Справа № 260/731/19
Суддя: Шинкар Тетяна Ігорівна
Дата ухвалення: 2019-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2019 рокуЛьвів№ 857/11327/19
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

судді-доповідача Шинкар Т.І.,

суддів Судової-Хомюк Н.М.,

Гуляка В.В.,

секретаря судового засідання Цар М.М.,

розглянувши у судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Коритнянської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду (головуючий суддя Плеханова З.Б.), ухвалене у відкритому судовому засіданні в м.Ужгороді о 14 год. 24 хв. 26 вересня 2019 року, повне судове рішення складено 30 вересня 2019 року, у справі №260/731/19 за позовом Ужгородської місцевої прокуратури до Коритнянської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Коритнянський дошкільний навчальний заклад Коритнянської сільської ради про визнання незаконною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

27.05.2019 Ужгородська місцева прокуратура звернулась в суд з позовом до Коритнянської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Коритнянський дошкільний навчальний заклад Коритнянської сільської ради, просила: визнати протиправною бездіяльність Коритнянської сільської ради Ужгородського району Закарпатської Ужгородського району Закарпатської області щодо тривалого неоформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку під будівлею та спорудами Коритнянського дошкільного навчального закладу площею 0,61 га, що знаходиться за адресою: Закарпатська область, Ужгородський район, село Коритняни, вулиця Шевченка, 1.; зобов`язати Коритнянську сільську раду Ужгородського району Закарпатської області вжити заходів щодо оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку під будівлею та спорудами Коритнянського дошкільного навчального закладу площею 0,61 а, що знаходиться за адресою: Закарпатська область, Ужгородський район, село Коритняни, вулиця Шевченка, 1.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2019 року позов задоволено.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що право власності на будівлю виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Суд першої інстанції вказав, що відповідачем не було забезпечено виконання вимог чинного законодавства в частині оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку під дошкільним навчальним закладом площею 0,61 га, що знаходиться за адресою: Закарпатська область, Ужгородський район, село Коритняни, вулиця Шевченка, 1. Суд першої інстанції дійшов висновку, що допущено бездіяльність з боку засновника дошкільного навчального закладу щодо не оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку під ДНЗ і дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Коритнянська сільська рада Ужгородського району Закарпатської області подала апеляційну скаргу, просить скасувати рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2019 року та закрити провадження у справі. Апеляційну скаргу мотивовано тим, що відповідачем не приймалось рішення про реєстрацію земельної ділянки, така фактично не сформована, що унеможливлювало передачу такої у власність третіх осіб. Скаржник вказує, що сільська рада передбачила фінансування робіт на виконання та реалізацію рішення від 19.07.2019 №678, яким надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у комунальну власність. Вважає, що спір врегульовано, що не взято до уваги судом першої інстанції.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, вказавши, що Коритнянською сільською радою не надано переконливих доказів щодо усунення тривалого неоформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку під будівлею та спорудами Коритнянського ДНЗ протягом всього періоду існування такого, в тому числі, після прийняття рішення №465 від 16.07.2010. Вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, а апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, явку повноважних представників не забезпечили, належним чином повідомленні про дату, час та місце розгляду справи, що відповідно до частини 2 статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до частини 4 статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно з статтею 230 КАС України секретарем забезпечено ведення протоколу судового засідання.

Згідно з ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Суд апеляційної інстанції, переглядаючи справу за наявними у ній доказами та перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які посилаються учасники справи, приходить до переконання, що оскаржуване рішення суду першої інстанції вимогам статті 242 КАС України відповідає.

Як встановлено судом першої інстанції з матеріалів справи, Коритнянський дошкільний навчальний заклад Коритнянської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області є комунальним закладом дошкільного виховання та навчання дітей дошкільного віку, знаходиться за юридичною адресою: вулиця Шевченка, 1, село Коритняни, Ужгородського району, Закарпатської області, 89435, .

Відповідно до Статуту Коритнянського дошкільного навчального закладу (дитячого садку) Коритнянської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, затвердженого рішенням 7 сесії Коритнянської сільської ради 7 скликання від 19.08.2016, засновником дошкільного навчального закладу є Коритнянська сільська рада, яка здійснює фінансування дошкільного закладу, його матеріально-технічне забезпечення, надає необхідні будівлі з обладнанням і матеріалами, організовує будівництво і ремонт приміщень, їх господарське обслуговування, харчування та медичне обслуговування дітей.

