Справа № 824/1273/19-а
Суддя: Боднарюк Олег Васильович
Дата ухвалення: 2019-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2019 р. м. Чернівці Справа № 824/1273/19-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Боднарюка О.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Чернівецькій області, про визнання протиправною та скасування вимоги,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач ), звернулась в суд з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Чернівецькій області, в якому просила (з урахуванням позову в новій редакції):

- визнати протиправною та скасувати повністю вимогу №142130-54 про сплату боргу (недоїмки) від 09.08.2018 року Головного управління ДФС у Чернівецькій області;

І. АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ.

1.Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначив, що з 11 квітня 2016 року по 4 квітня 2017 року ні юридично, ні фактично не здійснював діяльність як самозайнята особа (приватний нотаріус), адже був офіційно працевлаштований на посаді державного нотаріуса.

Вважає, що відповідачем неправомірно нараховано борг за несплату єдиного соціального внеску в розмірі 8382,84грн за період з 11.04.2016 року по 04.04.2017 року, оскільки останній не здійснював діяльність як самозайнята особа - приватний нотаріус та не отримував дохід від такої діяльності.

Звертав увагу суду, що 22.04.2016 року подав до Чернівецької ОДПІ заяву про зняття з обліку як самозайнятої особи та сплатив належну суму єдиного внеску 2089,32 грн згідно поданого звіту і з 28.04.2016 року працював державним нотаріусом. Згодом з 04.04.2017 року останній зареєстрував приватну нотаріальну діяльність в Чернівецькому міському нотаріальному окрузі. Відтак, оскільки діяльність як самозайнятої особи припинена з 12.04.2016 року по 04.04.2017 рік та не здійснювалась, відтак нарахування за вказаний період боргу з єдиного соціального внеску вважає незаконним.

2. Відповідач подав до суду відзив на адміністративний позов, в обґрунтування якого зазначив, що оскаржувана позивачем вимога є правомірною, оскільки працівниками Чернівецької ОДПІ у зв`язку з поданою позивачем заявою щодо зняття її з обліку як самозайнятої особи, проведено відповідні заходи за результатами яких встановлено, що по інтегрованих картках позивача станом на 21.07.2016 року наявна заборгованість зі сплати єдиного соціального внеску. В зв`язку із наведеним відповідач не погоджується з позовними вимогами, оскільки вони не підтверджуються фактичними обставинами справи.

3. Позивачем подано до суду письмові пояснення, в яких посилаючись на чинні норми законодавства, що врегульовують спірні правовідносини, звертав увагу суду на те, що з 20 лютого 2014 року платники податків (в тому числі самозайняті особи), зареєстровані на тимчасово окупованій території, звільняються від обов`язку подання до контролюючих органів декларацій, звітності та інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, а також від обв`язку сплати загальнодержавних податків і зборів (в тому числі ЄСВ).

ІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ В СПРАВІ.

1.29.10.2019 року вказана адміністративна справи надійшла після перегляду Верховним Судом до Чернівецького окружного адміністративного суду.

2. Ухвалою суду від 30.10.2019 року прийнято до свого провадження адміністративну справу за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

3. 22.11.2019 усною ухвалою суду здійснено заміну неналежного відповідача Головного управління Державної фіскальної служби у Чернівецькій області на належного відповідача Головного управління Державної податкової служби у Чернівецькій області, що відображено в протоколі судового засідання. (а.с.210, зворотна сторона аркуша)

4. Того ж числа (22.11.2019 року) усною ухвалою суду витребувано у відповідача додаткові письмові докази по справі. (а.с.210)

4. 19.12.2019 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті.

ІІІ. ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ.

1. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав наведених в адміністративному позові. 13.12.2019 року подав до суду заяву, в якій просив суд розглянути справу в порядку письмового провадження.

2. Представник відповідача подав до суду заяву, в якій просив суд розглянути справу в порядку письмового провадження, проти задоволення позову заперечував з підстав наведених у відзиві.

3. Враховуючи приписи статті 194 КАС України, та подання учасниками справи заяв про розгляд справи у порядку письмового провадження без їх участі, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.

