Справа № 160/1031/19
Суддя: Чабаненко С.В.
Дата ухвалення: 2019-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

03 грудня 2019 року м. Дніпросправа № 160/1031/19

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Чабаненко С.В. ,

суддів: Чумака С.Ю., Юрко І.В.,

за участю секретаря судового засідання Сколишева О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу Державної установи "Ігренський виправний центр (№ 133)" на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.05.2019 р. в адміністративній справі №160/1031/19 за позовом Державної установи "Ігренський виправний центр (№ 133)" до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

Державна установа Ігренський виправний центр (№133) звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про скасування постанов №ДН1263/250/АВ/ТД-ФС/596, №ДН1263/250/АВ/МГ-ФС/597, №ДН1263/250/АВ/ІП-ФС/598 від 04.10.2018 р., якими уповноваженими посадовими особами відповідача накладено штраф за порушення законодавства про працю.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначалось про порушення предмету перевірки, визначеного в скарзі Правозахисної групи "Січ", яка стала підставою для проведення інспекційного відвідування. Крім того позивач стверджував про відсутність порушень норм трудового законодавства, що стали підставами для застосування до нього штрафних санкцій.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.05.2019 у задоволенні адміністративного позову відмовлено. Враховуючи зміст скарги Правозахисної групи "Січ", на підставі якої призначено перевірку, суд не встановив перевищення відповідачем повноважень під час проведення державного нагляду (контролю). Щодо виявлених порушень законодавства про працю, судом було проаналізовано зміст обставин, відображених у акті перевірки, відповідних норм матеріального законодавства, за порушення яких позивача притягнуто до відповідальності, а також враховано відсутність доказів, які б спростовували приведені у акті перевірки висновки.

Позивачем подано апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції. Позивач стверджує, що судом не надано належної оцінки доводам щодо порушення відповідачем предмету перевірки, а також неузгодженості висновків акту та наданих позивачем документів на спростування відображених у акті порушень. Крім того, суд залишив поза увагою, що приведені у акті обставини стосуються праці засуджених, а тому під час перевірки відповідачем мали враховуватись вимоги Кримінально-виконавчого кодексу України з питань організації праці засуджених.

Під час вирішення справи в суді апеляційної інстанції представниками сторін в судовому засіданні були надані відповідні пояснення щодо власних доводів та заперечень, в тому числі з приводу неузгодженості деяких обставин, відображених у акті перевірки, які характеризували виявлені порушення.

Заслухавши доводи сторін та перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів погодилась з доводами заявника апеляційної скарги з урахуванням наступного.

Зі змісту наявних у справі доказів судом встановлено, що 23.08.2018 р. управлінням з питань праці ГУ Держпраці у Дніпропетровській області відповідно до наказу від 23.08.2018 р. №697-І та на підставі скарги Правозахисної групи Січ (вх.№11088 від 09.08.2018 р.) складено направлення для проведення позапланового заходу у формі інспекційного відвідування додержання вимог законодавства про працю у Державній установі Ігренський виправний центр №133 за адресою: 49115, м.Дніпро, вул. Бехтерева, буд.5 () №285.

Згідно направлення під час інспекційного відвідування здійснено контроль за додержанням законодавства про працю в Державній установі Ігренський виправний центр №133 з питань повноти нарахування та своєчасності виплати заробітної плати засудженим за 2018 рік в період з 27.08.2018 р. по 07.09.2018 р., за результатами якого відповідачем прийнято оскаржувані постанови №ДН1263/250/АВ/ТД-ФС/596, №ДН1263/250/АВ/МГ-ФС/597, №ДН1263/250/АВ/ІП-ФС/598 від 04.10.2018 р. про застосування штрафу за порушення законодавства про працю.