Як встановлено судом першої інстанції, приміщення ДНЗ знаходиться за адресою; Закарпатська область, Ужгородський район, с. Коритняни, вул. Шевченка, 1 та перебуває на балансі Коритнянської сільської ради.

Відповідно до рішення 10 сесії 4 скликання від 30.04.2003 Коритнянська сільська рада оформила право постійного користування земельною ділянкою, площею 0,76 га (під будівлями 0,56, ріллі 0,20 га) для обслуговування дошкільного начального закладу.

Рішенням Коритнянської сільської ради 37 сесії 5 скликання від 16.07.2010 №465 «Про надання дозволу на складання проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у постійне користування» надано дитячому дошкільному навчальному закладу с.Коритняни дозвіл на складання проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у постійне користування загальною площею 0,61 га. із них 0,41 га земель сільськогосподарського призначення (забудовані землі), 0,20 га земель сільськогосподарського призначення для ведення підсобного господарства. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки вирішено оформити в установленому законом порядку та подати на затвердження.

Оскільки згідно з інформацією Коритнянської сільської ради від 10.04.2019 №02-30/170 правовстановлюючі документи на земельну ділянку, на якій знаходиться Коритнянський ДНЗ, відсутні, що створює передумови для зловживань по розпорядженню такою, ризики нормального функціонування дитячого садочку та виховного процесу, щодо може призвести до негативних наслідків та порушення прав дітей, Ужгородська місцева прокуратура звернулась із позовом до суду.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Враховуючи вимоги частини 2 статті 19 Конституції України та частини 2 статті 2 КАС України, законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.

Відповідно до частини 1 статті 3 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) Земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Згідно з статтею 24 ЗК України державним і комунальним сільськогосподарським підприємствам, установам та організаціям надаються земельні ділянки із земель державної і комунальної власності у постійне користування для науково-дослідних, навчальних цілей та ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Відповідно частин 1, 2 статті 92 ЗК України право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку. Права постійного користування земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності набувають заклади освіти незалежно від форми власності.

Згідно з положенням статті 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до статті 126 ЗК України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Пунктом 1 частини 1 статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 № 1952-IV (далі Закон № 1952-IV) державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до частини 1 статті 3 Закону № 1952-IV загальними засадами державної реєстрації прав є, зокрема, обов`язковість державної реєстрації прав у Державному реєстрі прав.

Згідно з частиною 2 статті 3 Закону № 1952-IV речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Таким чином, обов`язковою умовою фактичного використання земельної ділянки є наявність правовстановлюючих документів на земельну ділянку, оформлених відповідно до вимог чинного законодавства.

Відповідно до частин 1 та 3 статті 22 Закону України «Про освіту» від 05.09.2017 №2145-VIII (далі Закон №2145-VIII) юридична особа має статус закладу освіти, якщо основним видом її діяльності є освітня діяльність. Заклад освіти залежно від засновника може діяти як державний, комунальний, приватний чи корпоративний.

Частиною 2 статті 63 Закону України «Про освіту» від 23 травня 1991 року №1060-XII, що діяв до 28.09.2017, встановлювалось, що земельні ділянки державних навчальних закладів, установ та організацій системи освіти передаються їм у постійне користування відповідно до Земельного кодексу України.

Згідно з частинами 1, 2, 5 статті 80 Закону №2145-VIII, що діє з 28.09.2017, до майна закладів освіти та установ, організацій, підприємств системи освіти належать нерухоме та рухоме майно, включаючи будівлі, споруди, земельні ділянки, комунікації, обладнання, транспортні засоби, службове житло тощо. Порядок, умови та форми набуття закладами освіти прав на землю визначаються Земельним кодексом України. Заклади освіти всіх форм власності, зареєстровані у встановленому законом порядку, мають рівні умови користування нерухомим майном державної або комунальної власності, що передається в оренду.

Частиною 3 статті 66 Закону №2145-VIII встановлено, що сільські, селищні ради: відповідають за реалізацію державної політики у сфері освіти та забезпечення якості освіти на відповідній території, забезпечення доступності дошкільної та початкової освіти; мають право засновувати заклади освіти, реорганізовувати і ліквідовувати їх, забезпечують їх діяльність та розвиток; оприлюднюють офіційну звітність про всі отримані та використані кошти, а також перелік і вартість товарів, робіт, послуг, спрямованих на потреби кожного із заснованих ними закладів освіти, та інші видатки у сфері освіти; здійснюють інші повноваження у сфері освіти, передбачені законом.

