Справа № 541/2214/19
Суддя: Жигилій С.П.
Дата ухвалення: 2019-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2019 р.Справа № 541/2214/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Жигилія С.П.,

Суддів: Русанової В.Б. , Перцової Т.С. ,

за участю: секретаря судового засідання - Ващук Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 27.11.2019 року (суддя Куцин В.М.; м. Миргород) по справі № 541/2214/19

за позовом ОСОБА_1

до Державного інспектора Управління Держпраці у Полтавській області Гармаш Світлани Миколаївни

про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі за текстом також - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з адміністративним позовом до державного інспектора Управління Держпраці у Полтавській області Гармаш Світлани Миколаївни (надалі за текстом також - відповідач, інспектор), в якому просив суд:

- скасувати постанову відповідача № ПЛ4414/154/АВ-ПЛ4544П154/п/ПТ-ПС від 16.09.2019, якою начальника філії "Миргородський райавтодор" Проскуру В.С. притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в сумі 1700 грн. відповідно до ст. 188-6 КУпАП.

Рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 27 листопада 2019 року адміністративний позов ОСОБА_1 - залишено без задоволення.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу в якій, посилаючись на його прийняття з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального і процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 27.11.2019 з прийняттям нового судового рішення про задоволення позовних вимог.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги позивач, з посиланням на Положення філії "Миргородський райавтодор" ДП "Полтавський облавтодор" ВАТ Державної акціонерної компанії "Автомобільні дороги України" (далі Положення)) та посадову інструкцією начальника філії зазначає, що начальник не несе відповідальність за своєчасність виплати заробітної плати працівникам філії, якщо її невиплата зумовлена об`єктивними причинами (неповним бюджетним фінансуванням, відсутністю необхідних для виплат коштів на рахунках філії). Вказує, що усунення зазначених в приписі порушень залежать не від дій позивача, а від Укравтодору та належного фінансування його структурних підрозділів, оскільки позивач несе персональну відповідальність за своєчасність виплати заробітної плати працівникам філії в межах коштів, переданих філії Підприємством та залежить від строків отримання таких коштів. Крім того, апелянт зазначає, що оскаржувану постанову винесено з порушенням прав позивача, передбачених ст. 268 КУпАП, так як розглянуто справу в день складання протоколу, а позивача не повідомлено про розгляд справи, що порушує його право на захист.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши, в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 займає посаду директора філії "Миргородський райавтодор" ДП "Полтавський облавтодор" ВАТ Державної акціонерної компанії "Автомобільні дороги України" з 20.02.2013, на підставі наказу № 08-к від 15.02.2013 року (а.с.15).

Відповідно до копії акта інспекційного відвідування юридичної особи, яка використовує найману працю № ПЛ 4414/154/АВ від 23.07.2019, проведеного у філії "Миргородський райавтодор" ДП "Полтавський облавтодор" ВАТ Державної акціонерної компанії "Автомобільні дороги України" виявлено порушення ч.3,4 ст.115, ч.1 ст.116, ч.1 ст.117 КЗпП України (а.с.45-55).

23.07.2019 відповідачем інспектором праці Гармаш С.М. видано припис №ПЛ4414/154/АВ/П про усунення цих порушень строк до 23.08.2019 , який отримав директор підприємства, позивач ОСОБА_1 (а.с.57).

16.09.2019 при проведенні інспекційного відвідування філії "Миргородський райавтодор" з метою перевірки виконання припису, встановлено невиконанням п.1-4 припису в частині порушення ч.ч.3,4 ст.115, ч.1 ст.116, ч.1 ст.117 КЗпП України, в зв`язку з чим 16.09.2019 відповідачем складено протокол про притягнення до адміністративної відповідальності директора філії "Миргородський райавтодор" ДП "Полтавський облавтодор" ВАТ Державної акціонерної компанії "Автомобільні дороги України" ОСОБА_1 за ст. 188-6 КУпАП (а.с. 67).

16.09.2019 інспектором праці Гармаш С.М. управління Держпраці в Полтавській області прийнята постанова про притягнення позивача, як посадової особи начальника філії "Миргородський райавтодор" у зв`язку невиконанням припису в частині забезпечення дотримання вимог порушення ч.3,4 ст.115, ч.1 ст.116, ч.1 ст. 188-6 КУпАП.

