Справа № 560/711/19
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2019-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/711/19

Головуючий у 1-й інстанції: Петричкович А.І.

Суддя-доповідач: Капустинський М.М.

05 листопада 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Капустинського М.М.

суддів: Смілянця Е. С. Охрімчук І.Г.

за участю:

секретаря судового засідання: Довганюк В.В.,

представників сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Головного управління Державної податкової служби у Хмельницькій області та Товариства з обмеженою відповідальністю "Промінь Галичина" на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 06 червня 2019 року (повний текст рішення складено 06 червня 2019 року у м.Хмельницький) у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Промінь Галичина" до Головного управління Державної податкової служби у Хмельницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, у відмовленій частині та частині стягнення судового збору -,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом №176 від 15.03.2019, в якому, з врахуванням заяви від 29.03.2019 №210 (арк. спр. 227-228, т.2), просили: визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 06.12.2018 №, згідно з яким зменшено суму від`ємного значення з податку на додану вартість, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду на суму 627648 грн.; визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 06.12.2018 №, згідно з яким попереджено про необхідність складання та/або зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування у строк, визначений п.120-1.2 ст.120 ст.120-1 Податкового кодексу України та згідно ст.120-1 Податкового кодексу України застосовано штраф в розмірі 50% у сумі 209031,50 гривень.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 06 червня 2019 року адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю "Промінь Галичина" задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Хмельницькій області від 06.12.2018 № в частині зменшення розміру від`ємного значення на 3 (три) гривні.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Хмельницькій області від 06.12.2018 за № в частині застосування штрафу в розмірі 209031,50 (двісті дев`ять тисяч тридцять одна гривня п`ятдесят копійок) грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Промінь Галичина" судові витрати в розмірі 3449,79 (три тисячі чотириста сорок дев`ять гривень сімдесят дев`ять копійок) грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Хмельницькій області.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, Головне управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким у позові відмовити повністю. В апеляційній скарзі зазначає, що підставою для прийняття податкового повідомлення-рішення форми "ПН" від 06.12.2018р. №, яким до позивача застосовано штрафну санкцію в розмірі 50% у сумі 209031,50 грн. та попереджено про необхідність скласти або зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування у строк, визначений пунктом 120.2 ст.120 ПК України, стало порушення позивачем п.198.5 ст.198, п.201.1 ст.201 ПК України, п.11 наказу Міністерства фінансів України від 31.12.2015 №1307 "Про затвердження форми податкової накладної та Порядку заповнення податкової накладної" останнім днем звітного періоду не складено зведені податкові накладні за послугами та продукцією, що не використанні у власній господарській діяльності, на загальну суму ПДВ 418063грн.

Крім того, апеляційну скаргу подано і ТзОВ "Промінь Галичина", в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог та ухвалити в цій частині нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. В апеляційній скарзі зазначає, що наявність або відсутність документів, а також недоліки в їх оформленні не можуть бути підставою для висновку про відсутність господарських операцій та відмови у формуванні даних податкового обліку, якщо з інших даних вбачаються зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі платника у зв`язку з його господарською діяльністю.

17 жовтня 2019 року протокольною ухвалою суду проведено заміну відповідача - Головне управління ДФС у Хмельницькій області на належного відповідача - Головне управління ДПС у Хмельницькій області.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, судова колегія вважає, що апеляційна скарга Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області задоволенню не підлягає, а апеляційна скарга ТзОВ "Промінь Галичина" підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що ГУ ДФС у Хмельницькій області проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ "Промінь Галичина" за період з 01.07.2015 по 30.06.2018, за результатами якої складений акт документальної планової перевірки від 25.09.2018 №1476/22-01-14-011/35578572 (арк. спр. 137-220, т.2). Не погодившись із висновками акту планової перевірки, позивачем подано заперечення, у зв`язку з чим проведено позапланову документальну виїзну перевірку позивача, про що складено акт від 23.11.2018 за №1648/22-01-14-011/35578572 (арк. спр. 63-136, т.2).

