Справа № 320/313/19
Суддя: Горяйнов Андрій Миколайович
Дата ухвалення: 2019-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/313/19 Суддя першої інстанції: Кушнова А.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача - Горяйнова А.М.,

суддів - Костюк Л.О. та Чаку Є.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Києві апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 27 вересня 2019 року, яке ухвалене в порядку письмового провадження, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив:

- дії Фастівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області в частині відмови та перерахунку пенсії згідно вимог ч. 2 ст. 67 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із врахуванням ч. 2 ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визнати протиправними та дискримінаційними;

- зобов`язати Фастівське об`єднане управління Пенсійного фонду України Київської області провести перерахунок та виплачувати пенсію відповідно до ст. 67 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з врахуванням ч. 2 ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та згідно Порядку, затвердженого постановою КМУ № 795 від 30 жовтня 2013 року в редакції постанови КМУ № 486 від 12 липня 2017 року, з 01 жовтеня 2018 року.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 27 вересня 2019 року вказаний адміністративний позов було задоволено частково:

- визнано протиправними дії Фастівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії згідно вимог ст. 67 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з врахуванням частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області провести перерахунок та виплатити ОСОБА_1 пенсію відповідно до ст. 67 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з врахуванням частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та постанови Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2013 року № 795, в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 12 липня 2017 року № 486, з 01 листопада 2018 року.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення в частині задоволення позовних вимог та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову в повному обсязі. Свої вимоги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права. Скаржник вказує на те, що не заперечує проти застосування до спірних правовідносин положень ч. 2 ст. 67 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та ч. 2 ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», однак вважає, що їх необхідно застосовувати у сукупності зі ст. 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що перешкоди для перерахунку пенсії із використанням показника середньої заробітної плати за 2014-2016 роки у чинному законодавстві відсутні.

Сторони були належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, проте у судове засідання не з`явилися та про причини неявки суду не повідомили. За таких обставин колегія суддів, керуючись п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України, вирішила розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області задовольнити, рішення Київського окружного адміністративного суду від 27 вересня 2019 року - скасувати в частині задоволення позовних вимог та ухвалити нову постанову про відмову в задоволенні позову, виходячи із наступного.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено та учасниками справи не заперечується, що ОСОБА_1 є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1, учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також інвалідом війни ІІ групи.

Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Київській області (яке є правонаступником Фастівського об`єднаного управлінню Пенсійного фонду України Київської області) та отримує пенсію відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

ОСОБА_1 05 листопада 2018 року звернувся до Фастівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області із заявою, в якій просив провести перерахунок його пенсії з 01 жовтня 2017 на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій», ч. 2 ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні за 2014-2016 роки.

Листом від 19 листопада 2018 року № 200/З-01 Фастівське об`єднане управління Пенсійного фонду України Київської області повідомило позивача про те, що врахування іншого показника, ніж середньої заробітної плати (доходу) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2006 рік, чинним законодавством не передбачено. Такий висновок обґрунтований тим, що позивач отримує пенсію за іншим законом, ніж Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у зв`язку з чим підстави для перерахунку пенсії з урахуванням показника середньої заробітної плати в розмірі 3764 грн 40 коп. відсутні.

Не погоджуючись із таким рішенням Фастівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області, ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що у разі зростання в порівнянні з попереднім роком величини середньої заробітної плати в Україні, розмір пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», підлягає перерахунку та підвищенню в порядку, встановленому ч. 2 ст. 42 Закону Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Механізм перерахунку пенсій у зв`язку із збільшенням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески, визначено постановою Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2013 року № 795, якою затверджено Порядок перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Цей Порядок застосовується у випадку, коли перерахунок пенсії здійснюється відповідно до ч. 2 ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», тоді як сама пенсія може бути обчислена та призначена, в тому числі, відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», як має місце у спірних правовідносинах. Також суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що норми Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» не містять положення, що при перерахунку пенсій середньомісячний заробіток визначається Кабінетом Міністрів України, тобто, будь-яких обмежень для прямого застосування ч. 2 ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» не передбачено. Такий перерахунок має здійснюватися системно з урахуваннями приписів Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Колегія суддів не у повній мірі погоджується із зазначеними висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Звертаючись до суду із адміністративним позовом, ОСОБА_1 обґрунтовував свої вимоги тим, що з 11 жовтня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій», який передбачає здійснення перерахунку пенсій з 1 жовтня 2017 року із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %.

Позивач вважає, що з огляду на положення ч. 2 ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», він має право на перерахунок пенсії із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки.

У відповідності до п. 43 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (у редакції зі змінами, що набули чинності з 11 жовтня 2017 року) пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій», з 1 жовтня 2017 року перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %.

Зазначена норма права чітко визначає, що за встановленими у ній правилами перерахунку підлягають лише ті пенсії, що були призначені відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Враховуючи, що ОСОБА_1 отримує пенсію, призначену відповідно до іншого закону, підстави для задоволення позовної вимоги про перерахунок пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2014, 2015 та 2016 роки, передбачені до п. 43 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», відсутні.

Такого висновку дійшов також суд першої інстанції. Рішення про часткове задоволення позову обґрунтоване тим, що ОСОБА_1 має право на збільшення показника середньої заробітної плати в інший спосіб - відповідно до ч. 2 ст. 67 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ч. 2 ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та постанови Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2013 року № 795.