В свою чергу скарга Правозахисної групи Січ від 07.08.2018 вих.№07/08-2 стосувалася питань дотримання правил охорони праці. Так, у скарзі зазначено, що у відповідності до ст. 24 КВК України ГО було здійснено моніторинговий візит в Ігренський виправний центр №133 Дніпропетровської області, під час якого виявлено здійснення особами на території виправного центру переробки ємкостей (пластмасових каністр) із залишками невідомої речовини, які були промарковані як отруйні речовини. В ході роботи із хімічними засобами засуджені скаржилися на стан здоров`я; працювали без залежних засобів захисту (рукавиць, масок, костюмів хімзахисту); в приміщенні де працювали засуджені порушено вимоги щодо освітленості та чистоти робочого приміщення (змиви отруйних речовин утилізувались у неналежний спосіб). Крім того, з боку засуджених надходили численні скарги щодо «непрозорості» нарахування заробітної плати і порушення ст. 60 КВК України, а також вирахування коштів на розсуд адміністратиції установи. У скарзі містяться посилання на норми законодавства, якими особам гарантується створення безпечних та нешкідливих умов праці (ст. 153 КЗпП України), а також виплата заробітної плати не менш як сімдесят п`ять відсотків загальної суми заробітку незалежно від усіх відрахувань (ст. 60 КВК України). З рахуванням викладених у скарзі доводів ГО Правозахисна група Січ просила провести перевірку на предмет виявлених порушень з боку керівництва Ігренського виправного центру №133 Дніпропетровської робласті з питань дотримання правил охорони праці.

У період з 27.08.2018 р. по 07.09.2018 р. інспекторами праці Біланинець І.Д., Попко Г.А., на підставі службових посвідчень №247, №250, у присутності начальника ДУ Ігренський виправний центр (№133) Яківець В.Я. проведено інспекційне відвідування у Державній установі Ігренський виправний центр (№133) (49115, м.Дніпро, вул. Бехтерева, буд. 5, ), за результатами якого складено Акт від 07.08.2018 р. №ДН1263/250/АВ.

Згідно наведеного у Акті переліку, під час перевірки вивчались питання дотримання законодавства про працю щодо тривалості робочого часу (ст.ст. 50, 51, 53, 55, 56, 57, 58, 59, 65 КЗпП України, ст. 30 Закону України «Про оплату праці»), оплати праці (ст.ст. 90, 94, 96, 97, 98, 100, 106-108, 113, 115 КЗпП України, ст. ст. 1, 2, 3-1, 6, 13, 15, 23, 24 Закону України «Про оплату праці»), загальнообов`язкового державного соціального страхування, атестації робочих місць.

За результатами інспекційного відвідування у Акті зафіксовані порушення ст. 253, ч.1 ст. 94, ч.1 ст.53, ч. 1 ст. 106, ч. 2 ст.106, ч.ч.1, 2 ст. 115 КЗпП України, ч.1.ст.1, ч.1 ст.24 Закону України Про оплату праці, а саме: з січня по липень 2018 року нарахування та виплата заробітної плати 118 засудженим здійснено без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування; в січні 2018 року 27 засудженим недонараховано заробітну плату пропорційно відпрацьованому часу; за березень, травень та червень 2018 року 51 засудженому заробітна плата за надурочні години, відпрацьовані напередодні святкових днів, не виплачена; у лютому 2018 року 8 засудженим не виплачена заробітна плата за понаднормово відпрацьовані години робочого часу; за червень 2018 року виплата заробітної плати засудженим здійснена з порушенням строків.

Як вірно зазначив суд першої інстанції, правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначені Законом України № 877-V Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності від 05 квітня 2007 року (надалі Закон №877).

Колегія суддів зазначає, що дія цього Закону поширюється, в тому числі на відносини, пов`язані зі здійсненням державного нагляду (контролю) за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами.

Статтею 6 цього Закону визначено перелік підстав для здійснення позапланового заходу державного нагляду (контролю).

Однією з підстав передбачено звернення фізичної особи (фізичних осіб) про порушення, що спричинило шкоду її (їхнім) правам, законним інтересам, життю чи здоров`ю, навколишньому природному середовищу чи безпеці держави, з додаванням документів чи їх копій, що підтверджують такі порушення (за наявності). Позаплановий захід у такому разі здійснюється виключно за погодженням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу.

У такому разі перед початком здійснення позапланового заходу державного нагляду (контролю) посадові особи органів державного нагляду (контролю) зобов`язані пред`явити керівнику чи уповноваженій особі суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу, фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі, крім документів, передбачених цим Законом, додатково копію погодження центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу на проведення такої перевірки.

Під час проведення позапланового заходу з`ясовуються лише ті питання, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення цього заходу, з обов`язковим зазначенням цих питань у посвідченні (направленні) на проведення заходу державного нагляду (контролю).