За наслідками проведених перевірок прийнято податкове повідомлення-рішення форми "В4" від 06.12.2018 №, яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість в сумі 627648 грн., та податкове повідомлення-рішення форми "ПН" від 06.12.2018 №, яким попереджено позивача про необхідність скласти та/або зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування у строк, визначений пунктом 120-1.2 ст.120-1 ПК України, та згідно ст.120-1 ПК України застосовано штрафну (фінансову) санкцію у сумі 209031,50 грн. (арк. спр. 30-31, т.1).

Рішенням ДФС України від 18.02.2019 за №7915/6/99-99-11-04-01-25 вказані податкові повідомлення-рішення залишені без змін (арк. спр. 22-29, т.1).

Контролюючим органом встановлено, що придбані позивачем виробничі фактори - сільськогосподарські товари/послуги, при приданні яких був сформований податковий кредит, не використані у власній господарській діяльності - операціях з постачання сільгосппродукції.

ТОВ «Промінь Галичина» у серпні 2015 року, грудні 2015 року, лютому 2017 року, квітні 2017 року, травні 2017 року, січні 2018 року, лютому 2018 року, травні 2018 року на підставі актів на списання сільгосппродукції та довідок проведено списання пшениці, ріпаку, кукурудзи на складах ТОВ «Тіс-Міндобрива», ТОВ «Tic-Зерно», ТОВ «Транс-Сервіс», ТОВ «СП Рисоїл Термінал», ТОВ «ЗПК «Інзерноекспорт», ТОВ «Ілічівський зерновий термінал», ТОВ МПС Ніка-Тера зверх норм природного убутку, списано зернових в загальній кількості 73593 кг.

В бухгалтерському обліку ТОВ «Промінь Галичина» операції з списання сільськогосподарської продукції відображені кореспонденцією рахунків: Д-т рах.94.7 «Витрати від списання с/г продукції рослинництва» - К-т рах.27.1 «Продукція рослинництва».

Норми природного убутку товарів (продукції) були затверджені нормативними актами СРСР, їх застосування в Україні є правомірним відповідно до постанови Верховної Ради України від 12.09.1991 року №1545-ХІІ "Про порядок тимчасової дії на території України окремих актів законодавства Союзу РСР", а саме:

- норми природного убутку зерна, продуктів його переробки, насіння трав, кормів трав`яних, штучно висушених і насіння олійних культур при зберіганні на підприємствах системи Міністерства хлібопродуктів СРСР, затверджені постановою Держпостачу СРСР від 07.01.1986 року №4;

- норми природного убутку продовольчих товарів у міській та сільській роздрібній торгівельній мережі, затвердженні наказом Мінторгу СРСР від 26.03.1980 року №75;

- норми природного убутку окремих видів вантажів при перевезеннях автомобільним транспортом, затверджені постановою Держпостачу СРСР від 02.06.1986 року №63;

Наказом Міністерства аграрної політики України від 13.10.2008 року №661 «Про затвердження Інструкції про ведення обліку й оформлення операцій із зерном і продуктами його переробки на хлібоприймальних та зернопереробних підприємствах» затверджені норми списання на хлібоприймальних та зернопереробних підприємствах.

У вказаних нормативних документах не встановлено норм природного убутку при здійсненні операцій з приймання зернових та їх відвантажені/навантажені. Таким чином, ТОВ «Промінь Галичина» здійснено списання зернових в кількості 73593 кг поза межами норм природного убутку.

Позивачем до перевірки надано довідки, складені ТОВ «Тіс-Міндобрива», ТОВ «Тіс- Зерно», ТОВ «ЗПК «Інзерноекспорт», ТОВ «Іллічівський зерновий термінал», ТОВ «СП Рисоіл Термінал», ВАТ КХП Весело-Кутський, згідно яких вищезазначені втрати виникли при прийманні, розміщенні і зберіганні зернових під час навантаження зерна на судна, що знаходилось на терміналах та реалізоване на експорт. Однак позивач не укладав договори із вказаними суб`єктами на транспортування, навантаження, розміщення, приймання чи зберігання сільгосппродукції, тому виписані довідки не можуть підтверджувати втрати зернових.

