Справа № 159/3475/19
Суддя: Ніколін Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2019-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2019 рокуЛьвів№ 857/13063/19

Колегія суддів Восьмого апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Ніколіна В.В.

суддів Большакової О.О., Заверухи О.Б.

за участі секретаря судового засідання Пильо І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 11 листопада 2019 року (суддя Лесик В.О., м. Ковель, повний текст судового рішення складено 15 листопада 2019 року) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до заступника начальника Волинської митниці ДФС Германа Василя Миколайовича про скасування постанови про порушення митних правил,-

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 01.07.2019 звернувся до суду з позовом до заступника начальника Волинської митниці ДФС Германа В.М., у якому просив визнати незаконною та скасувати постанову в справі про порушення митних правил від 24.04.2019 №168/20500/19, якою позивача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 470 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500 грн, а провадження в справі про порушення митних правил закрити. В обґрунтування позову зазначає, що оскаржувана постанова є незаконною, оскільки в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення.

Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 11 листопада 2019 року у справі №159/3475/19 в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись із ухваленим судовим рішенням, його оскаржив позивач, який із покликанням на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про задоволення позовних вимог. В обґрунтування вимог апеляційної скарги покликається на обставини, викладені в позовній заяві, яким суд першої інстанції не надав належної правової оцінки.

Відповідач правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Учасники справи, в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, а тому, апеляційний суд, відповідно до частини четвертої статті 229 КАС України, вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності учасників справи, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що 24.04.2019 заступником начальника Волинської митниці ДФС Германом В.М. винесено постанову в справі про порушення митних правил №168/20500/19, згідно якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених частиною третьою статті 470 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу, розміром п`ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на суму 8500 грн.

Не погоджуючись із винесеною постановою та вважаючи, що митним органом не з`ясовано всіх обставин справи позивач звернувся до суду із даним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що оскаржувана постанова в справі про порушення митних правил винесена з дотриманням вимог чинного законодавства України, адміністративне стягнення накладено в межах строку, передбаченого статтею 467 МК України та на підставі повного і всебічного з`ясування обставин справи.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до статтей 486-488 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням. Провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення. Провадження у справі про порушення митних правил вважається розпочатим з моменту складення протоколу про порушення митних правил. Провадження у справі про порушення митних правил включає в себе виконання процесуальних дій, зазначених у статті 508 цього Кодексу, розгляд справи, винесення постанови та її перегляд у зв`язку з оскарженням.

Статтею 522 МК України передбачено, що справи про порушення митних правил, передбачені статтями 468, 469, частинами першою - п`ятою статті 470, статтями 474, 475, 477-480, частинами першою - п`ятою статті 481, статтею 485 цього Кодексу, розглядаються органами доходів і зборів.

Згідно статті 523 МК України, від імені митниць справи про порушення митних правил розглядаються керівниками цих митниць або їх заступниками, а від імені центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, - посадовими особами, уповноваженими на це відповідно до посадових інструкцій, або іншими особами, уповноваженими на це керівником центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Отже, посадові особи митних органів (керівники або їх заступники) при розгляді справи про порушення митних правил діють від імені органів доходів і зборів. Тому, належним відповідачем як суб`єктом владних повноважень у адміністративній справі щодо оскарження рішень (дій чи бездіяльності) у справі про накладення адміністративного стягнення по справі про порушення митних правил у сфері податкової і митної політики, повинен бути відповідний орган доходів і зборів.

Проте, розглядуваний адміністративний позов заявлено до заступника начальника Волинської митниці ДФС Германа В.М., тобто до неналежного відповідача.

При цьому підстави та порядок заміни неналежної сторони у адміністративному процесі встановлено приписами статті 48 КАС України. За правилами частини третьої статті 48 КАС України, якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача.

Заміна відповідача допускається до ухвалення рішення судом першої інстанції (частина сьома статті 48 КАС України).

Відтак, оскільки за змістом цієї норми допустити заміну належної сторони у справі може виключно суд першої інстанції за умови згоди позивача та незмінності підсудності адміністративної справи, то можливості заміни неналежної сторони судом апеляційної інстанції КАС України не передбачено.

Суд першої інстанції наведених обставин не врахував і всупереч вимогам статті 48 КАС України не залучив до розгляду справи належного відповідача Волинську митницю ДФС.

Підсумовуючи наведене, на переконання апеляційного суду, заступник начальника Волинської митниці ДФС Герман В.М. є неналежним відповідачем у даному спорі.

Так, як судом першої інстанції вирішено позовні вимоги, які заявлені до неналежного відповідача, а на даній стадії адміністративного судочинства відсутні правові підстави для проведення заміни неналежного відповідача судом апеляційної інстанції, тому суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, які заявлені до неналежного відповідача.

Отже враховуючи, що позовні вимоги ОСОБА_1 спрямовані до особи, що не повинна відповідати за даним позовом, питання щодо залучення до участі у справі належного відповідача судом першої інстанції не вирішено, колегія суддів зазначає, що правові підстави для надання правової оцінки щодо суті наявності або відсутності в діях позивача складу порушення митних правил, визначеного оскаржуваною постановою, у даному випадку відсутні.

Водночас, апеляційний суд вважає за необхідне роз`яснити позивачу, що вказане вище не позбавляє його права повторно звернутися за захистом своїх прав, свобод та інтересів у встановлений законом спосіб та до належного відповідача.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції допущено порушення норм процесуального права, що відповідно до частини першої статті 317 КАС України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення.

Керуючись ч.3 ст.243, 272, 286, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 11 листопада 2019 року скасувати та прийняти постанову, якою в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя В. В. Ніколін
судді О. О. Большакова
О. Б. Заверуха