Згідно ч. 1 ст.1 Закону України Про охорону праці №2694-XII від 14.10.1992 року із змінами та доповненнями, охорона праці це система правових, соціально-економічних, організаційно-технічних, санітарно-гігієнічних і лікувально-профілактичних заходів та засобів, спрямованих на збереження життя, здоров`я і працездатності людини у процесі трудової діяльності. Відповідно до ст. 3 Закону України Про охорону праці, законодавство про охорону праці складається з цього Закону, Кодексу законів про працю України, Закону України Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів. Таким чином, під час здійснення таких заходів державного нагляду (контролю) інспектори праці здійснюють перевірку дотримання суб`єктами господарювання вищевказаних норм законодавства про охорону праці.

Приписи приведених норм законодавства узгоджуються також з положеннями, визначеними Постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року № 96, якою затверджено Положення про Державну службу України з питань праці.

Так, одним з основних завдань Держпраці є реалізація державної політики у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб (п.3 Положення).

Відповідно до покладених на неї завдань Держпраці:

- здійснює державний контроль за дотриманням вимог законодавства про працю, зайнятість населення в частині дотримання прав громадян під час прийому на роботу та працівників під час звільнення з роботи; використання праці іноземців та осіб без громадянства; наймання працівників для подальшого виконання ними роботи в Україні в іншого роботодавця; дотримання прав і гарантій стосовно працевлаштування громадян, які мають додаткові гарантії у сприянні працевлаштуванню; провадження діяльності з надання послуг з посередництва та працевлаштування (пп.9 п.4 Положення);

здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням законодавства у сфері охорони праці в частині безпечного ведення робіт, гігієни праці, промислової безпеки, безпеки робіт у сфері поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, у тому числі з питань:

забезпечення працівників спеціальним одягом, спеціальним взуттям та іншими засобами індивідуального та колективного захисту;

монтажу, ремонту, реконструкції, налагодження і безпечної експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних та інших засобів виробництва і машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки;

безпеки робіт у сфері поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, проведення робіт з утилізації звичайних видів боєприпасів, ракетного палива та вибухових матеріалів військового призначення;

виробництва, зберігання, використання отруйних речовин у виробничих процесах, у тому числі продуктів біотехнологій та інших біологічних агентів;

організації проведення навчання (в тому числі спеціального) і перевірки знань з питань охорони праці; навчання працівників у сфері поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення та перевірки їх знань (пп.16 п.4 Положення).

Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи. На утворені територіальні органи Держпраці може покладати виконання завдань за міжрегіональним принципом (п.7 Положення).

Що ж стосується здійснення заходів державного нагляду з питань дотримання законодавства про працю, то порядок проведення таких перевірок визначено Порядком здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №295 від 26.04.2017 року Деякі питання реалізації статті 259 Кодексу законів про працю України та статті 34 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні (далі Порядок №295). На час проведення інспекційного відвідування цей Порядок був чинним.

Згідно п.5 цього Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, інспекційні відвідування проводяться інспекторами праці Держпраці та її територіальних органів:

1) за зверненням працівника про порушення стосовно нього законодавства про працю;

2) за зверненням фізичної особи, стосовно якої порушено правила оформлення трудових відносин;

3) за рішенням керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин, прийнятим за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4-7 цього пункту;

4) за рішенням суду, повідомленням правоохоронних органів про порушення законодавства про працю;

5) за повідомленням посадових осіб органів державного нагляду (контролю), про виявлені в ході виконання ними контрольних повноважень ознак порушення законодавства про працю;

6) за інформацією:

Держстату та її територіальних органів про наявність заборгованості з виплати заробітної плати;

ДФС та її територіальних органів про:

- невідповідність кількості працівників роботодавця обсягам виробництва (виконаних робіт, наданих послуг) до середніх показників за відповідним видом економічної діяльності;

- факти порушення законодавства про працю, виявлені у ході здійснення контрольних повноважень;

- факти провадження господарської діяльності без державної реєстрації у порядку, встановленому законом;

- роботодавців, що мають заборгованість із сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірі, що перевищує мінімальний страховий внесок за кожного працівника;

Пенсійного фонду України та його територіальних органів про:

- роботодавців, які нараховують заробітну плату менше мінімальної;

- роботодавців, у яких стосовно працівників відсутнє повідомлення про прийняття на роботу;

- роботодавців, у яких протягом місяця кількість працівників, що працюють на умовах неповного робочого часу, збільшилась на 20 і більше відсотків;