Також, згідно експортних контрактів, укладених ТОВ «Промінь Галичина», базис поставки DAP згідно Інкотермс 2010, слідує, що позивач не несе витрати по розвантаженню та навантаженню продукції на транспортний засіб у погодженому місці поставки.

Перевіркою зроблено висновок, що в порушення вимог п.п.«г» п.198.5 ст.198 ПК України позивачем занижено податкові зобов`язання по податку на додану вартість всього у сумі 21358 грн., в результаті невіднесення до бази оподаткування ПДВ вартості придбаних товарів, послуг в сумі 106790 грн., при придбанні яких був сформований податковий кредит, та які не були використані в операціях, що є господарською діяльністю платника податку.

Крім того, у період з березня 2016 року по червень 2018 року позивачем в порушення вимог п.198.5 ст.198 ПК України занижено податкові зобов`язання з ПДВ на загальну суму 606290 грн., за рахунок їх не нарахування по послугах відповідно до податкових накладних, виписаних за реквізитами ТОВ «Агропросперіс» на суму ПДВ 606290 грн., в яких основні реквізити «опис (номенклатура) товарів, послуг та обсяг постачання та код послуги заповнені з порушенням вимог п.201.1 ст.201 ПК України та Державного класифікатора продукції та послуг 016:2010, що не дало змоги ідентифікувати зміст послуг, що постачаються, їх обсяг та вартість, та, як наслідок, зв`язок з веденням господарської діяльності платника.

Згідно актів виконаних робіт та податкових накладних, виписаних ТОВ «Агропросперіс», у періоді з 01.03.2016 по 30.06.2018 позивачем відображено придбання послуг з номенклатурою "абонентські консультаційні послуги" на загальну суму 3637720 грн., в т.ч. ПДВ 606290 грн. Зазначені Акти містять лише загальні відомості про послуги та не підтверджують їх фактичне використання у господарській діяльності підприємства, тому Товариство було зобов"язано нарахувати податкові зобов"язання (відповідно до пп."г" п.198.5 ст.198 ПК України) на суму сформованого податкового кредиту. До того ж, Товариство самостійно нараховувало податкові зобов"язання з ПДВ в період, який передував ви- щезазначеному періоду.

Також, перевіркою встановлено, що в порушення вимог п.198.5 ст.198, п.201.1 ст.201 Податкового кодексу України, п.11 наказу Мінфіну від 31.12.2015 року №1307 "Про затвердження форми податкової накладної та Порядку заповнення податкової накладної" ТОВ "Промінь Галичина", останнім днем звітного періоду не складено зведені податкові накладні за послугами та продукцією, що не використані у власній господарській діяльності. Загальна сума ПДВ за вказаний період - 418063,00 грн. (а.с.63-162, т.2).

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з правомірності зменшення контролюючим органом від"ємного значення суми ПДВ в розмірі 21358,00 грн. внаслідок списання зернових. Суд зазначив, що нормами Податкового кодексу не передбачалася можливість віднесення до складу податкового кредиту втрат сільськогосподарської продукції, допущеної суб"єктами господарювання, що здійснювали навантаження, товару, який експортував позивач покупцям зернових культур; позивачем не доведено, що придбані роботи і послуги є такими, що належать до господарської діяльності товариства. Тому, позивачем безпідставно віднесено до податкового кредиту і ПДВ у розмірі 606287грн. як за отримані абонентські консультаційні послуги від ТОВ "Агропросперіс". При цьому, суд констатував безпідставність округлення відповідачем показника тридцяти накладних, що призвело до отримання хибного результату, замість 606287,00 грн. обчислено 606290,00 грн. що на три грн. більше від порушення.

Скасовуючи податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Хмельницькій області від 06.12.2018 за № в частині застосування штрафу в розмірі 209031,50 грн. суд виходив з того, що вказаний розмір 50% нарахований не від суми ПДВ за операцією з постачання товарів/послуг, а від суми ПДВ з вартості таких товаріва/послуг, використаних позивачем не в господарській діяльності. Тим самим, податковим органом безпідставно застосовано п.201.1 ст.201 ПК України, як за недотримання позивачем пп."г" п.198.5 ст.198 ПК України, звідси, штраф в зазначеному розмірі є протиправним.

