Справа № 645/5711/19
Суддя: Мартинова О. М.
Дата ухвалення: 2019-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 645/5711/19
Провадження № 2-а/645/181/19

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2019 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Мартинової О.М.,

секретар судових засідань Костін О.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти №1 батальйону №2 УПП в Харківській області капрала поліції Долгий Дениса Леонідовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі та закриття провадження у справі, -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Фрунзенського районного суду м. Харкова з адміністративним позовом до інспектора роти № 1 батальйону № 2 УПП в Харківській області капрала поліції Долгий Дениса Леонідовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ № 1475052 від 31.08.2019 року та закриття провадження у справі.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 31.08.2019 року приблизно о 15 год. 30 хв., керуючи автомобілем «Chevrolet Cruze» державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по пр. Ак. Курчатова в м. Харкові, був зупинений відповідачем. Після чого відносно нього було складено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн. за порушення п. 12.4 ПДР України, а саме: водій керуючи транспортним засобом в населеному пункті рухався зі швидкістю 76 км/год де дозволена швидкість складає 50 км/год, перевищивши при цьому швидкість на 26 км/год. Вказану постанову вважає незаконною та такою, що винесена з порушенням норм КУпАП з огляду на наступне. Так, під час руху у потоці автомобілів його було зупинено відповідачем по справі, який повідомив, що він начебто перевищив швидкість руху, що зафіксовано з використанням лазерного вимірювача швидкості TruCam. При цьому, ОСОБА_1 одразу пояснив інспектору поліції, що жодних вимог правил дорожнього руху не порушував та заявив клопотання про перенесення розгляду справи для ознайомлення зі всіма доказами по справі. Однак, відповідач повідомив, що справу вже розглянуто. При цьому, жодних доказів порушення та документів на автоматичний пристрій TruCam надано не було. Виходячи з наведеного, відповідач суттєво порушив порядок розгляду даної справи про адміністративне правопорушення, передбачений ст. 279 КУпАП, відповідно до якої посадова особа, що розглядає справу, зобов`язана вислухати осіб, які беруть участь у розгляді справи, дослідити докази та вирішити клопотання.

Разом з тим, позивач зазначає, що вказана постанова винесена с порушенням діючого законодавства, а саме: інспектор не дав доказів скоєного правопорушення та не дав можливості скористатися своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, зокрема щодо залучення до розгляду справи адвоката. Крім того, розгляд справи на дорозі, на місці зупинки транспортного засобу, унеможливив виконання вимог ст. 245 КУпАП щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи. Будь якої підготовки до розгляду не було, як і не було оголошено посадової особи, яка розглядає справу, особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, не були вирішені клопотання щодо залучення захисника та допит свідків розглядуваних подій, не були досліджені докази. Матеріали не містять жодних достатніх та допустимих доказів вчинення ним адміністративного правопорушення. Враховуючи наведене вважає, що вина у вичинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, є недоведеною. Таким чином, дії інспектора поліції УПП в Харківській області Довгого Дениса Леонідовича щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення без врахування пояснень позивача, та відсутності доказів є протиправними, а відтак винесена постанова від 31.08.2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності є незаконною і необґрунтованою, а тому підлягає скасуванню.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 12 вересня 2019 року відкрито провадження за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №1 батальйону №2 УПП в Харківській області капрала поліції Долгий Дениса Леонідовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, закриття провадження у справі та справу призначено до судового розгляду.

