Справа № 813/3858/17
Суддя: Гулик Андрій Григорович
Дата ухвалення: 2019-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №813/3858/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2019 року зал судових засідань № 11

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Гулика А. Г.,

за участю:

секретаря судового засідання Тронки О. В.,

представника позивача Боднар Л. Б.,

представника відповідача Робейко А. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові в порядку загального позовного провадження справу за позовом Головного управління ДПС у Львівській області до товариства з обмеженою відповідальністю «Текс-Хауз» про арешт коштів на рахунках, -

в с т а н о в и в:

26.10.2017 до суду надійшла позовна заява Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області , місцезнаходження: 79003, м. Львів, вул. Стрийська, буд. 35 до товариства з обмеженою відповідальністю «Текс-Хауз» , місцезнаходження: 79071, м. Львів, вул. Кульпарківська, буд. 230 (далі відповідач; ТзОВ «Текс-Хауз»), у якій позивач просить застосувати арешт коштів, що знаходяться на рахунках ТзОВ «Текс-Хауз» у банківських установах.

Ухвалою від 30.10.2017 суддя залишив позовну заяву без руху.

Ухвалою від 13.11.2017 суддя прийняв позовну заяву до розгляду і відкрив провадження у справі.

Ухвалою від 13.11.2017 суддя закінчив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду.

Ухвалою від 26.12.2017 суд зупинив провадження у справі.

Ухвалою від 08.05.2019 суд поновив провадження у справі.

Ухвалою від 30.09.2019 суд допустив заміну позивача у справі Головного управління ДФС у Львівській області його правонаступником Головним управлінням ДПС у Львівській області (далі позивач; ГУ ДПС у Львівській області).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що внаслідок відмови відповідача від проведення документальної перевірки за наявності законних підстав для її проведення, а також не надання необхідних для проведення перевірки документів, є підстави, передбачені ПК України для застосування арешту коштів на рахунках відповідача.

15.07.2019 відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечив, просив суд відмовити в задоволенні позову. Відзив обґрунтований тим, що підставою для недопуску до проведення перевірки стало ненадання службових посвідчень, направлень на проведення перевірки, безпідставність прийняття наказу №4791 від 18.10.2017. Крім цього, доказів наявності у відповідача податкового боргу та відсутності майна для погашення податкового боргу позивач не надав.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Просила суд позов задовольнити повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечила. Просила суд в задоволенні позову відмовити повністю.

Заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ТзОВ «Текс-Хауз» () знаходиться на обліку платників податків у Залізничній ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області.

На підставі п.п.16.1.5 і 16.1.7 п.16.1 ст.16, п.п.20.1.2 п.20.1 ст. 20, п.п.73.3 ст.73, п.п.78.1.1 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України та наказу ГУ ДФС у Львівській області від 26.02.2018 № 1247 видано направлення від 18.10.2018 №7972 щодо проведення позапланової виїзної перевірки товариства з обмеженою відповідальністю «Текс-Хауз» (ЄДРПОУ - 40626459) з питань проведення взаємовідносин за вказаний у направленні період із ТзОВ "ФраймКонсалт» () за період листопад 2016 року, ТзОВ «ССІ» () за період листопад 2016 року, ТзОВ «Бєл-Транс» (код 37136296) за період листопад 2016 року, ТзОВ «Ревард Груп» () за період листопад 2016 року,ТзОВ «Вессанс» () за період січень 2017 року, ТзОВ «Флоренсіз» () за період січень 2017 року, ТзОВ «Техніка для бізнесу» () за період січень 2017 року, ТзОВ «Джорджія Консалт» () за період лютий 2017 року, ТзОВ «Край-Транс» () за період лютий 2017 року, ТзОВ «Хорса Груп» () за період березень 2017 року, ТзОВ «Мегаспецтрог» () за період березень 2017 року.

