Справа № 440/4115/19
Суддя: С.С. Бойко
Дата ухвалення: 2019-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2019 року м. ПолтаваСправа № 440/4115/19

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Бойка С.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Полтавській області до Приватного підприємство "КРЕМІНЬ ПММ" про стягнення коштів з рахунків платника податків,

В С Т А Н О В И В:

28 жовтня 2019 року Головне управління ДПС у Полтавській області (далі за текстом-позивач) звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до приватного підприємства "КРЕМІНЬ ПММ" (далі за текстом-відповідач) про стягнення коштів з рахунків платника податків в рахунок погашення податкового боргу з податку на додану вартість в сумі 207 496,85 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що за ПП "КРЕМІНЬ ПММ" рахується податковий борг з податку на додану вартість у розмірі 207 496,85 грн, що виник внаслідок несплати відповідачем як самостійно визначених грошових зобов`язань, так і нарахованих контролюючим органом згідно з податковими повідомленнями-рішеннями.

Ухвалою суду від 04 листопада 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження, розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні) /а.с.2-3/.

Відповідач своїм правом надати відзив на позовну заяву не скористався.

Ухвала суду про відкриття провадження у справі за цим позовом направлялася відповідачу на адресу: проїзд Галузевий,буд.18-Б, м. Кременчук, Полтавська область, яка згідно з інформацією з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань /а.с.16-17/ значиться, як місцезнаходження ПП "КРЕМІНЬ ПММ" та повернулася до суду з відміткою поштового відділення "за закінченням встановленого строку зберігання".

Відповідно до частини шостої статті 251 Кодексу адміністративного судочинства України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Розписку про одержання повістки (повістку у разі неможливості вручити її адресату чи відмови адресата її одержати) належить негайно повернути до адміністративного суду. У разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином (частина 11 статті 126 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відтак, вважається, що повістка вручена відповідачу належним чином.

Відповідно до вимог статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України справу розглянуто у порядку письмового провадження, у зв`язку з чим на підставі частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі факти та відповідні до них правовідносини.

Приватне підприємство "КРЕМІНЬ ПММ" зареєстроване як юридична особа (ідентифікаційний код 39292878) 08.07.2014, запис в Єдиному державному реєстрі про проведення державної реєстрації №0009004, знаходиться на обліку як платник податків в ГУ ДПС у Полтавській області (Кременчуцьке управління, Кременчуцька ДПІ (м.Кременчук)) /а.с.16-18/.

Із позовної заяви суд вбачає, що за відповідачем обліковується заборгованість з ПДВ у загальному розмірі 207 496,85 грн, що виникла з наступних підстав.

1. Відповідачем подано до Кременчуцької ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області податкову декларацію з ПДВ № від 25.10.2016, якою визначено сума податкового зобов`язання з ПДВ за березень 2016 року у розмірі 29 191,00 грн /а.с.23/.

Згідно з пунктом 54.1 статті 54 Податкового кодексу України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Пунктом 56.11 статті 56 Податкового кодексу України передбачено, що не підлягає оскарженню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків.

Відповідно до пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Пунктом 203.2 статті 203 Податкового кодексу України визначено, що сума податкового зобов`язання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.

Враховуючи приписи пункту 54.1 статті 54 Податкового кодексу України сума податкового зобов`язання, що самостійно визначена платником податків вважається узгодженою.

Відповідач не надав суду доказів на підтвердження сплати самостійно визначеного податкового зобов`язання з ПДВ за березень 2016 року.

Таким чином, за декларацією з ПДВ за березень 2016 року сума несплаченого податкового зобов`язання складає 24 191,00 грн.

2. Кременчуцькою ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області 29.11.2016 проведено електронну перевірку щодо своєчасності подання податкової звітності з ПДВ, за результатами якої складено акт №2472/16-03-12-01/39292878 /а.с.24/.

Перевіркою встановлено, що відповідачем не подано податкову декларацію з ПДВ за жовтень 2016 року.

За результатами електронної перевірки позивачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 29.11.2016 №, яким до ПП «Кремінь ПММ» застосовано штрафну санкцію у розмірі 1020,00 грн /а.с.25/.