Відповідач, інспектор роти №1 батальйону №2 УПП в Харківській області капрала поліції Долгий Денис Леонідович надав до суду відзив на позовну заяву, в якому останній, просив позовну заяву залишити без задоволення. Вважає, позовні вимоги є необґрунтованими та безпідставними і немає жодних правових підстав для скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, оскільки вона винесена законно, а її скасування призведе до залишення правопорушника без відповідальності. Так, 31.08.2019 року під час несення служби на пр. Ак. Курчатова, 25 в м. Харкові, екіпажем патрульної поліції за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCAM LTI 20/20 серійний номер ТС000464 було виявлено порушення Правил дорожнього руху, а саме, водій транспортного засобу «Chevrolet Cruze» державний номерний знак НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 76 км/год, при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху в межах населеного пункту н 26 км/год., чим порушив п. 12.4 ПДР України. Після чого було подано сигнал про зупинку транспортного засобу на підставі ст. 35 ЗУ України «Про Національну поліцію». Поліцейський патрульної поліції підійшов до водія, належним чином представився, пояснив суть правопорушення та попросив пред`явити документи, зазначені в п. 2.1 ПДР України на підставі ст. 32 ЗУ «Про Національну поліцію» та п. 2.4 а) ПДР України. Водій виконав закону вимогу патрульного та надав запитувані документи для перевірки. Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме порушення вимог п. 12.4 ПДР України, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП було прийнято рішення про складання адміністративних матеріалів щодо позивача ОСОБА_1 . За результатами розгляду справи винесено постанову за ч. 1 ст. 122 КупАП, якою накладено стягнення в розмірі 255 грн., відповідно до санкції статті. До постанови в якості доказу долучено фото, відзняте за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCAM, на якому зафіксовано державний номерний знак транспортного засобу, швидкість з якою позивач рухався, максимальну допустиму швидкість, місце вчинення правопорушення. Використання приладів TruCAM поліцейськими у службовій діяльності здійснюється на законних підставах та відповідає вимогам Закону України «Про Національну поліцію». Звертає увагу суду, на те, що вимір швидкості приладом TruCAM було здійснено в межах м. Харкова, пр.-т Ак. Курчатова, буд. 23, що підтверджується зображенням з Інтернет ресурсу Google Maps з координатами знятих з приладу TruCAM. Задля точного вимірювання швидкості, серед компонентів TruCAM, використовується лазерний приціл, який дозволяє лазерному променю прицілитися точно в ціль. Для фіксації допустимих швидкісних режимів руху транспортних засобів на приладі встановлюється поріг допустимої швидкості руху. При цьому враховується похибка приладу ±2 км/год. Прилад дозволяє вимірювати швидкість на дистанціях від 15 м до 1200м. Так, з аргументом позивача про недослідженість доказів вчинення останнім правопорушення неможливо погодитися оскільки, інспектором було досліджено на місце зупинки доказ, зафіксований приладом TruCAM, згідно вимог ст. 245 КУпАП. Таким чином, постанова підтверджена належними та допустимими доказами та винесена з дотриманням матеріального та процесуального права, а тому не підлягає скасуванню.

Щодо ненадання можливості реалізації прав, передбачених ст. 268 КУпАП, відповідач пояснює, що він роз`яснив позивачу права, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268,288,289,307,309 КУпАП. Крім того, посилання позивача на те, що під час розгляду справи не було досліджено дані, що характеризують особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, її майновий стан, обставин що пом`якшують або обтяжують відповідальність, є законодавчо необґрунтованими. Оскільки, позивач на місці міг скористатися будь якими правами, однак жодних пояснень чи клопотань в ході розгляду справи від нього не надходило.

Щодо винесення постанови на місці вчинення правопорушення та без складання відповідного протоколу, зазначає наступне. Конституційний Суд України у своєму рішенні від 26.05.2015 року по справі № 5-рп/2015 надав офіційне роз`яснення ст. 276 КУпАП та вирішив, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», вказує на місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення у межах його територіальної юрисдикції згідно з адміністративно - територіальним устроєм України». Так, оскаржуєма постанова винесена в м. Харкові, що знаходиться в межах населеного пункту по вул. Ак. Курчатов, тобто з дотримання положень ст. 276 КУпАП. При винесенні даної постанови, інспектор керувався Правилами дорожнього руху, нормами КУпАП та Конституції України, діяв в межах повноважень і не порушував норм матеріального і процесуального права.

Щодо позивної вимоги про визнання дій протиправними, вказує на наступне. В ст. 286 КАС України чітко визначено, які рішення приймають судом за результатами розгляду справ даної категорії. При цьому суди посилаються на те що відповідно до ст. 217 КУпАП посадової особи, уповноважені розглядати справи про адміністративні правопорушення, можуть накладати адміністративні стягнення, передбачені цим Кодексом, у межах наданим їм повноважень і лише під час виконання службових обов`язків. Таким чином, відповідач законом наділений повноваженнями щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення і накладення адміністративних стягнень від імені органів Національної поліції. Так, не дії поліцейського, а його рішення у форми постанови про накладення адміністративного стягнення породжує для позивача певні правові наслідки і має обов`язковий характер. Крім того, дії зі складання постанови по справі про адміністративне правопорушення є, по суті, виконанням службовими особами, своїх службових повноважень, наданих чинним законодавством. У зв`язку із вищевикладеним, вважає необґрунтованими визнання дій поліцейського при винесенні постанови у справі про адміністративне правопорушення противоправними.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 05 листопада 2019 року відкладено розгляд справи, надано позивачу можливість ознайомитись із поданим відповідачем відзивом на адміністративний позов та подати до суду відповідь на відзив. Позивач в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи сповіщався своєчасно та належним чином. В матеріалах справи міститься клопотання про розгляд справи без його участі.