В іншій частині, податкове повідомлення-рішення від 06.12.2018 за № визнано правомірним.

Надаючи оцінку обґрунтованості судового рішення, яким частково задоволено позов, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Так, стосовно зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість в розмірі 21358 грн. внаслідок списання зернових, колегія суддів враховує таке.

З оскаржуваного рішення вбачається, що передумовою для відмови в задоволенні позову щодо зменшення від`ємного значення в розмірі 21 358 грн. втому числі слугує є те, що п."а" п.п.209.15.1 п.209.15 ст.209 ПК України не передбачає, що до складу податкового кредиту можливо віднести втрати сільськогосподарської продукції, допущені суб`єктами господарювання, що здійснювали навантаження товару, який експортував позивач покупцям зернових культур.

Зазначаючи наведене, суд першої інстанції не врахував, що у акті перевірки не йде мова про неправомірність формування податкового кредиту на підставі п. "а" п.п.209.15.1 п.209.15 ст.209 ПК України, а йде мова про не нарахування податку на додану вартість на підставі пп. "г" п.198.5 ст.198 ПК України. На думку контролюючого органу у зв`язку з встановленням в ході перевірки втрат зернових, платником податку не нараховано ПДВ на товари, які перестали використовуватись у господарській діяльності у зв`язку з їх втратою (у даному випадку портові втрати).

Неправомірне формування податкового кредиту (завищення) та не нарахування ПДВ по портовим втратам, є різними порушеннями, у зв`язку з чим посилання суду на правову позицію Верховного Суду від 22 березня 2018 року по справі №822/2344/17, є безпідставним.

Судом першої інстанції не враховано, що втрати товарів у процесі зберігання/транспортування є об`єктивно існуючими природніми та невідворотними процесами, що знаходяться поза межами контролю та впливу підприємства і є невід`ємною частиною господарської діяльності, а, у разі, якщо контролюючий орган стверджує про списання ТОВ «Промінь Галичина» зернових поза межами норм природного убутку то він мав би у акті перевірки довести понаднормове списання, яке провів сільгоспвиробник, визначивши кількісні показники у відсотковому співвідношенні, не по партії товару, а по кожній конкретно вирощеній культурі за маркетинговий період.

Маркетинговий період - це період, який розпочинається з місяця, у якому починає поставлятися окремий вид продукції рослинництва відповідного врожаю, та закінчується останнім числом місяця, що передує місяцю, в якому починає поставлятися такий самий вид продукції рослинництва наступного врожаю. Для інших видів сільськогосподарської продукції маркетинговий період дорівнює одному бюджетному року (ст.2 ЗУ Про державну підтримку сільського господарства України).

Отже, зазначаючи в Акті перевірки про списання понад норми природного убутку, перевіряючими не зазначено самої норми та нормативно-правового акту, котрий визначає її розмір.

Суд приймає позицію Позивача, яка полягає в тому, що при списанні товарів в межах норм природного убутку (при зберіганні, транспортуванні, перевалці) податкові зобов`язання з ПДВ не враховуються, а при списанні товарів понад норм природного убутку Позивач нараховує "даткові зобов`язання з ПДВ".

Отже, у періоді, що перевірявся, позивач реалізовував товар (кукурудзу, пшеницю, ріпак, ячмінь) на експорт і ніс витрати на зберігання, перевезення зберігання в порту.

Згідно із Правилами перевезення вантажів залізничним транспортом (ст.27 розд.8 "Правила видач вантажів"), затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644 вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто.

Відповідно до наведених позивачем розрахунків втрат у відсотковому відношенні до номенклатурної кількості кукурудзи, пшениці 6-го класу, пшениці 3-го класу, ріпаку 1-го класу, ячміню 3-го класу за 2017 маркетинговий рік, фактичні втрати не перевищили норм природного убутку. Відповідачем обратного не доведено.

За таких обставин, втрати товару не перевищують норми природного убутку, а тому такі втрати не є ні операцією із постачання товарів (немає переходу права власності), ні негосподарською діяльністю, ні неоподатковуваною операцією. Навпаки, товар використано в оподатковуванні операції з експорту товарів, товар продано з прибутком, отримана валютна виручка.

