Справа № 640/6269/19
Суддя: Смолій І.В.
Дата ухвалення: 2019-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2019 року м. Київ № 640/6269/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Смолія І.В. розглянувши в спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві

про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулась ОСОБА_1 (надалі також - ОСОБА_1 , позивач) з позовом до головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві (надалі також - ГУ ПФУ в м.Києві, Управління, відповідач), в якому просить:

-визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не здійснення позивачу перерахунку пенсії та її виплати, починаючи з 01.01.2018, лише в розмірі 10 740,00 грн., тобто із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу у розмірі 1% замість 1,35%;

-зобов`язати відповідача здійснити перерахунок пенсії позивачці починаючи з 01.01.2018 по дату винесення судового рішення із застосуванням встановленого на дату виходу позивача на пенсію за віком коефіцієнту стажу з урахуванням кратності 1,35 (0,54225) та з урахуванням встановленого Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до ч.2 ст.42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески та який враховується для обчислення пенсії, в розмірі 1,17, та виплачувати її в подальшому з урахуванням надбавок, підвищень, індексації відповідно до законодавства України.

Ухвалою суду від 16.04.2019 відкрито спрощене провадження в адміністративній справі без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) та запропоновано відповідачу надати відзив протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідачу ухвали про відкриття провадження у справі.

13.06.2019 через відділ документального обігу, контролю та забезпечення розгляду звернень громадян (канцелярія) надав відзив на адміністративний позов в якому просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

При цьому 05.07.2019 позивач подав уточнений адміністративний позов з наступними вимогами:

-визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не здійснення позивачу перерахунку пенсії та її виплати, починаючи з 01.01.2018 та продовження виплати пенсії у розмірі 10 740,00 грн.;

- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок пенсії позивачці починаючи з 01.01.2018 з врахуванням раніше встановленого розміру 13587,00 грн, визначеного при її призначенні;

- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок пенсії позивачці починаючи з 01.03.2019 по дату винесення судового рішення із застосуванням встановленого на дату виходу позивача на пенсію за віком коефіцієнту стажу з урахуванням встановленого Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до ч.2 ст.42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески та який враховується для обчислення пенсії, в розмірі 1,17, та виплачувати її в подальшому з урахуванням надбавок, підвищень, індексації відповідно до законодавства України. Крім того позивачем було подано відповідь на відзив.

Відповідно до ч.5 ст.159 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ч.8 ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їхні усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Справа розглядається у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження на підставі п.2 ч.1 ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в ГУ ПФУ в м.Києві та отримує пенсію за віком згідно із Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (надалі також - Закон №1058-IV).

Позивач звернувся до Управління із заявою про проведення перерахунку пенсії з 01.01.2018, з урахуванням припинення дії тимчасово обмеження максимального розміру пенсії в сумі 10740,00 грн. та у зв`язку із збільшенням розміру прожиткового мінімум установленого для осіб, які втратили працездатність - до розміру раніше встановленої пенсії в сумі 13587,70 грн.

Листом від 21.03.2019 №57541/02 ГУ ПФУ в м.Києві повідомило, що 01.10.2017, на підставі норм Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03.10.2017 №2148/08 щодо осучаснення раніше призначених пенсій відповідно до Закону №1058-IV та Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-XII (надалі також - Закон №2262-XII), перерахунок пенсії буде здійснюватись автоматично за матеріалами пенсійних справ без звернення пенсіонерів з урахуванням середньої заробітної плати в Україні за 2014-2016 роки (3764,40 грн.) та страхового стажу, один рік якого дорівнює 1%.

Зазначено, що пенсія з 01.10.2017 складає 10740,00 грн. із них: 8667,70 грн. (основний розмір пенсії) + 131,20 грн. (доплата за понаднормовий стаж) + 1300,16 грн. (підвищення згідно ч.3 ст.29 Закону) + 640,94 грн. (доплата до старого основного розміру пенсії). Пенсія розрахована при загальному страховому стажі 40 років 2 місяці 13 днів та заробітної лати, визначеної за період роботи з 01.07.2000 по 30.04.2017. Також відповідач вказав на правомірність застосованих норм та коефіцієнту страхового стажу з кратністю 1% (0,40167) у відповідності до коефіцієнту заробітної плати (5,73243).