Відповідач, у судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив. В матеріалах справи міститься клопотання про розгляд справи без його участі.

Відповідно до ч. 3 ст.268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

У зв`язку із неявкою у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 4 ст. 229 КАС України, не здійснювалось.

Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема про порушення правил дорожнього руху (частини 1, 2 і 3 статті 122).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ч.2 ст.258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно до п.4 розділу I Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 року №1395, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбаченого ч.ч.1,2,3 ст.122 КУпАП, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Згідно з п.2 розділу III зазначеної Інструкції постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.ч.1,2,3 ст.122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Судом встановлено, що постановою серії ЕАВ № 1475052 від 31.08.2019 року, інспектора роти №1 батальйону №2 УПП в Харківській області капрала поліції Долгим Денисом Леонідовичем було притягнуто до адміністративної відповідальностіОСОБА_1 за ч. 1 ст.122 КУпАП за порушення п.12.4 ПДР України за порушення швидкісного режиму в населених пунктах (дозволена швидкість не більше 50 км/год) та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 гривень.

Зі змісту вказаної постанови вбачається, що ОСОБА_1 , 31.08.2019 року о 15 год. 44 хв., керуючи транспортним засобом «Chevrolet Cruze» державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по пр. Ак. Курчатова буд. 23 в м. Харкові, в населеному пункті рухався зі швидкістю 76 км на годину де дозволена швидкість складає 50 км на годину, перевищивши при цьому швидкість на 26 м на годину. Прилад виміру швидкості TruCAM LTI 20/20 серійний номер ТС000464, чим порушив вимогу п. 12.4 ПДР України.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до пункту 12.4 Правил дорожнього руху у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год.

Частиною 1 статті 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину.

На підтвердження вчиненого позивачем адміністративного правопорушення відповідачем долучено до матеріалів справи фотознімок лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20 ТС000464 автомобіля під керуванням позивача на якій міститься зображення транспортного «Chevrolet Cruze» державний номерний знак НОМЕР_1 , та наявний запис щодо виміру швидкості 76 км/год. Рух транспортного засобу підтверджується відео фіксацією, виготовленою, приладом TruCam LTI 20/20.

З наданого відповідачем свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/13744, виданого ДП «Укрметртестстандарт» від 22 листопада 2018 року, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCam LTІ 20/20 № ТС000464. За результатами повірки встановлено, що засіб вимірювальної техніки відповідає вимогам технічної документації на вимірювач, свідоцтво чинне до 22 листопада 2019 року.

Згідно вказаного свідоцтва, діапазон вимірювання швидкості від 2 км/год до 320 км/год, максимально можлива похибка при вимірюванні швидкості в ручному та автоматичному режимі ±2 км/год в діапазоні від 2 км/год до 200 км/год, ±1 % в діапазоні від 201 км/год до 320 км/год.

Проведення повірки передбачено Порядком проведення повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, та оформлення її результатів, затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 08 лютого 2016 року № 193.

Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 ТС000464 засвідчує порушення швидкісного режиму, пройшов повірку та є придатним до використання, а тому є належним доказом по справі та підтверджує подію і склад вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП.

Пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень визначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 року, будь-хто, хто вирішив володіти чи керувати автомобілем, знав, що таким чином він піддає себе режиму регулювання, котрий застосовується, оскільки визнавалося, що володіння і користування автомобілем може потенційно завдати серйозної шкоди. Можна вважати, що ті, хто вирішив володіти та керувати автомобілями, погодилися на певну відповідальність та обов`язки.

Даною постановою визначено, що позивач перевищив дозволену швидкість рухаючись саме в населеному пункті, що є визначальним при застосуванні санкції передбаченої ч. 1 ст. 122 КУпАП при порушенні п.12.4 ПДР України.

Крім того, доводи позивача спростовуються безпосередньо фотознімком, здійсненим сертифікованим приладом TruСAM № ТС000464 на якому зазначені координати вчинення правопорушення.

Враховуючи зазначене та надані відповідачем докази повністю спростовують посилання позивача щодо не порушення позивачем правил дорожнього руху та відсутності доказів скоєння ним адміністративного правопорушення.