Головним державним ревізором-інспектором відділу перевірок у сфері послуг управління аудиту ГУ ДПС у Львівській області Ковальчук О.Г. здійснено вихід на підприємство за податковою адресою: 79071, м. Львів вул. Кульпарківська, буд. 230.

Головним державним ревізором-інспектором ГУ ДПС у Львівській області Ковальчук О.Г. складено акт недопуску до проведення позапланової виїзної документальної перевірки ТзОВ «Текс Хауз» № 528/13-01-14-13/40626459 від 18.10.2017.

23.10.2017 позивач прийняв рішення № 18206/10/13-01-14-13-15 про застосування умовного адміністративного арешту майна платника податків ТзОВ «Текс-Хауз».

Вважаючи, що така відмова є підставою для застосування арешту коштів на рахунках відповідача, позивач звернувся з відповідним позовом до суду.

При вирішенні спору по суті суд виходив з наступного.

Загальна процедура і підстави застосування адміністративного арешту контролюючими органами визначені у статті 94 Податкового кодексу України (далі ПК України).

За визначенням, наведеним у п.94.1 ст.94 ПК України, адміністративний арешт майна платника податків є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов`язків, визначених законом.

Згідно з п.94.4 ст.94 ПК України арешт може бути накладено контролюючим органом на будь-яке майно платника податків, крім майна, на яке не може бути звернено стягнення відповідно до закону, та коштів на рахунку платника податків.

Арешт коштів на рахунку платника податків відповідно до абз. 2 пп. 94.6.2 п. 94.6 ст. 94 ПК України здійснюється виключно на підставі рішення суду шляхом звернення контролюючого органу до суду.

Підстави для застосування як адміністративного арешту майна, так і арешту коштів на рахунках платника податків, є універсальними та визначені п. 94.2 ст. ПК України. Обидва види арешту, за загальним правилом, застосовуються за наявності однакових підстав і розрізняються лише процедурою застосування - або за рішенням керівника контролюючого органу (щодо майна, відмінного від коштів), або за рішенням суду (арешт коштів).

Із системного тлумачення положень ст. 94 ПК України суд не встановив, що адміністративний арешт коштів платника податків є похідним від адміністративного арешту майна, відмінного від коштів, і може бути застосований судом виключно у випадку існування рішення контролюючого органу про накладення арешту на майно платника податків.

Положення ст. 94 ПК України не визначає послідовності процедур застосування адміністративного арешту майна та адміністративного арешту коштів.

Натомість, приписи ст. 94 ПК України викладаються в єдиному контексті та відповідні правові норми регулюють як правовідносини, що виникають при накладенні адміністративного арешту майна, так і арешту коштів платника податків.

Непідтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків у судовому порядку не обмежує право податкового органу на звернення до суду про застосування арешту коштів на рахунках відповідача, але за умови наявності відповідних підстав, визначених ПК України.

Аналіз наведених норм ПК України дає підстави для висновку, що арешт на кошти платника податків накладається за наявності підстав, визначених п. 94.2 ст. 94 ПК України, та не залежить від наявності рішення контролюючого органу про накладення арешту на майно платника податків.

Таким чином, з метою правильного вирішення спору та встановлення наявності чи відсутності підстав для застосування до відповідача адміністративного арешту коштів необхідно встановити наявність чи відсутність законних підстав для проведення перевірки відповідача, дотримання позивачем процедури її призначення та проведення, та відповідно зробити висновок про наявність чи відсутність у відповідача підстав відмовити посадовим особам контролюючого органу у допуску до перевірки.

Крім цього, суд вважає необґрунтованими посилання відповідача на пп. 20.1.33 п.20.1 ст. 20 ПК України як на виключне право податкового органу звернення до суду з позовом про накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться у банку, лише у разі наявності податкового боргу.

Суд при розгляді справи враховує правові висновки Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладені в постанові від 12.11.2019 у справі № 813/3944/17.