- працівників, які виконують роботи (надають послуги) за цивільно-правовими договорами в одного роботодавця більше року;

- роботодавців, у яких стосовно працівників відсутні нарахування заробітної плати у звітному місяці (відпустка без збереження заробітної плати без дотримання вимог Кодексу Законів про працю України та Закону України Про відпустки);

- роботодавців, у яких протягом року не проводилась індексація заробітної плати або сума підвищення заробітної плати становить менше суми нарахованої індексації;

- роботодавців, у яких 30 і більше відсотків працівників працюють на умовах цивільно-правових договорів;

- роботодавців з чисельністю 20 і більше працівників, у яких протягом місяця відбулося скорочення на 10 і більше відсотків працівників;

7) за інформацією профспілкових органів про порушення прав працівників, які є членами профспілки, виявлених в ході здійснення громадського контролю за додержанням законодавства про працю.

З огляду на викладений перелік підстав для проведення інспекційного відвідування, питання щодо повноти та своєчасності нарахування та виплати заробітної плати, нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування могли бути предметом інспекційного відвідування на підставі звернення працівника про порушення стосовно нього законодавства про працю, або за рішенням суду, повідомленням правоохоронних органів про порушення законодавства про працю, або за повідомленням посадових осіб органів державного нагляду (контролю), про виявлені в ході виконання ними контрольних повноважень ознак порушення законодавства про працю, або за інформацією: Держстату та її територіальних органів про наявність заборгованості з виплати заробітної плати; ДФС та її територіальних органів про заборгованість із сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірі, що перевищує мінімальний страховий внесок за кожного працівника; профспілкових органів про порушення прав працівників, які є членами профспілки, виявлених в ході здійснення громадського контролю за додержанням законодавства про працю.

Жодної з приведених підстав для проведення відповідачем саме такого виду інспекційного відвідування, як було зазначено, не існувало.

Отже, відповідач, під час проведення інспекційного відвідування на підставі скарги ГО Правозахисної групи Січ від 07.08.2018 вих.№07/08-2 мав діяти лише в межах доводів цієї скарги, тобто здійснити перевірку з питань дотримання правил охорони праці та з урахуванням вищенаведених приписів ст. 6 Законом України № 877-V Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Колегія суддів вважає, що в даному випадку відповідачем було порушено вимоги ст. 19 Конституції України, ст. 6 Закону України № 877-V Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності та інспекційне відвідування здійснено без наявності законних підстав поза межами повноважень та не у спосіб, визначений вище приведеними законодавчими актами. З огляду на положення ст. 2 КАС України прийняті за наслідками такого інспекційного відвідування рішення не відповідають критеріям законності та обґрунтованості, що є самостійною підставою для їх скасування як протиправних.

Щодо змісту виявлених порушень колегією суддів зазначається, що в даному випадку інспекційне відвідування відповідачем проводилось відносно органу, який виконує покарання.

Регламентація порядку і умов праці засуджених визначено КВК України.

Так, ст. 16 КВК України передбачає, що виправні центри виконують покарання у виді обмеження волі стосовно осіб, засуджених за злочини невеликої та середньої тяжкості, а також засуджених, яким даний вид покарання призначено відповідно до статей 82, 389 Кримінального кодексу України.

Праця засуджених до обмеження волі у місці, визначеному адміністрацією виправного центру, згідно ч.4 ст. 59 КВК України є обов`язковою.

Статтею 60 КВК України передбачено умови праці засуджених до обмеження волі.

Так, засуджені до обмеження волі залучаються до суспільно корисної оплачуваної праці за строковим трудовим договором, як правило, на виробництві виправних центрів, а також на договірній основі на підприємствах, в установах чи організаціях усіх форм власності за умови забезпечення належного нагляду за їхньою поведінкою.

Праця засуджених до обмеження волі регулюється законодавством про працю, за винятком правил прийняття на роботу, звільнення з роботи, переведення на іншу роботу.

Засудженим незалежно від усіх відрахувань належить виплачувати не менш як сімдесят п`ять відсотків загальної суми заробітку, а засудженим, які мають заборгованість за виконавчими документами, - не менш як п`ятдесят відсотків загальної суми заробітку.

У відповідності до ст. 60-1 КВК України засуджені до обмеження волі, залучені до суспільно корисної оплачуваної праці за строковим трудовим договором, підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню.