Що до умов поставки то за змістом Контракту PG/APT2/Brl/17 від 10.07.2017р. долученого до позову і який є тотожним контрактам, по яким відбувалося списання зернових культур на підставі довідок портових елеваторів, ТОВ «Промінь Галичина» має здійснити поставку на користь AGROPROSPERIS TRADING 2 LIMITED ячмінь врожаю 2017р.

Базис поставки Товару - DAP згідно Incoterms 2010 (розділ 6 Контракту).

Delivered at Place, скорочено DAP (Постачання в місці призначення) - одна з умов термінів) Інкотермс, що означає, що продавець виконав своє зобов`язання по поставці, коли він надав покупцеві товар, випущений в митному режимі експорту та готовий до розвантаження з транспортного засобу, який прибув у вказане місце призначення.

Розділом 5 Додаткової угоди №01/2017/07/0007 від 10.07.2017р. до Контракту РG АРТ2/ВгІ/17 від 10.07.2017р., визначено, що постачання здійснюється до МТП Южний.

При цьому у відповідності до п.6.4 Контракту Датою переходу права власності на товар від Продавця до Покупця є дата завершення митного оформлення (відбиток на всіх аркушах митної декларації особистої номерної печатки посадової особи митного органу, яка завершила митне оформлення (паперова версія), або відмітка про завершення митного оформлення та засвідчення митної декларації електронним цифровим підписом такої особи (електронна версія)).

Тобто до моменту переходу права власності на поставляємий товар, саме ТОВ «Промінь Галичина» є власником продукції який відповідно й несе портові втрати, котрі утворюються до моменту завантаження товару на судно.

Та сама умова відображена й у Контракті (наявні у матеріалах справи):

PG/AT/Wh/16 від 01.08.2016р. (поставка пшениці, врожаю 2016р.);

PG/APT2/Com/16 від 20.09.2016р. (поставка кукурудзи, врожаю 2016р.)

Щодо зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість в розмірі 606 290 грн. внаслідок віднесення до податкового кредиту сум ПДВ за отримані абонентські консультаційні послуги від із ТОВ "Агропросперіс" то суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.3 ст.64 Господарського кодексу України підприємство самостійно визначає свою організаційну структуру, встановлює чисельність працівників і штатний розпис.

Виходячи зі штатного розпису ТОВ "Промінь Галичина" від 28.02.2017р., то останній складається із виробничих професій (водії, трактористи, фахівці із земельних відносин, комірники, сторожа, машиністи зернових навантажувально-розвантажувальних машин, технік-лаборант).

Натомість позивач не має в своєму штаті ні програмістів або інших IT спеціалістів, ні консультантів, ні юристів, ні HR та PR спеціалістів, ні логістів, ні внутрішніх аудиторів, ні аналітиків консолідованої інформації, ні консультант з питань ліквідності, ні менеджерів з постачання та інше.

З метою вивільнення трудових та матеріальних ресурсів, концентрації на основних виробничих функціях та задачах, підвищенні якості та ефективності допоміжних функцій і було вирішено передати значну частину допоміжних функцій на аутсорсинг.

Отже, як пояснив позивач, саме виробнича необхідність, спонукала ТОВ «Промінь Галичина» на укладання Договору про надання абонентських послуг від 04.01.2016 за №17-АП/РА з ТОВ «АГРОПРОСПЕРІС».

Доказами надання абонентських послуг ТОВ «АГРОПОСПЕРІС» в рамках договору від 04.01.2016 за №17-АП/РА, ТОВ «Промінь Галичина» під час проведення перевірки та до матеріалів адміністративного позову надано акти здачі-прийняття робіт, які підтверджують надання послуг; виписки з рахунку, які підтверджують проплату послуг; податкові накладні, які підтверджують право на формування податкового кредиту; звіти, які є складовою (додатком) до актів здачі-прийняття робіт та містять перелік наданих послуг, а саме:

- реєстр договорів укладених ТОВ «Промінь Галичина» з контрагентами (юридичні послуги). Приміром у даному звіті наявна інформація щодо найменування контрагентів, по яким ТОВ «АГРОПРОСПЕРІС» готував Договори на постачання товарів/послуг. В тому числі у звіті наявна інформація щодо номеру та дати укладання Договору.