Податкове повідомлення-рішення від 29.11.2016 № направлено платнику податків за адресою зазначеною у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та повернулося до контролюючого органу з відміткою поштового відділення "за закінченням встановленого строку зберігання" /а.с.25 зворотній бік/.

Згідно з пунктом 57.3 статті 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Відповідно до пункту 58.3 статті 58 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученим платнику податків (крім фізичних осіб), якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Отже, податкове повідомлення-рішення від 29.11.2016 № вважається врученим платнику податків.

Відповідач не надав суду доказів сплати штрафної санкції у розмірі 1020,00 грн, а також доказів на підтвердження оскарження податкового повідомлення-рішення від 29.11.2016 № у адміністративному або судовому порядку.

Відтак, суд доходить висновку, що грошове зобов`язання у розмірі 1020,00 грн є узгодженим та підлягає сплаті платником податків.

3. ГУ ДФС у Полтавській області 28.10.2016 проведено позапланову документальну перевірку ПП «Кремінь ПММ» по питанню дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства по взаємовідносинам з ТОВ «Панорама-Скай», за результатами якої складено акт №489/16-31-14-04-14/39292878 /а.с.33-54/.

Примірник акту перевірки направлено відповідачу цінним листом з описом вкладення та з повідомленням про вручення /а.с.55-56/ за адресою зазначеною у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, проте поштове відправлення повернулося до контролюючого органу з відміткою поштового відділення "за закінченням встановленого строку зберігання" /а.с.56 зворотній бік/.

На підставі акту №489/16-31-14-04-14/39292878 винесено податкове повідомлення-рішення від 21.12.2016 №, яким визначено суму грошового зобов`язання у розмірі 149 287,50 грн, у тому числі податкове зобов`язання 119 430,00 грн, штрафні санкції- 29 857,00 грн /а.с.30/.

Податкове повідомлення-рішення від 21.12.2016 № направлено платнику податків супровідним листом №6839/10/16-31-14-04-26 від 22.12.2016 рекомендованим листом з повідомленням про вручення /а.с.28-29/ за адресою зазначеною у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та повернулося до контролюючого органу з відміткою поштового відділення "за закінченням встановленого строку зберігання" /а.с.29 зворотній бік/.

Враховуючи те, що податкове повідомлення-рішення за адресою зазначеною у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а тому в силу приписів пункту 58.3 статті 58 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Відповідач не надав суду доказів сплати грошового зобов`язання у розмірі 149 287,50 грн, а також доказів на підтвердження оскарження податкового повідомлення-рішення від 21.12.2016 № у адміністративному або судовому порядку.

Відтак, суд доходить висновку, що грошове зобов`язання у розмірі 149 287,50 грн є узгодженим та підлягає сплаті платником податків.

Окрім цього, позивачем нараховано пеню у загальному розмірі 32 393,34 грн, що підтверджується довідкою ГУ ДПС у Полтавській області про суму податкового боргу по ПП «Кремінь ПММ» №1991/10/16-31-51-10 від 25.09.2019 /а.с.21/ та витягом з інтегрованої картки платника податків по платежу «Податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)» /а.с.62-65/.

Згідно з підпунктами 129.1.1 129.1.3 пункту 129.1 статті 129 Податкового кодексу України нарахування пені розпочинається:

при нарахуванні суми грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобов`язання, визначеного цим Кодексом (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження);

при нарахуванні суми податкового зобов`язання, визначеного контролюючим органом у випадках, не пов`язаних з проведенням податкових перевірок, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання (в тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження);

при нарахуванні суми податкового зобов`язання, визначеного платником податків або податковим агентом, у тому числі у разі внесення змін до податкової звітності внаслідок самостійного виявлення платником податків помилок відповідно до статті 50 цього Кодексу, - після спливу 90 календарних днів (270 календарних днів у разі здійснення платником податків самостійного коригування відповідно до підпункту 39.5.4 пункту 39.5 статті 39 цього Кодексу), наступних за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання.