До обов`язків адміністрації виправного центру, згідно положень ст. 61 КВК України, віднесено: облік засуджених, роз`яснення порядку і умови відбування покарання, організація трудового і побутового влаштування засуджених; забезпечення додержання умов праці засуджених, порядку та умов відбування покарання; здійснення нагляду і заходів попередження порушень порядку відбування покарання; проведення із засудженими соціально-виховної роботи; застосування встановлених законом заходів заохочення і стягнення; здійснення роботи щодо підготовки засуджених до звільнення. Порядок здійснення зазначених повноважень визначається нормативно-правовими актами Міністерства юстиції України.

Обов`язки власника підприємства, установи, організації або уповноваженого ним органу за місцем роботи засуджених до обмеження волі встановлені у ст. 62 КВК України.

Так, власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган за місцем роботи засуджених до обмеження волі зобов`язаний забезпечити їх залучення до суспільно корисної праці з урахуванням стану здоров`я та, за можливістю, спеціальності, організовувати первинну професійну підготовку і створити необхідні побутові умови.

В акті інспекційного відвідування від 07.08.2018 р. №ДН1263/250/АВ відповідачем наведено обставини, які можна розцінювати як недотримання позивачем мінімальних державних гарантій в оплаті праці.

Це стосується недоплати заробітної плати засудженим, що працювали в січні 2018 року за замовленням ТОВ «Стройінвест 2017», перевищення норм тривалості робочого часу, та виплати заробітної плати з порушенням передбачених законом строків.

Виходячи з наявних у справі доказів, змісту акту інспекційного відвідування та пояснень сторін колегія суддів критично розцінює відповідні висновки відповідача через їх необґрунтованість.

Так, щодо обсягів заробітної плати, яка мала бути виплачена 12 засудженим під час роботи за замовленням ТОВ «Стройінвест 2017» відповідачем було проаналізовано зміст укладеного з даним суб`єктом договору від 13.10.2017 №Г-19 та встановлено, що з урахуванням кількості відпрацьованих годин (2784) загальна вартість виконаних робіт мала дорівнювати 40 006,08 грн, тобто на 2,98 грн більше ніж вартість робіт, виконаних за Актом прийнятих робіт №1 від 31.01.2018 р., складеним на підставі Договору № Г-19 від 13.10.2017, що становить 40 003,10 грн.

При цьому підстави неврахування числових показників щодо обсягів виконаних робіт та їх вартості, відображених у акті №1 від 31.01.2018 р. до Договору № Г-19 від 13.10.2017 відповідачем не обґрунтовані.

Що стосується перевищення норм тривалості робочого часу засуджених, в тому числі напередодні святкових днів, колегія суддів вважає такі порушення недоведеними, оскільки відповідачем не було враховано законодавчо закріплені умови оплати праці засуджених.

Як зазначалось у приведених вище положеннях КВК України щодо організації праці засуджених, які більш детально визначені в Інструкції про умови праці та заробітну плату засуджених до обмеження волі або позбавлення волі, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 07.03.2013 № 396/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11 березня 2013 р. за № 387/22919, засуджені залучаються до оплачуваної праці в тому числі на підприємствах державної або інших форм власності за умови забезпечення їх належної охорони та ізоляції відповідно до укладених угод між установою, де відбуває покарання засуджений, та замовником.

Відповідно до п.4.1 даної Інструкції, для засуджених робочий тиждень не може перевищувати норму тривалості робочого часу, встановленого законодавством про працю.

На безперервно діючих підприємствах, у цехах, дільницях, відділеннях і на деяких видах робіт, де за умовами виробництва (роботи) не може бути додержана встановлена для засуджених щоденна або щотижнева тривалість робочого часу, допускається підсумований облік робочого часу з тим, щоб загальна тривалість робочого часу за обліковий період не перевищувала норму тривалості робочого часу відповідно до законодавства.

Час початку і закінчення роботи (зміни), перерви для відпочинку і приймання їжі визначається начальником установи, слідчого ізолятора згідно з Правилами внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 29 грудня 2014 року № 2186/5, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 30 грудня 2014 року за № 1656/26433.

До тривалості робочого часу засуджених не включається час: перевірок наявності засуджених на робочих місцях, проведення огляду і обшуку виробничих об`єктів, якщо це призводить до зупинки виробничого процесу; виведення на роботу та зняття з роботи.