- реєстр відвантажень власновирощеної сільськогосподарської продукції до станцій призначення (логістичні послуги). У даному звіті відображено інформацію щодо оформлених співробітником ТОВ «АГРОПРОСПЕРІС» ж/д накладних, відображено № вагону у якому відправлена продукція, зазначено клас культури, вагу відправленої культури, дата оформлення погрузки;

- реєстру митних декларацій;

- реєстру звернення працівників ТОВ «Промінь Галичина» до ТОВ «АГРОПРОСПЕРІС» з нагальних питань, які виникли в процесі використання 1С, ПК (ІТ послуги). Зі змісту даного звіту можна бачити дату звернення, питання відносно якого звернувся співробітник ТОВ «Промінь Галичина» до ТОВ «АГРОПРОСПЕРІС», ПІБ співробітників зацікавленої особи та виконавця.

Отже, факт надання послуг засвідчується актами-здачі приймання робіт (надання послуг), про які йде мова на сторінці 31-32 акту перевірки, а їх зміст, обсяг та приналежність до господарської діяльності засвідчується реєстром договорів у кладених ТОВ «Промінь Галичина» з контрагентами; реєстром відвантажень власновирощеної сільськогосподарської продукції до станцій призначенння; реєстром митних декларацій; реєстром звернення працівників ТОВ «Промінь Галичина» до ТОВ «АГРОПРОСПЕРІС» з нагальних питань, які виникли в процесі використання 1С, ПК.

Що стосується деталізації послуг у актах виконаних робіт то колегія суддів зазначає, що така деталізація міститься у вищенаведених документах, при тому, що з метою податкового обліку господарські операції можуть оформлюватися будь-якими первинними документами, зміст яких відповідає вищенаведеним вимогам податкового законодавства, та складення яких відповідає законодавчо установленим вимогам щодо оформлення такої операції або звичаєвій практиці. При цьому, ступінь деталізації опису господарської операції у первинному документі законодавством не встановлена. Умовою документального підтвердження операції є можливість на підставі наявних документів зробити висновок про те, що витрати фактично понесені. Власне відсутність максимальної деталізації виду виконаних послуг та окремих позицій у первинних облікових документах, які не впливають на зміст господарської операції, не перешкоджає прийняттю цих документів до обліку та не є свідченням відсутності виконаних господарських операцій. Окрім того, за своїм економіко-юридичним змістом послуга являє собою діяльність, результати якої не мають матеріального виразу, а реалізуються та споживаються у процесі її здійснення.

Подібна правова позиція відображена у постановах Верховного Суду від 29 березня 2018 року по справі 825/1391/17, від 10 травня 2018р. по справі №820/1763/16, від 14 лютого 2019 року по справі №804/15804/15. Крім того, Верховний Суд приходить до висновку, що суди не повинні обмежуватися дослідженням лише тих доказів, які були проаналізовані податковим органом під час проведення перевірки. Як платник податків, так і податковий орган, можуть надати суду інші докази, що стосуються правомірності формування платником податків сум від`ємного значення з податку на прибуток.

Згідно з пунктом 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:

- придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг;

- придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи);

- ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 ПКУ підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, для покупця товарів/послуг є податкова накладна, складена та зареєстрована в ЄРПН платником податку, який здійснює операції з постачання таких товарів/послуг.

Таким чином, витрати для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на прибуток, а також податковий кредит для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактично здійснені та підтверджені належним чином оформленими первинними документами, що відображають реальність господарських операцій, які є підставою для формування податкового обліку платника податків.

В той же час, сама собою наявність або відсутність окремих документів, а також недоліки в їх оформленні не можуть бути підставою для висновку про відсутність господарських операцій та відмови у формуванні даних податкового обліку, якщо з інших даних вбачаються зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі платника у зв`язку з його господарською діяльністю.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 12.06.2018 у справі №813/5577/15.