ІV. ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ОБСТАВИНИ ТА ВІДПОВІДНІ ПРАВОВІДНОСИНИ.

1. ОСОБА_1 на підставі свідоцтва №7525 від 18 червня 2009 року має право на зайняття нотаріальною діяльністю. (а.с.8)

2. Згідно ідентифікаційних даних з 8 вересня 2009 року здійснено державну реєстрацію незалежної професійної діяльності як приватного нотаріуса та з 15 вересня 2009 року взято на податковий облік ОСОБА_1 як платника податків (ДПІ у Ленінському районі м.Севастополя) (а.с.61-64).

3. Згідно записів в трудовій книжці серії НОМЕР_1 у період з 12 жовтня 2009 року по 13 березня 2014 року ОСОБА_1 працювала приватним нотаріусом Севастопольського міського нотаріального округу (а.с.23-24).

4. На підставі наказу Головного управління юстиції у м.Севастополі від 12 березня 2014 року №24/04 нотаріальна діяльність приватного нотаріуса Голобородько Вікторії Олександрівнї припинена з 13 березня 2014 року (а.с.20).

5. На підставі наказу від 6 березня 2015 року №1 позивач розпочала приватну нотаріальну діяльність в Чернівецькому міському нотаріальному окрузі (а.с.23-24).

6. З 28 квітня 2015 року позивача взято на податковий облік ДПІ у м.Чернівцях ГУ ДФС у Чернівецькій області (Чернівецька ОДПІ), що підтверджується довідкою від 28 квітня 2015 року №0310 (а.с.60).

7. Згідно з наказом Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області від 11 квітня 2016 року №56/5 приватну нотаріальну діяльність позивача припинено з 12 квітня 2016 року (а.с.21).

8. Позивач 13 квітня 2016 року подала до Чернівецької ОДПІ ГУ ДФС у Чернівецькій області заяву про ліквідацію платника податків за формою №8-ОПП та 29 квітня 2016 року сплатила суму єдиного внеску відповідно до поданого звіту в розмірі 2089,32 грн, що вбачається зі змісту квитанції № 332 (а.с.22).

9.З відомостей листа Чернівецької ОДПІ ГУ ДФС у Чернівецькій області від 22 липня 2016 року №8341/24-12-08-01-13 вбачається, що податковим органом здійснено перевірку позивача та встановлено наявність заборгованості з податку, про що свідчать дані інтегрованих карток. У зв`язку з цим платника повідомлено про необхідність проведення остаточних розрахунків, після чого її буде знято з податкового обліку (а.с.58).

10. Також, податковим органом видано довідку за формою №9-ЄСВ від 21 липня 2016 року №010, згідно з якою у ОСОБА_1 станом на дату видачі довідки наявна заборгованість зі сплати єдиного внеску (а.с.59).

11. Відповідно до записів у трудовій книжці позивач з 28 квітня 2016 року по 3 березня 2017 року працював державним нотаріусом Першої Чернівецької державної нотаріальної контори (а.с.23-24).

12. З 4 квітня 2017 року позивачем зареєстровано приватну нотаріальну діяльність у Чернівецькому міському нотаріальному окрузі, що підтверджується копією реєстраційного посвідчення №110 від 4 квітня 2017 року. (а.с.9).

13. 5 квітня 2017 року позивач подав заяву, в якій просив подану заяву про закриття діяльності за формою 8-ОПП залишити без розгляду та поновити її на податковому обліку (а.с.65).

14. 9 серпня 2018 року позивачеві виставлено вимогу про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску в розмірі 8382,84 грн. (6648,71 грн. - недоїмка, 208,93 грн. - штраф, 1525,20 грн. - пеня). (а.с.7)

15. Судом також досліджений звіт про суми нарахованого доходу осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2013 рік від 06.03.2014 року, без підпису ОСОБА_1 , відповідно до таблиці № 6 сума нарахованого єдиного внеску - 11563,09 грн. (а.с. 217-218)

16. Згідно даних АІС "Податковий блок"станом на 31.12.2014 року заборгованість позивача становила в сумі 11563,07 грн. (а.с.270)

V. ДО ВКАЗАНИХ ПРАВОВІДНОСИН СУД ЗАСТОСОВУЄ НАСТУПНІ ПОЛОЖЕННЯ ЗАКОНОДАВСТВА ТА РОБИТЬ ВИСНОВКИ ПО СУТІ СПОРУ.

1.Адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування регулюється Законом України від 8 липня 2010 року № 2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон № 2464-VI).

