зазначені у пункті 6 цього Порядку.

Безспірне списання коштів з рахунка боржника здійснюється в першочерговому порядку. Проведення платежів за його платіжними дорученнями здійснюється після безспірного списання у разі наявності коштів на рахунку.

Пунктом 33 Порядку № 845 передбачено, що у разі коли судове рішення стосується спорів фізичних осіб із суб`єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг або судове рішення неможливо виконати протягом двох місяців з дня надходження документів, зазначених у пункті 6 цього Порядку, орган Казначейства для виконання рішення про стягнення передає до Казначейства документи та відомості згідно з підпунктом 1 пункту 47 цього Порядку. При цьому органом Казначейства відновлюється проведення платежів боржника. У разі встановлення боржнику відповідних бюджетних асигнувань після передачі до Казначейства документів та відомостей орган Казначейства здійснює заходи, спрямовані на безспірне списання коштів з рахунків боржника, визначені цим Порядком.

Згідно з пунктом 47 Порядку №845, безспірне списання коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання судових рішень та виконавчих документів, здійснюється Казначейством на підставі поданих: 1) органом Казначейства: документів та відомостей, надісланих стягувачами та боржником; інформації про неможливість виконання безспірного списання коштів з рахунків боржника; 2) керівником органу державної виконавчої служби зазначених у пункті 7 цього Порядку документів та відомостей.

Відповідно до пункту 48 Порядку №845, для забезпечення безспірного списання коштів державного бюджету згідно з пунктом 47 цього Порядку в Казначействі відкривається в установленому порядку відповідний рахунок.

Аналіз наведених положень чинного законодавства дає підстави для висновку про те, що держава гарантує виконання рішень про стягнення коштів з боржників - державних органів, розпорядників бюджетних коштів (бюджетних установ), а також одержувачів бюджетних коштів, шляхом проведення їхнього безспірного списання з рахунків, обслуговування яких здійснюється Державною казначейською службою України, на підставі виконавчих документів.

Органами, уповноваженими здійснювати безспірне списання коштів за виконавчими документами, боржниками за якими є державний орган, бюджетна установа (розпорядник бюджетних коштів) або їхній одержувач, є Державна казначейська служба України та її територіальні органи.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, яка викладена у постанові від 09.10.2019 року по справі №823/5448/15.

Згідно із ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Як встановлено під час розгляду справи, у зв`язку з тим, що два місяці у боржника були відсутні відповідні бюджетні асигнування, управлінням на виконання п. 33 Порядку були передані документи та відомості до ГУДКСУ у Харківській області листом від 15.12.2015р. № 01-44/06/02- 14/1765 згідно з підпунктом 1 пункту 47 цього Порядку, для забезпечення виконання судового рішення за бюджетною програмою.

Відповідно до п. 33 Порядку (із змінами від 7 листопада 2018 року N 923) у разі коли судове рішення стосується спорів фізичних осіб із суб`єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг або судове рішення неможливо виконати протягом двох місяців з дня надходження документів, зазначених у пункті 6 цього Порядку, орган Казначейства для виконання рішення про стягнення передає до Казначейства документи та відомості згідно з підпунктом 1 пункту 47 цього Порядку. При цьому органом Казначейства відновлюється проведення платежів боржника. У разі встановлення боржнику відповідних бюджетних асигнувань після передачі до Казначейства документів та відомостей орган Казначейства здійснює заходи, спрямовані на безспірне списання коштів з рахунків боржника, визначені цим Порядком.

Тобто, коли після передачі відомостей про виконавчий документ до Казначейства України у боржника на рахунках з`являються кошти, орган казначейства проводить списання коштів з рахунків боржника.

Матеріали справи свідчать , що 29.11.2018р. управління отримало від ГУДКСУ у Харківській області лист від 29.11.2018р № 13-19/2282-8244 з додатками (заява ПП «Бізнес-Гарант» та Наказ Господарського суду Луганської області від 07.07.2015р. по справі № 913/52/15 про стягнення заборгованості).