Кпім того, важливим у даному питанні є те, що жодна з податкових накладних, яка була складена ТОВ «АГРОПРОСПЕРІС» на користь ТОВ «Промінь Галичина», не була заблокована Державною фіскальною службою України. Дана обставина свідчить про відповідність податкових накладних вимогам п.201.1. ст.201 Податкового кодексу України.

У відповідності до абз.11 п. 201.10 ст.201 ПК України за змістом якого, накладна, що містить помилки в реквізитах, визначених пунктом 201.1 цієї статті (крім коду товару згідно з УКТ ЗЕД), які не заважають ідентифікувати здійснену операцію, її зміст (товар/послугу, що постачаються), період, сторони та суму податкових зобов`язань, є підставою для віднесення покупцем сум податку до податкового кредиту.

Як вже зазначалось, ідентифікація змісту послуг та їх обсяг, перевіряючими була проведена на підставі реєстрів. Умовою ж документального підтвердження операцій є можливість на підставі наявних документів зробити висновки про те, що витрати фактично понесені.

Що до відображення у податкових накладних ТОВ «АГРОПРОСПЕРІС» виписаних на користь ТОВ «Промінь Галичина» КОДу ДКПП « 70.22» то слід зауважити, що у своєму листі МІНІСТЕРСТВО ЕКОНОМІЧНОГО РОЗВИТКУ І ТОРГІВЛІ УКРАЇНИ від 11.05.2017р. №3411-08/15258-03 роз`яснює, що розробником ДК 016:2010 є державне підприємство "Науково-дослідний інститут метрології вимірювальних і управляючих систем" (ДП "НДІ "Система"). У зв`язку з чим відомство просило ДФС спрямовувати запити суб`єктів господарювання з питань роз"яснень ДК 016:2010 до ДП "НДІ "Система" (адреса: вул. Кривоноса, 6, м. Львів, 79008, тел. ; ).

Саме до ДП "НДІ "Система" з запитом від 06.12.2018р. №962 й зверталося ТОВ «АГРОПРОСПЕРІС» та отримано відповідь від 10.12.18 №19/1637 за змістом якої, послуги, які надаються ТОВ «АГРОПРОСПЕРІС» за ДК 016:2010, слід відносити до класифікаційного угрупування 70.22 "Послуги консультаційні щодо керування підприємствами та іншого керування".

Згідно загальних положень ДЕРЖАВНИЙ КЛАСИФІКАТОР ПРОДУКЦІЇ ТА ПОСЛУГ ДК 016:2010, ведення ДКПП здійснює Державне підприємство "Науково-дослідний інститут метрології вимірювальних і управляючих систем" Держспоживстандарт України. Тобто, ДП "НДІ "Система" є не лише розробником ДК 016:2010 а й є суб`єктом який здійснює його ведення.

Зазначене свідчить про правильність оформлення ТОВ "АГРОПРОСПЕРІС" податкових накладних на користь ТОВ «Промінь Галичина» саме за кодом ДКПП « 70.22».

Копії листів від 06.12.2018р. №962 та лист ДП НДІ «Система» від 10.12.2018р. №19/1637 додано до матеріалів справи.

У відповідності до ч. 4 ст. 296 Кодексу адміністративного судочинства України якщо в апеляційній скарзі наводяться нові докази, які не були надані суду першої інстанції, то у ній зазначається причина, з якої ці докази не були надані.

На виконання зазначеної норми КАСУ, ТОВ «Промінь Галичина» повідомило суд, що копії листів від 06.12.2018р. №62 та від 10.12.2018р. №19/1637 не були надані до суду першої інстанції з тих підстав, що на моменту розгляду даної справи судом першої інстанції, їх фактично у Позивача не було. Згадані документи отримані, як зазначалось вище, на окремий письмовий запит, після ознайомлення зі змістом та доводами оскарженого рішення суду першої інстанції.

Отже, виходячи з визщенаведеного, позивачем доведено, що придбані роботи/послуги є такими, що належать до господарської діяльності товариства.

Таким чином, позивачем правомірно віднесено до податкового кредиту ПДВ в розмірі 606287 грн. за отримані абонентські консультаційні послуги від ТОВ "Агропросперіс".