У відповідності до ч. 2 ст. 67 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» крім індексації пенсії, яка здійснюється відповідно до законодавства про індексацію грошових доходів населення, у разі, якщо величина середньої заробітної плати в Україні за даними центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики, за минулий рік зросла, то з 1 березня поточного року розмір пенсії підвищується в порядку, встановленому частиною другою статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

На час виникнення спірних правовідносин (дату звернення до відповідача із заявою про перерахунок пенсії) ч. 2 ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачала, що для забезпечення індексації пенсії щороку проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.

Показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, щороку збільшується на коефіцієнт, що відповідає 50 відсоткам показника зростання споживчих цін за попередній рік та 50 відсоткам показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.

У разі відсутності дефіциту коштів Пенсійного фонду для фінансування виплати пенсій у солідарній системі розмір щорічного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, передбачений абзацом другим цієї частини, може бути збільшений, але не повинен перевищувати 100 відсотків показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.

Розмір, дата та порядок такого збільшення визначаються у межах бюджету Пенсійного фонду за рішенням Кабінету Міністрів України з урахуванням мінімального розміру збільшення, визначеного абзацом другим цієї частини.

Колегія суддів звертає увагу на те, що ч. 2 ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» була викладена у зазначеній редакції з 11 жовтня 2017 року.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2013 року № 795 «Деякі питання реалізації частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» був затверджений Порядок перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Порядок).

Востаннє зміни до зазначеного Порядку були внесені 25 липня 2017 року, а з 26 лютого 2019 року він визнаний таким, що втратив чинність.

Суд першої інстанції виходив з того, що Порядок визначає механізм реалізації ч. 2 ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у тому числі в редакції, яка набула чинності з 11 жовтня 2017 року.

Разом з тим, зі змісту Порядку, зокрема закладеної у ньому формули розрахунку коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески, вбачається, що він був прийнятий з метою реалізації ч. 2 ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у редакції, що діяла до 11 жовтня 2017 року.

З 11 жовтня 2017 року зазначена норма права діє у редакції, що суттєво змінила підхід до визнання коефіцієнта, на який збільшується показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.

У зв`язку з цим колегія суддів вважає необґрунтованими посилання суду першої інстанції на Порядок, як на нормативно-правовий акт, що встановлює механізм реалізації ч. 2 ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у редакції, що діє з 11 жовтня 2017 року.

Колегія суддів звертає увагу на те, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» було не лише викладено ч. 2 ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у новій редакції, а й відстрочено виконання такої норми шляхом доповнення розділу XV «Прикінцеві положення» цього Закону новим пунктом.

Так, відповідно до п. 45 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, який застосовується для обчислення пенсій, передбачене частиною другою статті 42 цього Закону, проводиться починаючи з 2021 року.

У 2019 - 2020 роках показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, який застосовується для перерахунку пенсій, збільшується на коефіцієнт, що відповідає 50 відсоткам показника зростання споживчих цін за попередній рік та 50 відсоткам показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за рік, що передує року, в якому проводиться збільшення, порівняно з роком, що передує року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.

Отже, застосування положень ч. 2 ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у редакції, що діють з 11 жовтня 2017 року, було відстрочено до 2021 року.

На період 2019 - 2020 років встановлено тимчасовий порядок обчислення коефіцієнту та механізм збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, який застосовується для перерахунку пенсій, що є відмінним від визначеного у ч. 2 ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Однак колегія суддів наголошує, що такий порядок був затверджений саме на 2019 - 2020 роки.

На час звернення ОСОБА_1 до Фастівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області із заявою про перерахунок пенсії (02 листопада 2018 року), на час вирішення такої заяви відповідачем (19 листопада 2018 року) та станом на дату, зазначену в резолютивній частині рішення суду першої інстанції (01 листопада 2018 року) на відповідача не було покладено обов`язку здійснювати перерахунок пенсії та збільшувати показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески.

Як раніше зазначалося, дію ч. 2 ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» було відстрочено до 2021 року, а тимчасовий порядок збільшення такого показника був визначений лише на період з 01 січня 2019 року по 31 грудня 2020 року.

Відтак, передумови для збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, який застосовується для перерахунку пенсій ОСОБА_1 , виникли лише з 01 січня 2019 року.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими, у зв`язку з чим рішення суду першої інстанції про часткове задоволення таких вимог є незаконним.

Отже, доводи апеляційної скарги відповідача спростовують висновок суду першої інстанції, викладені в рішенні від 27 вересня 2019 року, та є підставами для його скасування.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції неправильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення без додержанням норм матеріального права. У зв`язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області задовольнити, рішення Київського окружного адміністративного суду від 27 вересня 2019 року - скасувати в частині задоволення позовних вимог та ухвалити нову постанову про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 242, 268, 272, 287, 308, 311, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області - задовольнити частково.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 27 вересня 2019 року в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 - скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову в цій частині.

В іншій частині рішення Київського окружного адміністративного суду від 27 вересня 2019 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач А.М. Горяйнов

Судді Л.О. Костюк

Є.В. Чаку