14.12.2018р. управлінням стягнуто з Луганського національного аграрного університету на користь ПП «Бізнес-Гарант» згідно Наказу Господарського суду Луганської області від 07.07.2015р. по справі № 913/52/15, з розрахункового рахунку № НОМЕР_1 суму 715947,46 грн.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку про відсутність факту повторного виконання рішення Господарського суду Харківської області від 07.07.2015р. по справі № 913/52/15, оскільки відповідачем, на виконання вимог п.33 Порядку № 845 (в редакції від 14.02.2018 р.) відкликані документи та відомості для продовження безспірного списання по невиконаному наказу.

Щодо доводів апелента з посиланням на пропущений строк повторного виконання рішення колегія суддів зазначає, що відповідно до п. 6 Порядку строки пред`явлення виконавчих документів перериваються в разі пред`явлення їх до виконання, аналогічну норму містить п. 4 ст. 12 ЗУ «Про виконавче провадження» , виконавчий документ по вищезазначеній справі весь час знаходився на виконанні в органах Казначейства, вказаний наказ стягувачу не повертався та повторно не пред`являвся до виконання, про що свідчить відсутність відмітки на наказі щодо повторного пред`явлення останнього до виконання.

Враховуючи вищенаведене, Головне управління та Управління казначейства у Київському районі діяло в межах своїх повноважень та у відповідності до діючого законодавства України.

Доводи скаржника щодо відсутності доказів встановлення позивачу відповідних бюджетних асигнувань для здійснення безспірного списання коштів на виконання судового рішення, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки матеріалами справи підтверджено, що після відкликання документів, Управлінням державної казначейської служби України у Київському районі м. Харкова було частково стягнуто суму коштів.

Крім того, колегія суддів зазначає, що згідно п. 25 Порядку № 845 безспірне списання коштів з рахунка боржника здійснюється в першочерговому порядку. Проведення платежів з рахунка боржника здійснюється після "безспірного списання у разі наявності коштів на рахунку. На час здійснення безспірного списання коштів проводяться платежі боржника: за захищеними видатками, визначеними Бюджетним кодексом України

Відповідно до п. 26 Порядку № 845 безспірне списання коштів з рахунків бюджетних установ у частині власних надходжень здійснюється безпосередньо із загальної суми залишку надходжень на відповідному рахунку за визначеним кодом економічної класифікації видатків бюджету з урахуванням вимог пункту 28 цього Порядку.

Управлінням було направлено повідомлення про стягнення від 16.10.2015р. №01- 44/04/02-14/507 до боржника, Луганського національного аграрного університету, про визначені коди класифікації видатків бюджету та рахунки, за якими проводиться безспірне списання коштів, які можуть бути змінені органом Казначейства за обґрунтованою заявою боржника.

Луганський національний аграрний університет у своїй відповіді від 21.10.2015р. № 65 бух., чітко вказав, що стягнення коштів треба здійснити з рахунку № НОМЕР_2 , КПКВ 2201160, КЕКВ 2282 рахунку був відкритий на МФО 851011 фонд 02 платні послуги треба.

Згідно Заяви про відкриття рахунків Луганського національного аграрного університету від 18.02.2015р. та копії електронного повідомлення відповіді щодо взяття на облік рахунка такий рахунок дійсно відкритий в управлінні.

Також , управлінням був отриманий лист електронною поштою від ГУДКСУ у Харківській області від 18.05.2018р. № 13-19/886-3436 , в якому вказано механізм відкликання документів згідно п. 33 Порядку.

Згідно п.п. 2 п. 34 Порядку ЛНАУ вносив зміни до кошторису спеціального фонду, зведеними планами використання бюджетних коштів на 2018 рік від 12.12.2018р., від 15.12.2018р., від 28.12.2018р., па це ЛНАУ має право згідно Постанови КМУ «Про затвердження Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ», де в п.п. 5 п.47 вказано що зміни до кошторису, плану використання бюджетних коштів і помісячного плану використання бюджетних коштів вищих навчальних закладів III - IV рівня акредитації та закладів охорони здоров`я, що утримуються за рахунок бюджетних коштів, затверджуються керівниками таких закладів(Додаток № 19,20,21).