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 4 Закону №2464-VI платниками єдиного внеску є особи, які забезпечують себе роботою самостійно - займаються незалежною професійною діяльністю, а саме науковою, літературною, артистичною, художньою, освітньою або викладацькою, а також медичною, юридичною практикою, в тому числі адвокатською, нотаріальною діяльністю, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід безпосередньо від цієї діяльності, за умови, що такі особи не є найманими працівниками чи підприємцями.

Згідно з частиною 2 статті 25 Закону №2464-VI у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків платники єдиного внеску зобов`язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею.

Частинами 3 та 4 статті 25 Закону №2464-VI встановлено, що суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів. Орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

2.Особливості здійснення економічної діяльності на тимчасово окупованій території України визначено Законом № 1636-VII.

Відповідно до пункту 3.1 статті 3 Закону №1636-VII на території вільної економічної зони «Крим» (далі - ВЕЗ «Крим») діє особливий правовий режим економічної діяльності фізичних та юридичних осіб, у тому числі особливий порядок застосування норм регуляторного, податкового та митного законодавства України, а також особливий режим внутрішньої та зовнішньої міграції фізичних осіб.

Згідно з пунктом 5.3 статті 5 Закону №1636-VII фізична особа, яка має податкову адресу (місце проживання), юридична особа (відокремлений підрозділ), яка має податкову адресу (місцезнаходження) на території ВЕЗ «Крим», прирівнюється з метою оподаткування до нерезидента.

Відповідно до пункту 12.1 статті 12 названого Закону початком тимчасової окупації території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя вважається дата набрання чинності Резолюцією № 68/262 Сесії Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 27 березня 2014 року про підтримку територіальної цілісності України. В окремих випадках, прямо визначених цим Законом, початком тимчасової окупації вважається дата набрання чинності Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України».

В подальшому, Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо визначення дати початку тимчасової окупації» від 15 вересня 2015 року №685-VIII (далі - Закон №685-VIII), який набув чинності 9 жовтня 2015 року, було виключено пункт 12.1 статті 12 Закону №1636-VII та доповнено статтю 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року №1207-VII (далі - Закон №1207-VII) частиною другою наступного змісту: «Датою початку тимчасової окупації є 20 лютого 2014 року».

Відповідно до підпункту 1 пункту 12.3 статті 12 Закону №1636-VII під час тимчасової окупації справляння податків і зборів, єдиного соціального внеску та застосування реєстраторів розрахункових операцій відносно території ВЕЗ "Крим" діють з урахуванням того, що загальнодержавні податки і збори, визначені статтею 9 ПК України, статтею 271 МК України, єдиний внесок, встановлений Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" та збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, справляння якого здійснюється відповідно до Закону України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування", не справляються з доходів, отриманих юридичними особами (їх відокремленими підрозділами) та фізичними особами на тимчасово окупованій території, операцій та/або з інших об`єктів оподаткування (в тому числі об`єктів, пов`язаних з оподаткуванням) на тимчасово окупованій території.

Особи, які перебували на обліку в контролюючих органах або мали місцезнаходження (місце проживання) на території Автономної Республіки Крим або міста Севастополя на початок тимчасової окупації, звільняються від обов`язків сплати єдиного внеску, передбаченого Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" та виконання вимог Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" під час провадження їхньої підприємницької діяльності на тимчасово окупованій території України.

Такі особи мають право на добровільну сплату єдиного внеску, передбаченого Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України або уповноваженим органом з питань Криму.

З 1 червня 2014 року вважається анульованою податкова реєстрація осіб, які станом на 31 травня 2014 року мали місцезнаходження (місце проживання) та перебували на обліку в контролюючих органах на території Автономної Республіки Крим або міста Севастополя. Така податкова реєстрація може бути відновленою після евакуації особи на іншу територію України згідно із статтею 15 цього Закону у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади з питань оподаткування, або внаслідок завершення строку тимчасової окупації (підпункт 3 пункту 12.3 статті 12 Закону №1636-VII).