Розмір пенсії з 01.03.2019 становить 11793,60 грн., де: 10141,22 грн. - основний розмір пенсії; 131,20 грн. - доплата за понаднормативний стаж; 1521,18 грн. -підвищення згідно ч.3 ст.29 Закону.

Позивач, вважаючи протиправними дії відповідача щодо відмови у призначенні пенсії, звернувся до суду з адміністративним позовом.

Згідно зі статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно з вимогами ч.1 ст.9 Закону України №1058-IV за рахунок коштів ПФУ в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики.

Тимчасово, з 01.01.2018 по 31.12.2018, заробітна плата (дохід) для призначення пенсії визначається із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки); Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn ); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Крім того, 11.10.2017 набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03.10.2017 №2148-VIII, п.19 розділу I якого внесено ряд змін до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV, зокрема, підпунктом 27 п.19 внесено зміни до розділу XV «Прикінцеві положення» даного Закону.

З урахуванням таких змін, п.4-3 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV передбачено, що пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій», з 01.10.2017 року перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %.

Пунктом 4-4 цього розділу закріплено правило, за яким з 01.10.2017 по 31.12.2017 при призначенні пенсії застосовується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена, як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35 %.

Як встановлено судом, позивачу була призначена пенсія за віком відповідно до положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV.

Коефіцієнт страхового стажу - величина, що визначається відповідно до цього Закону для обрахування страхового стажу при обчисленні розміру пенсії у солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування (№1058-ІV).

Згідно ч.1 ст.25 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» коефіцієнт страхового стажу, що застосовується для обчислення розміру пенсії, визначається із заокругленням до п`яти знаків після коми за формулою:

Кс= (См*Вс)/100%*12

Кс - коефіцієнт страхового стажу;

См - сума місяців страхового стажу;

Вс - визначена відповідно до цього Закону величина оцінки одного року страхового стажу (у відсотках). За період участі тільки в солідарній системі величина оцінки одного року страхового стажу дорівнює 1,35%

За даними системи персоніфікованого обліку, страховий стаж ОСОБА_2 складає 41 років 3 місяця 28 днів, що у перерахунку відповідно до привал, визначених ст.24 Закону, складає 495 місяця (41*12+3).

Коефіцієнт стажу обчислюється: Кс = 549 х 1,35 % / 100 % х 12 = 0,556875.

З огляду на наведене, відповідач був зобов`язаний призначити позивачу пенсію по віку, обрахувавши її розмір за правилами ст.27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV, використовуючи для визначення заробітної плати формулу, зазначену у ч.2 ст.40 цього Закону та показник середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки і застосовуючи величину оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35%, передбачену у пункті 4-4 розділу XV «Прикінцеві положення» цього Закону.

Ухилившись від такого обов`язку, відповідач зробив розрахунок пенсії позивача, який є значно нижчим від того, на який він фактично має право і, відмовив у перерахунку та виплаті позивачу пенсії за віком із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35%, чим порушив його права та охоронювані законом інтереси, які підлягають судовому захисту шляхом визнання відповідних дій протиправними та покладення на відповідача обов`язку здійснити розрахунок та виплату позивачу пенсію за віком, з дати його звернення у повній відповідності до вимог Закону.

Відповідно до п.2 постанови Кабінету Міністрів України «Питання проведення індексацій пенсій у 2019 році» №124 від 20.02.2019 р. визначено, що у 2019 році перерахунок пенсій згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до ч.2 ст.42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим цією постановою, проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, в розмірі 1,17.

Враховуючи вказане вище, на переконання Позивача, після здійснення перерахунку пенсії відповідно до Порядку проведення перерахунку пенсій відповідно до ч.2 ст.42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», розмір пенсії ОСОБА_1 буде наступним, зокрема:

Страховий стаж - 40 років 2 місяці 13 днів або 482 місяці.