Відповідно до пункту 2 розділу 3 Порядку ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №422 від 07.04.2016 після рознесення сум до ІКП автоматично проводиться розрахунок пені за правилами, визначеними главою 7 цього розділу, та проведення відповідних операцій щодо нарахування пені в ІКП.

Пунктом 7 наказу №422 визначено, що нарахування пені розпочинається:

після закінчення строків погашення узгодженого грошового зобов`язання на суму податкового боргу нараховується пеня:

1) при самостійному нарахуванні суми грошового зобов`язання платником податків - після спливу 90 днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов`язання, визначеного Податковим кодексом України;

2) при нарахуванні суми грошового зобов`язання контролюючими органами - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов`язання, визначеного у податковому повідомленні-рішенні згідно з Податковим кодексом України;

у день настання строку погашення податкового зобов`язання, нарахованого контролюючим органом або платником податків у разі виявлення його заниження на суму такого заниження та за весь період заниження (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження);

у день настання строку погашення податкового зобов`язання, визначеного податковим агентом при виплаті (нарахуванні) доходів на користь платників податків - фізичних осіб та/або органом ДФС під час перевірки такого податкового агента.

Платником податків не надано суду доказів на підтвердження сплати пені у загальному розмірі 32 393,34 грн.

4. ГУ ДФС у Івано-Франківській області 16.02.2017 проведено камеральну перевірку податкової звітності з ПДВ, за результатами якої складено акт №434/12-01/39292878 /а.с.57-58/.

На підставі акту перевірки прийнято податкове повідомлення рішення від 16.02.2017 №, яким до платника податків застосовано штрафну санкцію у розмірі 605,01 грн /а.с.59/.

Податкове повідомлення-рішення від 16.02.2017 № направлено платнику податків за адресою зазначеною у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та повернулося до контролюючого органу з відміткою поштового відділення "за закінченням встановленого строку зберігання" /а.с.60/.

З матеріалів справи суд вбачає, що до 01.01.2018 відповідач перебував на обліку у Головному управлінні ДПС в Івано-Франківській області (Івано-Франківське управління, Івано-Франківська ДПІ (м. Івано-Франківськ)) /а.с.18/.

Відповідач не надав суду доказів сплати штрафної санкції у розмірі 605,01 грн, а також доказів на підтвердження оскарження податкового повідомлення-рішення від 16.02.2017 № у адміністративному або судовому порядку.

Відтак, суд доходить висновку, що грошове зобов`язання у розмірі 605,01 грн є узгодженим та підлягає сплаті платником податків.

З урахуванням викладеного, судом встановлено, що за відповідачем обліковується податковий борг з податку на додану вартість у загальному розмірі 207 496,85 грн та підтверджується наявними у матеріалах справи довідкою ГУ ДПС у Полтавській області про суму податкового боргу по ПП «Кремінь ПММ» №1991/10/16-31-51-10 від 25.09.2019 та витягом з інтегрованої картки платника податків по платежу «Податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)».

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Стаття 67 Конституції України передбачає, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до статті 14 Податкового кодексу України:

грошове зобов`язання платника податків сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності (підпункт 14.1.39 пункту 14.1);

податкове зобов`язання сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк) (підпункт 14.1.156 пункту 14.1);

податковий борг сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання (підпункту 14.1.175 пункту 14.1);

пеня сума коштів у вигляді відсотків, нарахованих на суми грошових зобов`язань, не сплачених у встановлені законодавством строки (підпункт 14.1.162 пункту 14.1).

Згідно зі статтею 16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний, зокрема сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи (підпункт 16.1.4 пункту 16.1 статті 16).

Відповідно до статті 20 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право визначати у порядку, встановленому цим Кодексом, суми податкових та грошових зобов`язань платників податків (підпункт 20.1.18 пункту 20.1); приймати рішення про розстрочення та відстрочення грошових зобов`язань або податкового боргу, а також про списання безнадійного податкового боргу у порядку, передбаченому законодавством (підпункт 20.1.29 пункту 20.1); звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини (підпункт 20.1.34 пункту 20.1).

Пунктом 59.1 статті 59 Податкового кодексу України передбачено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога не надсилається (не вручається), якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує двадцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків.