Не погодившись із прийнятим рішенням суб`єкта владних повноважень про притягнення його до адміністративної відповідальності, позивач звернувся до суду із вказаним позовом.

Приймаючи рішення у справі, суд першої інстанції дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог та відсутності підстав для їх задоволення.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції, з таких підстав.

Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 188-6 КУпАП невиконання законних вимог посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, щодо усунення порушень законодавства про працю та загальнообов`язкове державне соціальне страхування або створення перешкод для діяльності цього органу тягне за собою накладення штрафу на посадових осіб від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до статті 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Матеріали справи свідчать, що відповідно до інформації наданої позивачем щодо стану виплати заробітної плати станом на 01.09.2019 заборгованість по виплаті заробітної плати становить 986,8 тис. грн., яка зросла, оскільки станом на 01.08.2019 заборгованість становила 711,33 тис. грн. сума коштів, яка надійшла на підприємство за період з 01.08.2019 по 01.09.2019 становить 254,5 тис. грн., з яких використано на виплату заробітної плати лише 118,3 тис. грн (а.с.69).

При цьому, будь-яких даних які б підтверджували використання всієї суми коштів, яка надійшла на підприємство в цей період та підстави використання їх за іншим призначенням як в ході розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , так і суду сторонами не надано.

Таким чином, факт невиконання позивачем вимог пп. 1-4 припису відповідача від 23.07.2019 № ПЛ4414/154/АВ/П в частині порушення ч.ч.3,4 ст.115, ч.1 ст.116, ч.1 ст.117 КЗпП України підтверджується наявними у матеріалах справи доказами та не заперечується позивачем.

Посилання позивача на те, що усунення вказаних в приписі порушень залежать не від його дій, а від Укравтодору та належного фінансування його структурних підрозділів, колегія суддів відхиляє, оскільки відповідно до Положення, посадових обов`язків позивача, начальник філії "Миргородський райавтодор" несе персональну відповідальність за своєчасність виплати заробітної плати працівникам філії в межах коштів, переданих філії Підприємством, а заробітна плата філією виплачується виключно в межах надходжень коштів, передбачених на виплату заробітної плати головним підприємством та залежить від строків отримання таких коштів. Разом з тим, позивачем не обґрунтовано неможливості використання коштів, які надійшли в серпні 2019 року на підприємство, на виплату заборгованості по заробітній платі, а не на інші цілі, а також не надано доказів вжиття будь-яких заходів з метою виконання припису державного інспектора праці, зокрема, шляхом звернення до Державного підприємства з проханням сприяти у виконання припису та виділенню додаткових коштів для погашення заборгованості з виплати заробітної плати та своєчасного розрахунку при звільнені працівників.

Твердження позивача про порушення його прав на захист судом першої інстанції обґрунтовано не прийнято, оскільки із протоколу про скоєння правопорушення передбаченого ст. 188-6 КУпАП, вбачається, що ОСОБА_1 були роз`яснені права передбачені ст. 268 КУпАП, однак останній будь-яких заяв, клопотань в тому числі про відкладення розгляду справи на інший час, не заявив, як і не надав пояснень (а.с.67). Розгляд справи проведено в присутності позивача, тому посилання останнього на не повідомлення його про розгляд справи, колегією суддів відхиляються.

З огляду на вищезазначене, враховуючи, що позивачем не виконано вимоги припису відповідача у встановлений строк та не надано доказів вжиття заходів з метою його виконання, колегія суддів приходить до висновку, що у діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 188-6 КУпАП, та вважає, що відповідачем по правомірно, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством, винесена постанова про адміністративне правопорушення № ПЛ4414/154/АВ-ПЛ4544П154/п/ПТ-ПС від 16.09.2019.

З огляду на встановлені у справі обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необґрунтованість заявлених ОСОБА_1 позовних вимог та відсутність підстав для їх задоволення.

У відповідності до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції, спростовані зібраними по справі доказами та встановленими обставинами, з наведених підстав висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 229, 241, 243, 272, 286, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 327-329 Кодексу адміністративного судочинства України суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 27.11.2019 року по справі № 541/2214/19 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та відповідно до ч .3 ст. 272 КАС України є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя (підпис)С.П. Жигилій
Судді(підпис) (підпис) В.Б. Русанова Т.С. Перцова