Заробітна плата для обчислення пенсії становить - 25 247,62 грн., де: 4 404,35 грн. (середня заробітна плата збільшена на 17 % (3 764,40 х 1,17)) х 5,73243 (індивідуальний коефіцієнт заробітної плати);

Розмір пенсії, обчислений згідно ст.27 Закону становить - 13 690,52 грн. (25 247,62 грн. х 0,54225 (коефіцієнт стажу з урахуванням кратності 1,35);

Доплата за понаднормативний стаж (за 10 років) - 149,70 грн. (1 497,00 грн. (прожитковий мінімум станом на 01.01.2019 p.) х 10 %);

Підвищення згідно ч.3 ст.29 Закону - 2 053,58 грн. (13 690,52 грн. (розмір пенсії, обчислений згідно ст.27 Закону) х 15 % (відсоток підвищення за відстрочку);

Таким чином, загальний розмір пенсії ОСОБА_1 після перерахунку проведеного відповідно до Порядку проведення перерахунку пенсій відповідно до ч.2 ст.42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» мас становити - 15 893,80 грн.

Так, положеннями ч.2 ст.46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

У той же час, Конституційний Суд України в своєму рішенні від 15.10.2013 р. №8-рп/2013 дійшов до висновку, що у разі порушення законодавства про пенсійне забезпечення органом, що призначає і виплачує пенсію, адміністративний позов з вимогами, пов`язаними з виплатами сум пенсії за минулий час, у тому числі сум будь-яких її складових, може бути подано без обмеження будь-яким строком.

Неможливість обмеження шестимісячним строком обов`язку України як держави забезпечити реалізацію громадянином України свого конституційного права на соціальний захист, підтверджується також встановленим ст.ст. 256 та 257 ЦК України трирічним строком позовної давності, який означає строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. У протилежному випадку, обов`язок громадянина, зокрема, у формі майнового зобов`язання перед державою підлягав би судовому захисті протягом 3 років, а такий же обов`язок держави перед громадянином - 6 місяців.

Таким чином, системний аналіз даної статті дає підстави дійти до висновку, що строкового обмеження стосовно виплати пенсії у визначеному законодавством розмірі за минулий час, яку особа не отримувала у зв`язку з не проведенням перерахунку пенсії з вини відповідного суб`єкта владних повноважень, немає.

За таким обставин, у разі порушення органом Пенсійного Фонду України законодавства про пенсійне забезпечення шестимісячний строк звернення до адміністративного суду, встановлений ч.2 ст.122 КАС України не застосовується, оскільки це матиме наслідком неможливість реалізувати передбачене Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право пенсіонера на виплату сум пенсії за минулий час без обмеження строку у визначеному законодавством розмірі.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного суду №806/1952/18 від 19.03.2019 р.

Відповідно до ст.244 КАС України, під час прийняття постанови суд вирішує наступні питання, зокрема:

1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження;

3) яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин;

4) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити;

5) як розподілити між сторонами судові витрати;

6) чи є підстави допустити негайне виконання рішення;

7) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачем не доведено правомірність та обґрунтованість оскаржуваного рішення з урахуванням вимог, встановлених ч.2 ст.19 Конституції України та ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог та системного аналізу положень законодавства України, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

Згідно положень ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч.1 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу.

Згідно положень ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з ч.3 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, на користь позивача належить стягнути судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві.

Керуючись вимогами ст.ст.2, 5- 11, 19, 72- 77, 90, 139, 241- 246, 250, 255, 262, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд м.Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) задовольнити.

2. Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві щодо не здійснення позивачу перерахунку пенсії та її виплати, починаючи з 01.01.2018 та продовження виплати пенсії у розмірі 10 740,00 грн.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у м. Києві здійснити перерахунок пенсії позивачці починаючи з 01.01.2018 з врахуванням раніше встановленого розміру 13587,00 грн, визначеного при її призначенні.

4. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у м. Києві здійснити перерахунок пенсії позивачці починаючи з 01.03.2019 по дату винесення судового рішення із застосуванням встановленого на дату виходу позивача на пенсію за віком коефіцієнту стажу з урахуванням встановленого Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до ч.2 ст.42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески та який враховується для обчислення пенсії, в розмірі 1,17, та виплачувати її в подальшому з урахуванням надбавок, підвищень, індексації відповідно до законодавства України.

5. Стягнути на користь ОСОБА_1 понесені нею витрати по сплаті судового збору у розмірі 2305,20 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 КАС України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя І.В. Смолій