Згідно з пунктом 59.3 статті 59 Податкового кодексу України податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.

Відповідно до пункту 59.5 статті 59 Податкового кодексу України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

На виконання вищезазначених положень 15 грудня 2015 року позивачем винесено податкову вимогу №2853-23/153 на суму узгодженого податкового боргу у розмірі 8290,94 грн, яка направлена рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу відповідача та вручена представнику підприємства 24.12.2015 /а.с.22/.

Отже, відповідач був ознайомлений із наявністю податкового боргу, оскільки отримав примірник податкової вимоги №2853-23/153 від 15 грудня 2015 року.

Доказів оскарження вказаної вимоги сторонами не надано.

При цьому сума грошових зобов`язань відповідачем у встановлений Податковим кодексом України строк не погашена, у зв`язку з чим набула статусу податкового боргу.

Станом на дату розгляду справи, сума податкового боргу з ПДВ залишається непогашеною, що підтверджується матеріалами справи, а відтак підлягає стягненню з рахунків платника податків.

Стосовно наявності права суб`єкта владних повноважень на подання позовної заяви про стягнення коштів з рахунків платника податків, який має податковий борг суд зазначає наступне.

Згідно з частиною 4 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України суб`єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду виключно у випадках, визначених Конституцією та законами України.

Відповідно до підпункту 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини.

Згідно з пунктом 95.1 статті 95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги (пункт 95.2 статті 95 Податкового кодексу України).

Відповідно до пункту 95.3 статті 95 Податкового кодексу України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Аналіз зазначених положень Податкового кодексу України свідчить, що чинним законодавством контролюючому органу надано право звертатись до суду з позовами про стягнення коштів з рахунків платника податків, який має податковий борг.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України №682-р від 21.08.2019 вирішено про можливість забезпечення здійснення Державною податковою службою покладених на неї постановою Кабінету Міністрів України від 6 березня 2019 р. N 227 "Про затвердження положень про Державну податкову службу України та Державну митну службу України" функцій і повноважень Державної фіскальної служби, що припиняється, з реалізації державної податкової політики, державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Разом з тим пунктом 1 Положення про Головне управління ДПС у Полтавській області, затверджене наказом ДПС України №14 від 12.07.2019 передбачено, що Головне управління є правонаступником усіх прав та обов`язків ГУ ДФС у Полтавській області.

Відповідно до пункту 14 пункту 4 Положення про ГУ ДПС у Полтавській області, управління відповідно до покладених на нього завдань, здійснює погашення податкового боргу, стягнення своєчасно не нарахованих та/або не сплачених сум єдиного внеску та інших платежів.

Відтак, Головне управління ДПС у Полтавській області має право на подання позовної заяви про стягнення коштів з рахунків платника податків, який має податковий борг.

Матеріали справи містять довідку ГУ ДПС У Полтавській області від 25.09.2019 №1992/10/16-31-51-10, згідно із якою відповідач має відкритий рахунок у Казначействі України (електронне адміністрування податку на додану вартість).

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Головного управління ДПС у Полтавській області до приватного підприємства "Кремінь ПММ" про стягнення коштів з рахунків платника за податковим боргом з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у розмірі 207 496,85 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до частини другої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Відтак, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Головного управління ДПС у Полтавській області (вул. Європейська, 4, м. Полтава, 36014, ) до Приватного підприємства «Кремінь ПММ» (проїзд Галузевий,буд.18-Б, м. Кременчук, Полтавська область, 39600, ) про стягнення коштів з рахунків платника податків за податковим боргом задовольнити повністю.

Стягнути з рахунків Приватного підприємства «Кремінь ПММ» (проїзд Галузевий,буд.18-Б, м. Кременчук, Полтавська область, 39600, ) податковий борг з податку на додану вартість із вироблених на території України товарів (робіт, послуг) в сумі 207 496,85 грн (двісті сім тисяч чотириста дев`яносто шість гривень вісімдесят п`ять копійок) на р/р UA9016008, одержувач УК у м. Кременчук, , банк одержувача Казначейство України, код класифікації доходів бюджету 14060100, код банку одержувача 899998.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.С. Бойко