Підпунктом 8 пункту 5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону № 1636-VII внесені зміни до Закону № 2464, а саме розділ VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №2464-VI доповнено пунктом 9-3 такого змісту: «Тимчасово на період дії особливого правового режиму, визначеного Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», зупиняється застосування до платників єдиного внеску із місцезнаходженням (місцем проживання) на тимчасово окупованій території України норм статей 25 і 26 цього Закону.

Податкова інформація про суми недоїмки платників єдиного внеску, визначених абзацом першим цього пункту, зберігається та опрацьовується в інформаційних базах контролюючих органів в окремому (позабалансовому) порядку».

Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що з метою врегулювання правовідносин між фізичними і юридичними особами, які знаходяться на тимчасово окупованій території, та державою Україна законодавець запровадив, в тому числі, особливий порядок застосування норм податкового законодавства України та Закону №2464-VI. Зокрема, фізичні та юридичні особи, які станом на час початку тимчасової окупації перебували на обліку в контролюючих органах або мали місцезнаходження (місце проживання) на території Автономної Республіки Крим або міста Севастополя, звільняються від обов`язку сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, але за такими особами зберігається право добровільної сплати вказаного платежу.

Відтак вирішуючи питання щодо дати початку тимчасової окупації, слід виходити з того, що Законом №685-VIII було усунуто неузгодженість між Законом №1636-VII та Законом №1207-VII в цій частині та встановлено єдиний підхід для правильного застосування періоду перебування (проживання) на тимчасово окупованій території з метою захисту майнових і немайнових прав держави, громадян і юридичних осіб України. З огляду на наведене, в усіх випадках датою початку тимчасової окупації слід вважати 20 лютого 2014 року.

Таким чином, фізичні та юридичні особи, які станом на 20 лютого 2014 року перебували на обліку в контролюючих органах або мали місцезнаходження (місце проживання) на території Автономної Республіки Крим або міста Севастополя, звільняються від обов`язку сплати єдиного внеску з доходів, отриманих у цей час на тимчасово окупованій території, відповідно до положень пункту 12.3 статті 12 Закону №1636-VII.

3. Слід зазначити й те, що заперечуючи проти позову, відповідач посилався на лист Головного управління ДФС у Херсонській області, АРК та м.Севастополя від 14 березня 2019 року №3181/9/21-22/17-02-10, відповідно до якого станом на 31 грудня 2014 року за позивачем обліковувалась заборгованість за платежем 71040000 з ЄСВ у сумі 11563,07 грн. Зазначена заборгованість виникла 30 квітня 2014 року згідно з поданим звітом про нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування особами, які забезпечують себе роботою самостійно, від 6 березня 2014 року на загальну суму 11563,09 грн, по терміну сплати 30 квітня 2014 року. У зв`язку з наявною переплатою у сумі 0,02 грн залишок станом на 31 грудня 2014 року становив 11563,07 грн. (а.с.95).

Водночас суд зазначає, що на виконання вимог усної ухвали суду про витребування доказів відповідачем подано до матеріалів справи звіт про нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування особами, які забезпечують себе роботою самостійно, від 6 березня 2014 року на загальну суму 11563,09 грн, зі змісту якого вбачається про відсутність підпису страхувальника (позивача), лише зазначено прізвище та ініціали останнього ( ОСОБА_1 ), відтак такий звіт є неналежним доказом та не підтверджує заборгованість за платежем 71040000 з ЄСВ у сумі 11563,07 грн.

Окрім того, надаючи правову оцінку вказаному звіту суд зазначає, що наказом Міністерства доходів і зборів України від 09.09.2013 року № 454 затверджено Порядок формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. (чинний на момент вчинення спірних правовідносин ), (далі - Порядок №454)

Відповідно до вимог Порядку № 454 звіт до органів доходів і зборів подається страхувальником або відповідальною особою страхувальника за місцем взяття на облік в органах доходів і зборів в один із таких способів: засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису відповідальних осіб у порядку, визначеному законодавством чи на паперових носіях, завірених підписом керівника страхувальника та скріплених печаткою (за наявності), разом з електронною формою на електронних носіях інформації.