Відповідно до частини 1 статті 38 Закону України «Про дошкільну освіту» від 11.07.2001 № 2628-III, який є спеціальним законом, визначає правові, організаційні та фінансові засади функціонування і розвитку системи дошкільної освіти, матеріально-технічна база закладу дошкільної освіти включає будівлі, споруди, земельні ділянки, комунікації, інвентар, обладнання, транспортні засоби, службове житло та інше. Майно закладу дошкільної освіти належить йому на правах, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з частиною 2 статті 19 вказаного Закону органи місцевого самоврядування в системі дошкільної освіти в межах їх компетенції: забезпечують реалізацію державної політики у сфері дошкільної освіти на відповідній території, у тому числі розвиток мережі закладів дошкільної освіти всіх форм власності відповідно до потреб населення, враховуючи інтереси дітей з особливими освітніми потребами, поліпшення матеріально-технічної бази та господарське обслуговування комунальних закладів дошкільної освіти; виконують функції засновника закладів дошкільної освіти на відповідній території.

Частинами 1, 2 статті 116 ЗК України встановлено, що юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Відповідно до частини 1 статті 122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 123 ЗК України надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.

Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення; формування нової земельної ділянки (крім поділу та об`єднання).

Особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні (частина 3 статті 123 ЗК України).

Згідно з частиною 6 статті 186 ЗК України проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу, і затверджуються Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 № 280/97-ВР (далі Закон № 280/97-ВР), територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на нерухоме майно, землю, заклади освіти, визначені відповідно до закону як об`єкти права комунальної власності.

Згідно з частиною 5 вказаної статті Закону № 280/97-ВР органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об`єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, укладати договори в рамках державно-приватного партнерства, у тому числі концесійні договори, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об`єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду.

Відповідно до пункту 34 частини 1 статті 26 Закону № 280/97-ВР виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання регулювання земельних відносин.

Оскільки відповідно до пункту 1.4. Статуту Коритнянського дошкільного навчального закладу (дитячого садку) Коритнянської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, засновником Коритнянського дошкільного навчального закладу є Коритнянська сільська рада Ужгородського району Закарпатської області, тому саме відповідач дошкільного закладу здійснює фінансування дошкільного закладу, його матеріально-технічне забезпечення, надає необхідні будівлі з обладнанням І матеріалами, організовує будівництво і ремонт приміщень, їх господарське обслуговування, харчування та медичне обслуговування дітей.

Предметом спору у цій справі є бездіяльність відповідача як засновника Коритнянського дошкільного навчального закладу щодо оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку, що передана у користування вказаному дошкільному навчальному закладу для подальшого використання такої за призначенням.

Оскільки з липня 2010 Коритнянська сільська рада Ужгородського району Закарпатської області будучи суб`єктом, який відповідає за матеріально-технічне забезпечення Коритнянського дошкільного навчального закладу, здійснює контроль за додержанням вимог законодавства у сфері дошкільної освіти, не виконала законодавчо встановленні обов`язки та не вжила необхідних заходів щодо укладення договору із суб`єктами діяльності, які мають ліцензію на проведення землевпорядних робіт щодо виготовлення технічної документації на земельну ділянку щодо передачі такої у постійне користування Коритнянського дошкільного навчального закладу, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем як засновником дошкільного навчального закладу та органом місцевого самоврядування, у віданні якого перебувають земельні ділянки комунальної власності, допущено протиправну бездіяльність щодо тривалого неоформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку під будівлями та спорудами Коритнянського дошкільного навчального закладу.

Так, за наявності підстав та відповідних повноважень, Коритнянською сільською радою протягом тривалого часу не вживались заходи щодо оформлення правовстановлюючих документів на будівлі, споруди та земельну ділянку зазначеного дошкільного навчального закладу. Зокрема, питання фінансування розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у постійне користування на розгляд сесії Коритнянської сільської ради не виносилось, замовлення проекту відводу земельної ділянки та виготовлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку, технічна документація із землеустрою не виготовлялась.

Водночас, з матеріалів справи судом першої інстанції встановлено, що 03 червня 2019 року на пленарному засіданні 28 сесії 7 скликання Коритнянської сільської ради Ужгородського району прийнято рішення № 678 «Про надання дозволу на розробку проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки», яким надано дозвіл Коритнянській сільській раді на розробку проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у комунальну власність (постійне користування) орієнтовною площею 0,70 га для будівництва та обслуговування будівель закладів освіти (03.02) за адресою: с. Коритняни, вул. Шевченка, 1 «а», Ужгородського району, Закарпатської області (а.с.63).

