Справа № 360/4793/19
Суддя: Арабей Тетяна Георгіївна
Дата ухвалення: 2019-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2019 року справа №360/4793/19

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі суддів: Арабей Т.Г., Геращенка І.В., Міронової Г.М., розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2019 року про повернення позовної заяви у справі № 360/4793/19 (головуючий суддя І інстанції Смішлива Т.В.), складену в повному обсязі 20 листопада 2019 року в м. Сєвєродонецьк Луганської області, за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Луганській області про виплату заборгованості за несвоєчасний розрахунок при звільненні,-

В С Т А Н О В И В :

06 листопада 2019 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Луганській області, в якій просить:

- визнати запис у наказі ГУНП в Луганській області № 405 о/с від 31 серпня 2018 року про звільнення позивача за п. 1 ст. 36 КЗпП України (за згодою сторін) «з виплатою компенсації за 18 днів невикористаної відпустки за фактично відпрацьований час з 07.11.2017 по 03.09.2018» незаконним;

- зобов`язати відповідача змінити запис у наказі ГУНП в Луганській області № 405 о/с від 31 серпня 2018 року про звільнення позивача за п. 1 ст. 36 КЗпП України (за згодою сторін) «з виплатою компенсації за 18 днів невикористаної відпустки за фактично відпрацьований час з 07.11.2017 по 03.09.2018» на «з виплатою компенсації за 20 днів невикористаної відпустки за фактично відпрацьований час з 07.11.2017 по 03.09.2018»;

- стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки у сумі 112 761,10 грн.;

- стягнути з відповідача кошти за невикористану відпустку у розмірі 593,30 грн. (а.с. 3, 13).

Ухвалою від 11 листопада 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Луганській області про виплату заборгованості за не своєчасний розрахунок при звільненні залишено без руху. Запропоновано позивачу протягом 5-ти (п`яти) днів з дня отримання даної ухвали усунути недоліки позовної заяви шляхом надання до суду: оригіналу документа про сплату судового збору в розмірі 1901,94 грн.; копії позовної заяви з текстом належної якості відповідно до кількості учасників справи; докази перебування ОСОБА_1 на державній службі, а саме: дата призначення на державну службу, ранг, дата прийняття присяги державного службовця, тощо (а.с. 1-2).

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2019 року позовну заяву повернуто позивачу у зв`язку з невиконанням вищевказаної ухвали (а.с. 14).

Не погодившись із вищевказаною ухвалою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив суд скасувати ухвалу суду першої інстанції, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтуванні апеляційної скарги, зазначив, що всі недоліки позовної заяви усунено: надано оригінал квитанції про сплату судового збору, позовну заяву направлено у двох примірниках для суду і відповідача, у позові вказано, на якій посаді він працював (а.с. 17-19).

Разом із апеляційною скаргою позивачем подано клопотання про розгляд справи за його відсутності, крім того, 17 грудня 2019 року до канцелярії суду надіслано клопотання про розгляд справи за відсутності позивача.

Позивач та представник відповідача в судове засідання не з`явились, про дату, час а місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції, заслухав доповідь судді-доповідача, перевірив матеріали справи і обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідив правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі задовольнити, а ухвалу суду першої інстанції скасувати, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 11 листопада 2019 року позовну заяву залишено без руху за для усунення її недоліків надання до суду: оригіналу документа про сплату судового збору в розмірі 1901,94 грн.; копії позовної заяви з текстом належної якості відповідно до кількості учасників справи; докази перебування ОСОБА_1 на державній службі, а саме: дата призначення на державну службу, ранг, дата прийняття присяги державного службовця тощо (а.с. 1-2).

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2019 року позовну заяву повернуто позивачу у зв`язку з невиконанням вищевказаної ухвали (а.с. 14), в якій зазначено, що 18 листопада 2019 року через відділ діловодства та обліку звернень громадян (канцелярію) від позивача надійшла лише уточнена позовна заява позивача, відтак ухвала від 11 листопада 2019 року про залишення позовної заяви без руху виконана частково.

Вищевказана ухвала є спірною при розгляді даної справи.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з висновком суду першої інстанції, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно з п. 1ч. 4 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо: позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Приймаючи спірну ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не в повному обсязі виконано вимоги ухвали суду від 11 листопада 2019 року, а саме надано лише уточнену позовну заяву.

Щодо вимоги про сплату судового збору, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Судом першої інстанції не надано оцінки тому, чи входить компенсація за невикористану відпустку складовою заробітної плати та, відповідно, чи повинен взагалі позивач сплачувати судовий збір за подання даного позову.

При цьому, з позовної заяви можливо достеменно встановити суть адміністративного позову, витребування в ухвалі доказів перебування позивача на державній службі не може відбуватись під час вирішення питання про відкриття провадження у справі, витребування доказів може проводитись у підготовчому судовому засіданні.

При цьому, формальні обставини повернення позовної заяви не можуть бути підставою для порушення прав позивача в частині не розгляду позовних вимог по суті.

Окрім того, в уточненій позовній заяві позивач зазначив, що він не є державним службовцем, а працював згідно трудового договору як вільнонаймана особа. Отже суд першої інстанції повертаючи справу, не встановив можливість розгляду даної справи за правилами адміністративного судочинства та дотримання предметної юрисдикції розгляду справи.

Враховуючи вищевикладене суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції, повертаючи позовну заяву діяв передчасно, без дотримання норм процесуального законодавства.

Відповідно до ст. 320 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків суду обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що ухвала суду першої інстанції є такою, що підлягає скасуванню та направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду з огляду на положення ст. 320 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст. ст. 311, 320, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2019 року у справі № 360/4793/19 задовольнити.

Ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2019 року у справі № 360/4793/19 - скасувати, а справу направити до Луганського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку, встановленому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 23 грудня 2019 року.

Судді Т.Г.Арабей

І.В. Геращенко

Г.М. Міронова