Згідно пункту 2.8 зазначеного Порядку встановлено, що звіт повинен містити такі обов`язкові реквізити (окрім іншого): підписи страхувальника - фізичної особи та/або посадових осіб страхувальника, засвідчені печаткою страхувальника (за наявності).

Звіт, складений з порушенням вимог цього Порядку, у тому числі без обов`язкових реквізитів, передбачених пунктом 2.8 цього розділу, та поданий без всіх необхідних таблиць, не вважається звітом і вважається таким, що не подавався.(п.2.10).

Водночас суд звертає увагу, що доказів які б підтверджували подачу такого звіту позивачем засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису, відповідачем не надано.

Відповідно до частини 1 статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до норм статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

За нормами статті 75 КАС України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

За нормами статті 76 КАС України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відтак, суд дійшов висновку, що докази наведені відповідачем не спростовують правового обґрунтування викладеного позивачем в адміністративному позові та додаткових письмових поясненнях.

Більше того, в матеріалах справи відсутній розрахунок боргу саме за оскаржуваною вимогою від 9 серпня 2018 року №Ф-142130-54 на суму 8382, 84 грн., з урахуванням того, що сплачувані в подальшому позивачем суми ЄСВ враховувались в погашення заборгованості минулих періодів, про що свідчать матеріали справи. Натомість відповідно до даних з інтегрованої картки позивача, які надані відповідачем на вимогу суду, відсутні відомості історії виникнення та структура зазначено боргу станом до 31.12.2014 року.

З огляду на наведене вище в контексті встановлених обставин справи, за відсутності належного звіту про нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування особами, які забезпечують себе роботою самостійно, від 6 березня 2014 року на загальну суму 11563,09 грн, суд вважає виник після 20 лютого 2014 року.

4. Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд вважає за необхідне зазначити й те, що поняття «анулювання податкової реєстрації» не є тотожним поняттю «звільнення від сплати єдиного внеску на початок тимчасової окупації». Так, особи, які у період з 20 лютого 2014 року по 31 травня 2014 року перебували на обліку в контролюючих органах або мали місцезнаходження (місце проживання) на території Автономної Республіки Крим або міста Севастополя, зберігали за собою статус платника ЄСВ, але в силу положень Закону №1636-VII звільнялись від обов`язку його сплати. Натомість, з 1 червня 2014 року такі особи втратили зазначений статус з огляду на анулювання їх податкової реєстрації. Отже, зарахування платежів з ЄСВ, які позивач здійснював після квітня 2015 року на погашення заборгованості, яка обліковувалась за позивачем за період з 20 лютого 2014 року по 30 квітня 2014 року, є неправомірним.

5. Проаналізувавши зазначене, з урахуванням фактичних обставин справи, за наявності повного виконання страхувальником обов`язку щодо сплати соціального внеску, суд дійшов висновку, що оскаржувана вимога №142130-54 про сплату боргу (недоїмки) від 09.08.2018р. підлягає скасуванню, як протиправна.

Суд погоджується з мотивами і аргументами на які посилався позивач, оскільки наведений перелік висновків суду спростовує позицію відповідача, як таку, що не відповідає критеріям визначеним частиною 2 статті 2 КАС України, а відтак адміністративний позов підлягає задоволенню повністю.

VI. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ.

1. Згідно з частиною 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

2. Враховуючи те, що позовні вимоги задоволено повністю, а тому слід стягнути з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача судові витрати судовий збір в сумі 704,80 грн.

Керуючись статтями 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

1.Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Чернівецькій області - задовольнити повністю.

2.Визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) №142130-54 від 09.08.2018 року Головного управління ДФС у Чернівецькій області.

3.Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Чернівецькій області судові витрати судовий збір в сумі - 704, 80 грн.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складання).

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування учасників процесу:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 код РНОКПП: НОМЕР_2 )

Відповідач - Головне управління Державної податкової служби у Чернівецькій області (вул. Героїв Майдану, 200-А,м. Чернівці, 58013 )

Суддя О.В. Боднарюк