В зв`язку з тим що у Луганського національного аграрного університету у 2018 році з`явились бюджетні асигнування ( виписка по рахунку ЛІІАУ на 10.09.2018р міститься в матеріалах справи) управління відізвало з ГУДКСУ у Харківській області листом від 11.09.2018р. № 06-11/1189 (Додаток № 23), документи та відомості по справі № 913/52/15 для безспірного списання коштів.

29.11.2018р. управління отримало від ГУДКСУ у Харківській області лист від 29.11.2018р № 13-19/2282-8244 з додатками (заява ПП «Бізнес-Гарант» та Наказ Господарського суду Луганської області від 07.07.2015р. по справі № 913/52/15 про стягнення заборгованості).

Згідно п 28 Порядку орган Казначейства не пізніше двох робочих днів з наступного робочого дня після надходження виконавчого документа на підставі документів, поданих стягувачєм, визначає коди класифікації видатків бюджету і рахунки, з яких проводиться безспірне списання коштів.

На підставі п 28 Порядку та вже наданого боржником (ЛНАУ) рахунку для стягнення, управління визначило рахунок спеціального фонду ЛНАУ для стягнення - № НОМЕР_3 (в зв`язку з тим що у кінці 2015р. здійснювались заходи щодо централізації баз даних державного бюджету за видатками передбачалось закриття рахунків відкритих на МФО 851011 головних управлінь Казначейства, та відкриття відповідних рахунків в межах МФО 820172 центрального апарату Казначейства у зв`язку з чим був закритий рахунок № НОМЕР_2 , МФО 851011, КПКВ 2201160 та відкрито відповідний рахунок № НОМЕР_3 , МФО 820172, КПКВ 2201 160 (Додаток № 27).

14.12.2018р. (згідно виписки по рахунку ЛНАУ про вихідний залишок коштів на рахунку на 13.12.2018р) управлінням стягнуто з Луганського національного аграрного університету на користь ПП «Бізнес-Гарант» згідно Наказу Господарського суду Луганської області від 07.07.2015р. по справі № 913/52/15, з розрахункового рахунку № НОМЕР_2 суму 715947,46 гри.

Враховуючи вищенаведене, доводи представника позивача в судовому засіданні суду є помилковими.

Також колегія суддів зазначає, що в даному випадку не може бути застосована правова позиція Верховного Суду, яка викладена у постановах від 29.01.2019 року по справі №805/1543/18-а, № 825/2337/16 від 10.05.2019 року та у справі № 826/19412/15 від 13.09.2018 року, на яку посилається позивач, оскільки правовідносини у вказаних справах існували до внесення змін до п. 33 Порядку №845 від 14.02.2018 року.

Посилання позивача в апеляційній скарзі на постанову Вищого адміністративного суду України у справі № К7800/4961/16 від 26.09.2017 року та у ухвали № К/800/4341/15 від 08.12.2015 року є не обґрунтованим. Дані судові рішення не є рішенням, які є обов`язковими до виконання та таким, що мають преюдиційне значення для вирішення справи.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що відповідачі у спірних правовідносинах діяли в межах своїх повноважень та у відповідності до вимог законодавства, у зв`язку з чим вимоги позивача не підлягають задоволенню.

В силу ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10)своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що у спірних правовідносинах відповідачі діяли у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також з використанням повноважень з метою, з якою ці повноваження йому надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено), добросовісно та розсудливо.

Згідно ч. 1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає вимогам ч. 1 ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог апелянта, позивача у справі.

Інші доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Також колегією суддів враховується, що згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Згідно ст.316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.06.2019 року по справі № 520/160/19 залишити без змін.

.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)З.Г. Подобайло
Судді(підпис) (підпис) Н.С. Бартош В.В. Катунов
Повний текст постанови складено 26.12.2019 року