Якщо за характером виробництва та умовами роботи, а також виходячи з особливостей функціонування установ, слідчих ізоляторів, запровадження п`ятиденного робочого тижня є недоцільним, за рішеннями начальників установ, слідчих ізоляторів, погодженими з територіальними органами управління Державної пенітенціарної служби України (далі - ДПтС), встановлюється шестиденний робочий тиждень з одним вихідним днем. При шестиденному робочому тижні тривалість щоденної роботи не може перевищувати 7 годин при тижневій нормі 40 годин, 6 годин - при тижневій нормі 36 годин і 4 години - при тижневій нормі 24 години.

Вимоги даної інструкції під час інспекційного відвідування державної установи відповідачем взагалі не враховувались та не досліджувались відповідні обставини, які підлягали встановленню з метою перевірки дотримання норми тривалості робочого часу, встановленого законодавством про працю, зокрема розпорядок дня засуджених, в тому числі витрачений час на подолання відстані до підприємства, де засуджені працювали, час для переодягання та отримання інвентарю, час для обідньої перерви, час для повернення робочого інвентарю та повернення засуджених до виправного центру.

Колегією суддів враховані надані позивачем додаткові докази з приведених вище питань, які відповідач мав врахувати під час перевірки. Зокрема, це довідки щодо дотримання розпорядку дня засудженими, які працювали на контрагентських об`єктах ТОВ «Стройінвест 2017, ТОВ «Фрост-Склад» ТОВ «Дніпровський завод будівельних матеріалів», характеристики цих об`єктів, розпорядок дня засуджених, які працювали на таких об`єктах.

З огляду на приведені докази вбачається, що робочий час засуджених не перевищував 7 годин на день.

Тобто висновки відповідача щодо недотримання норм тривалості робочого часу засуджених, в тому числі напередодні святкових днів, не відповідають фактичним обставинам справи.

Щодо висновків відповідача з приводу порушення позивачем ст. 253 КЗпП України, колегія суддів зазначає, що згідно акту інспекційного відвідування відповідачем встановлено нарахування 118 засудженим заробітної плати без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Позивачем суду надані докази (довідка про відбування покарання засудженими в період з 01.01.2018 по 31.07.2018, довідка про наявність паспортів громадянина України у засуджених у цей самий період), з яких вбачається, що лише 108 засуджених у відповідний період відбували покарання у виправному центрі у порівнянні з переліком засуджених, приведених у акті інспекційного відвідування. Крім того, вбачається невідповідність прізвищ та ініціалів засуджених, відображених у акті, тим, що вказані у довідці установи. Також наведеними доказами підтверджено, що 95 засуджених зі 108 не мала паспортного документа та довідок про присвоєння ідентифікаційного номера, що унеможливлювало відрахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування з об`єктивних підстав.

Окремо колегія суддів звертає увагу на зміст розділу VI Інструкції про умови праці та заробітну плату засуджених до обмеження волі або позбавлення волі, яким відрахування із заробітної плати засуджених єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування не передбачено.

Наведені обставини в сукупності можна розцінювати як відсутність в діях позивача ознак протиправної поведінки, що виключає підстави для притягнення особи до відповідальності, передбаченої КЗпП України.

З урахуванням висновків суду стосовно перевищення відповідачем повноважень під час інспекційного відвідування, а також обставин, якими спростовані висновки відповідача щодо виявлених порушень законодавства про працю, керуючись приписами ст. 317 КАС України, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що судом першої інстанції ухвалено рішення за неповно з`ясованих обставин, що мали значення для справи, та з порушенням норм матеріального права, тому вимоги апеляційної скарги підлягають задоволенню, у зв`язку з чим рішення суду першої інстанції слід скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 243, 315, 317, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної установи "Ігренський виправний центр (№ 133)" задовольнити.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.05.2019 р. в адміністративній справі №160/1031/19 скасувати.

Прийняти нове судове рішення, яким адміністративний позов Державної установи "Ігренський виправний центр (№ 133)" задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати постанови про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області №ДН1263/250/АВ/ТД-ФС/596, №ДН1263/250/АВ/МГ-ФС/597, №ДН1263/250/АВ/ІП-ФС/598 від 04.10.2018 р.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом тридцяти днів до Верховного Суду, відповідно до ст.ст. 328 329 КАС України.

Головуючий - суддя С.В. Чабаненко

суддя С.Ю. Чумак

суддя І.В. Юрко