19.07.2019 відповідачем прийнято рішення 29 сесії 7 скликання Коритнянської сільської ради Ужгородського району № 705 «Про внесення зміни у рішення 28 сесії 7 скликання № 678 від 03.06.2019», яким надано дозвіл Коритнянській сільській раді на розробку проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у комунальну власність орієнтовною площею 0,70 га для будівництва та обслуговування будівель закладів освіти (Код КВПЦЗ 03.02.) - Дошкільному навчальному закладу села Коритняни (а.с.95).

Також, 19 липня 2019 року Коритнянською сільською радою прийнято Рішення №696 «Про затвердження програм і напрямків використання коштів», де передбачено розробку проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у комунальну власність (постійне користування) орієнтовною площею 0,70 га для будівництва та обслуговування будівель закладів освіти - ДНЗ с. Коритняни () на території Коритнянської сільської ради. Термін виконання- протягом 2019 року. Вартість 10000 грн. (а.с.115-122).

06 вересня 2019 року між замовником - Коритнянською сільською радою та виконавцем - ТОВ «Моя земля» укладено договір № 19, предметом якого є виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки комунальної власності для будівництва та обслуговування закладів освіти (03.02) с. Коритняни сільської ради Ужгородського району. Строк виконання - 120 календарних днів без врахування погодження відповідними службами (а.с.157).

Водночас, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, що вказане не спростовує позицію позивача щодо наявного факту бездіяльності протягом тривалого часу, а виправлення ситуації мало місце вже безпосередньо після звернень прокуратури до суду та під час судового розгляду. До того ж, в жодному прийнятому рішенні відсутнє зазначення адреси місцезнаходження дитячого навчального закладу відповідно до ЄДР юридичних та фізичних осіб, а саме: с. Коритняни, будинок № 1.

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач не надав переконливих доказів щодо поважності причин бездіяльності та тривалого не оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку під будівлею та спорудами Коритнянського дошкільного навчального закладу як протягом всього періоду існування ДНЗ з дня його заснування відповідачем, так і після прийняття рішення Коритнянської сільської ради №465 від 16.07.2010, а тому наявні правові підстави для задоволення адміністративного позову.

Щодо наданої скаржником суду апеляційної інстанції копій рішення 36 сесії 7 скликання Коритнянської сільської ради від 29.11.2019 №799 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки», згідно з яким затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки комунальної власності Коритнянській сільській раді для будівництва та обслуговування будівель закладів освіти, площею 0,4874 га за кадастровим номером :11:015:0027 та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, то суду апеляційної інстанції зауважує, що такі не містять інформації щодо конкретного місця розташування земельної ділянки (відсутня назва вулиці), площа такої не відповідає площі та цільовому призначенню земельних ділянок, вказаних у рішеннях відповідача від 16.07.2010 №465, від 03.06.2019 №678 та від 19.07.2019 №705, а тому не можуть бути самодостатніми доказами на підтвердження фактичного завершення оформлення прав власності на земельну ділянку, на якій розміщено Коритнянський дошкільний навчальний заклад.

Крім того, вчинення дій, спрямованих на усунення порушень, встановлених судовим рішенням, не є підставою для закриття провадження у справі, вичерпний перелік яких закріплено статтею 238 КАС України.

Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

За таких обставин, аналізуючи норми чинного законодавства та оцінюючи подані у справі докази, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення вимог даного позову.

При цьому, підставність та обґрунтованість звернення прокурора із цим позовом до суду, наявність порушення інтересів держави, необхідність їх захисту учасниками справи під сумнів не ставиться.

Згідно з частиною 2 статті 6 КАС України та статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» передбачено застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права.

У пункті 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

З огляду на викладене, враховуючи положення статті 316 КАС України, прецедентну практику ЄСПЛ, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що судом першої інстанції у рішенні викладено мотиви задоволення позовних вимог, на основі об`єктивної оцінки наданих сторонами доказів повно встановлено фактичні обставини справи, правильно застосовано норми матеріального права. Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, на законність судового рішення не впливають.

Керуючись статтями 230, 241, 243, 308, 310, 316, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Коритнянської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області залишити без задоволення, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2019 року у справі №260/731/19 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач Т. І. Шинкар
судді Н. М. Судова-Хомюк
В. В. Гуляк
Повне судове рішення складено 23.12.2019