Разом з тим, жодних доводів з боку позивача щодо відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, за яке на нього накладено адміністративне стягнення, він не навів.

Відповідно до вимог ст.72КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч. 1 ст.77КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статті 78 цього Кодексу.

За нормами ч. 2 ст.77КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких обставин, відповідач у справі зобов`язаний довести правомірність свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, та, зокрема, довести факт вчинення позивачем порушення ПДР відповідними доказами.

Матеріалами справи підтверджено, що доказами скоєння адміністративного порушення позивача було ознайомлено на місці зупинки, про що свідчить підпис позивача в постанові про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Вказані фото- та відео докази, що підтверджують факт скоєння адміністративного правопорушення, містяться в матеріалах справи.

Відповідно до ст. 283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Згідно до вимог п. 7 розділу VІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення в органах поліції», затвердженою Наказам МВС України від 06 листопада 2015року № 1376, посадова особа, яка розглядає справу про адміністративне правопорушення, відповідно до ст. 280 КУпАП зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративної відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правомірного вирішення справи.

Як вбачається з постанови про накладення адміністративного стягнення, остання містить: посаду, спеціальне звання та ПІБ особи, яка розглядає справу - інспектор роти №1 батальйону №2 УПП в Харківській області капрала поліції Долгий Денис Леонідович; дату розгляду справи 31.08.2019 року; відомості про особу, щодо якої розглядається справа ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; суть адміністративного правопорушення, опис обставин, встановлених при розгляді справи, зокрема, п. 12.4 ПДР; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення (ч. 1 ст. 122 КУпАП); прийняте по справі рішення - застосування адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн., а також вказана постанова засвідчена власним підписом учасників.

Посилання позивача на те, що йому не роз`яснено його права і обов`язки суд не приймає до уваги, адже ОСОБА_1 скористався своїм правом на оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення у судовому порядку у строки, встановлені ст.286 КАС України.

Доводи позивача щодо порушення відповідачем порядку розгляду адміністративної справи, передбачений ст. 279 КУпАП, під час судового розгляду не знайшли свого підтвердження.

Суд приходить до висновку, що відповідачем доведено правомірність спірної постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, яка прийнята в межах наданих повноважень та на підставі закону.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частина 1статті 40 Закону України «Про національну поліцію» містить вимоги щодо встановлення виключно автоматичних фото і відео технічних пристроїв для забезпечення публічної безпеки та порядку.

Тобто, покази приладу TruCam LTI 20/20 оцінюються інспектором як доказ в розумінні ст. 251 КУпАПпри розгляді справи про адміністративне правопорушення.

В даному випадку, відповідач відповідно до ст.252 КУпАП оцінив докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності та виніс постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оскаржена постанова відповідає всім передбаченим вищевказаною статтею вимогам.

Відтак, адміністративне стягнення застосовано відповідачем у відповідності до вимог закону, у межах санкцій статті, за якою позивач притягнутий до адміністративної відповідальності, а тому підстави для задоволення позову відсутні, оскільки постанова винесена уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення з дотриманням правил чинного законодавства, доказів, які б спростовували факт наявності адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність, позивачем не надано, а судом таких обставин не встановлено. При цьому, факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, підтверджується наявними у матеріалах доказами.

Враховуючи викладене, суд зазначає, що керування ОСОБА_1 транспортним засобом зі швидкістю 76 км/год., та, як наслідок порушення п.12.4 ПДР, відповідальність за що передбачена ч.1ст.122 КУпАП, підтверджено належними та допустимими доказами.

Частиною 3ст. 286 КАС України встановлені процесуальні рішення загального місцевого суду за результатами розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Враховуючи вищевикладені приписи процесуального законодавства, висновки, яких суд дійшов за результатами розгляду справи, в задоволенні вимог позивача про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення - слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 5, 8, 14, 22, 72-79, 211, 220, 241-246, 249, 250, 268, 271, 286 КАС України, ст.ст. 122, 126, 222, 257, 268, 277, 278, 279, 280, 286 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

в и р і ш и в:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора роти №1 батальйону №2 УПП в Харківській області капрала поліції Долгий Дениса Леонідовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі та закриття провадження у справі відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомукаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою, АДРЕСА_1 .

Відповідач інспектор роти №1 батальйону №2 УПП в Харківській області капрал поліції Долгий Денис Леонідович,місце знаходження: м. Харків, вул. Шевченка, буд. 315-А.

Суддя -