Справа № 280/5283/19
Суддя: Конишева Олена Василівна
Дата ухвалення: 2019-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
23 грудня 2019 року Справа № 280/5283/19 :

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Конишевої О.В., розглянув в порядку письмового провадження заяву про винесення додаткового рішення у справі
за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 )
про визнання протиправними та скасування рішення та картки відмови,
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 11.12.2019 позовну заяву ОСОБА_1 до Запорізької митниці ДФС задоволено.

До закінчення судових дебатів представником позивача заявлено клопотання про відшкодування позивачу понесених судових витрат на професійну правничу допомогу.

12.12.2019 на адресу суду надійшло клопотання про залучення доказів на підтвердження вартості понесених позивачем витрат.

Судове засідання з питання ухвалення додаткового судового рішення призначено на 20.12.2019, про що сторони повідомлені належним чином.

Позивач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином. Заяв про розгляд заяви без його участі до суду не надходило.

Від представника відповідача 20.12.2019 до суду надійшла заява про розгляд заяви про винесення додаткового рішення у справі без його участі в порядку письмового провадження. Крім того, представником відповідача 20.12.2019 надано до суду клопотання про зменшення витрат на оплату правової допомоги, в якій зокрема зазначено, що в Акті передачі-приймання послуг від 12.12.2019 № б/н, і в квитанції прибуткового касового ордеру від 12.12.2019 № б/н, зазначено договір про надання послуг адвокату, на підставі чого здійснено оплату послуг адвоката. Зазначений договір не було надано протягом встановлених строків, встановлених КАС України. Зазначений договір від 28.10.2019 № б/н було надано до суду лише ввечері 18.12.2019, а отже з порушення встановлених строків, тому вважає цей доказ недопустимим .

Відповідач також посилається на те, що в наданому договорі від 28.10.2019 № б/н не передбачено порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо, за які конкретно види та обсяги наданих послуг), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо. Отже, зазначений договір від 28.10.2019 № б/н не підтверджує витрати на правову допомогу у сумі 9 000 грн., що просить стягнути позивач. Також стверджує, що в судовому засіданні 11.12.2019 справа не розглядалась по суті спору, тому вважає, що сума у 2500 грн. не є справедливою. Та відсутня пов`язаність прибуткового касового ордеру від 12.12.2019 № б/н з даною справою.

Згідно з приписами ч.3 ст.252 КАС України додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Розглянувши заяву позивача про ухвалення додаткового судового рішення, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; судом не вирішено питання про судові витрати.

Частиною 1 ст.132 КАС України встановлено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частинами 1 та 2 ст.16 КАС України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст.134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

З метою отримання професійної правничої допомоги позивачем було укладено з адвокатом Ямою Дмитро Миколайовичем договір про надання послуг адвоката від 28.10.2019.

Предметом договору є надання Адвокатом правової допомоги Клієнту у справі (провадженні): усної консультації з приводу відмови митного органу оформити автомобіль, усної консультації з приводу відкоригування митним органом митної вартості автомобіля SKODA OKTAVIA; складання позовної заяви в порядку КАС України про визнання недійсним рішення митного органу від 17.09.2019 і повернення зайво сплаченої суми митних платежів.

На підтвердження розміру витрат на правничу допомогу позивача за Договором, представником позивача до заяви надано копії наступних документів: договір про надання послуг адвоката від 28.10.2019, Акт передачі приймання послуг від 12.12.2019 №б/н, квитанція прибуткового касового ордеру від 12.12.2019 б/н.

Дослідивши надані документи, суд зазначає наступне.

Так як і в Акті передачі-приймання послуг від 12.12.2019 № б/н, і в квитанції прибуткового касового ордеру від 12.12.2019 № б/н, зазначено договір про надання послуг адвокату Б/Н від 28.10.2019, відповідно вважати, що даний договір відсутній або є недопустимим доказом у суду підстав не має. Зокрема слід зазначити, що відповідно до ч.1 ст.74 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку встановленого законом. Доказів, що даний договір одержаний з порушенням закону суду надано не було.

Щодо відсутності в договорі обчислення гонорару, суд зазначає, що дійсно в наданому договорі відсутня будь-яка сума за надання послуг з правової допомоги, так як був наданий скорочений бланк договору, однак позивачем був підписаний акт виконаних робіт, відповідно із оплатою в визначеному розмірі 9000 грн, яка зазначена в акті виконаних робіт позивач погодився.

02.12.2019 та 11.12.2019 відбулося судове засідання на якому був присутній представник позивача, тому аргументи відповідача, з приводу тривалості судового засідання не приймаються.

Згідно з позицією, сформульованою Верховним Судом у постанові від 15 травня 2018 року у справі № 821/1594/17, з огляду на запровадження нових правил відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, для підтвердження та обґрунтування розміру витрат на правничу допомогу необхідне приведення укладених до 15 грудня 2017 року договорів у відповідність до вимог діючого КАС України та доведення відображення фахівцем у галузі права та адвокатом доходів, отриманих від незалежної професійної діяльності, як самозайнятої особи шляхом надання доказів ведення Книги обліку доходів та витрат, затвердженої наказом Міндоходів від 16 вересня 2013 року № 481 «Про затвердження форми Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи - підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, та Порядку її ведення», зареєстрованим у в Міністерстві юстиції України 01 жовтня 2013 року за № 1686/24218.

Слід зазначити, що позивачем до суду не була надана Книга обліку доходів та витрат, на підставі якої можливо було б встановити факт оприбуткування готівки, яка була сплачена за правову допомогу Адвокату ОСОБА_2 .

Суд вважає, неможливість встановлення факту оприбуткування готівки суттєвою підставою для відмови у задоволенні заяви про відшкодування витрат на правничу допомогу.

Керуючись статтями 132, 139, 241, 244, 252, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) щодо стягнення витрат на правничу допомогу в адміністративній справі №280/5283/19 за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Запорізької митниці ДФС (69041, м. Запоріжжя, вул. Сергія Синенка, 12, ) - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до п.п. 15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Додаткове рішення у повному обсязі виготовлено та підписано 23.12.2019.

Суддя О.В.Конишева