При цьому суд першої інстанції вірно виходив з того, що контролюючим органом під час проведення перевірки здійснено округлення показника тридцяти податкових накладних (зворот арк. спр. 163, т.3), що призвело до отримання іншого результату, а саме замість 606287 грн. обчислено 606290 грн.

Відповідно до пункту 4 Розділу ІІІ Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 28 січня 2016 року №21, усі показники у податковій звітності проставляються у гривнях без копійок з відповідним округленням за загальновстановленими правилами.

Позивачем таке округлення здійснено не було, а враховуючи віднесення ним до складу податкового кредиту саме 606287,75 грн., контролюючим органом помилково застосовано негативні наслідки щодо суми в розмірі 606290 грн., що на три гривні більше від суми визначеною Позивачем.

Таким чином, виходячи з вищенаведеного аналізу, позивачем правомірно було віднесено до податкового кредиту 627645 грн. (21358 внаслідок списання зернових + 606287 по операціях з ТОВ "Агропросперіс").

Колегія суддів, погоджуючись з висновком суду першої інстанції в частині зменшення судом суми розміру від`ємного значення на три гривні (суму округлення) та не погоджується з доводами суду першої інстанції щодо іншої частини вказаного податкового повідомлення-рішення, яке з наведених вище за текстом підстав також є протиправним та підлягає касуванню.

Щодо правомірності податкового повідомлення-рішення від 06.12.2018 за №, суд зазначає, що так як підтверджено факт використання абонентських консультаційних послуг та списаних товарів в господарській діяльності підприємства, тому зазначене рішення, в частині покладених на позивача зобов"язань - нарахувати податкові зобов`язання (відповідно до пп.«г» п.198.5 ст.198 Податкового кодексу) на суму сформованого податкового кредиту та скласти і зареєструвати відповідні податкові накладні, як похідне від попередньо скасованого, також підлягає скасуванню.

В частині цього ж податкового повідомлення-рішення - накладення штрафу у сумі 209031,50 - 50% від ПДВ в сумі 418063 грн. то колегія суддів погоджується з доводами суду першої інстанції наведеними в оскарженому рішенні, а саме, що даному випадку штраф в розмірі 50 відсотків повинен нараховуватися не від суми ПДВ, нарахованого за операцією з постачання товарів/послуг, а від суми ПДВ з вартості товарів/послуг, використаних позивачем не в господарській діяльності.

Таким чином, контролюючим органом безпідставно було застосовано п.120-1.2 ст.120-1 ПК України за недотримання позивачем п.п. «г» п.198.5 ст.198 ПК України, тому штраф в розмірі 209031,50 грн. правомірно скасовано, а доводи, наведені Відповідачем в апеляційній скарзі, на спростування зазначеного, - безпідставні.

Апеляційний суд відхиляє і решту доводів Головного управління Державної податкової служби у Хмельницькій області, які наведені у поданій апеляційній скарзі, оскільки такі на правильність висновків суду не впливають, а, відтак, не можуть покладатися в основу скасування чи зміни оскарженого судового рішення.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У силу п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно зі ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на викладені обставини справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції ухвалено рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям нової постанови про задоволення позовних вимог.

Крім того, відповідно до ч.6 ст.139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З урахуванням наведеного судова колегія приходить до висновку про необхідність стягнення з Головного управління Державної податкової служби у Хмельницькій області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Промінь Галичина" - витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору, в загальній сумі 27932,28 грн.

Керуючись ст.ст.139, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Хмельницькій області залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Промінь Галичина" задовольнити.

Рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 06 червня 2019 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Промінь Галичина" до Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, у відмовленій частині та частині стягнення судового збору - скасувати.

Прийняти в цій частині нову постанову, якою:

визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Хмельницькій області від 06.12.2018 № в частині зменшення розміру від`ємного значення з податку на додану вартість на 627648,00 (шістсот двадцять сім тисяч шістсот сорок вісім) грн.

Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Промінь Галичина" судові витрати в розмірі 27932,28 (двадцять сім тисяч дев"ятсот тридцять дві гривні) 28 копійок за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Хмельницькій області.

В решті - рішення залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 14 листопада 2019 року.

Головуючий Капустинський М.М.

Судді Смілянець Е. С. Охрімчук І.Г.