Суд встановив, що наказ № 4791 від 18.10.2017 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТзОВ «Текс Хауз» оскаржувався в судовому порядку. Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 25.04.2018 у справі №813/4644/17, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 23.08.2018, в задоволенні позову про визнання протиправним і скасування наказу № 4791 від 18.10.2017 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТзОВ «Текс Хауз» відмовлено.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З огляду на вказане, суд дійшов висновку про наявність законних підстав для проведення позапланової виїзної перевірки ТзОВ «Текс Хауз». Таким чином, суд відхиляє заперечення відповідача щодо безпідставності наказу № 4791 від 18.10.2017 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТзОВ «Текс Хауз».

Надаючи оцінку аргументам відповідача щодо недотримання порядку проведення перевірки, зокрема, непредставлення службових посвідчень, направлень на проведення перевірку, суд зазначає наступне.

Умови та порядок допуску посадових осіб контролюючих органів до проведення документальних виїзних та фактичних перевірок визначає ст. 81 ПК України.

Так, згідно з п. 81.1. ст. 81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених вказаним Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених вказаним Кодексом, таких документів:

-направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

-копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені вказаним Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;

- службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених вказаним Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених вказаним пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому вказаного пункту, не дозволяється.

Суд встановив, що з наказом від 18.10.2017 № 4791 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТзОВ «Текс Хауз» ознайомлено директора ТзОВ «Текс Хауз» 18.10.2017, а також надано копію такого наказу.

Суд вважає необґрунтованими посилання відповідача на те, що підставою недопуску посадових осіб позивача до проведення документальної позапланової виїзної перевірки слугували порушення процедури проведення такої перевірки, а саме непредставлення службових посвідчень, направлень на проведення перевірку, оскільки як зазначено в копії наказу від 18.10.2017 № 4791 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТзОВ «Текс Хауз» директор відповідача не посилалась на вказані порушення, а лише зазначила, що до проведення перевірки не допускає, вважає її незаконною та буде оскаржувати.

Суд при розгляді справи враховує правові висновки Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладені в постанові від 04.12.2019 у справі № 520/1071/19.

До того ж, суд звертає увагу на те, що в акті недопуску до проведення позапланової виїзної документальної перевірки ТзОВ «Текс Хауз» № 528/13-01-14-13/40626459 від 18.10.2017 вказано, що 18.10.2017 здійснено вихід за податковою адресою ТзОВ «Текс Хауз» з метою вручення наказу від 18.10.2017 № 4791 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТзОВ «Текс Хауз» і ознайомлення з направленням від 18.10.2017 №7972 на проведення перевірки ТзОВ «Текс Хауз». Також зазначено, що ОСОБА_1 відмовила в допуску до перевірки, у зв`язку з відсутністю підстав, передбачених пп. 78.1.1 п. 78.1. ст. 78 ПК України.

Допитана в судовому засіданні як свідок директор ТзОВ «Текс Хауз» ОСОБА_1 пояснила, що з актом недопуску до проведення перевірки ознайомлювалась, заперечень щодо його змісту не було.

Допитана в судовому засіданні як свідок головний державний ревізор-інспектор відділу перевірок ОСОБА_2 пояснила, що перед початком перевірки пред`являла тимчасове службове посвідчення та направлення, жодних зауважень у ОСОБА_1 щодо пред`явлених документів не було.

Таким чином, суд вважає, що відповідачу 18.10.2017 пред`явлено службове посвідчення та направлення, а тому доводи відповідача щодо недотримання порядку проведення перевірки є необґрунтованими та безпідставними.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність у відповідача підстав для відмови посадовим особам контролюючого органу у допуску до перевірки.

З урахуванням наведеного, суд дійшов до переконання, що позивач довів наявність підстав, передбачених ст. 94 ПК України для накладення арешту на кошти ТзОВ «Текс Хауз».

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України та ч. 2 ст. 2 КАС України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити повністю.

Відповідно до ст. 139 КАС України судові витрати стягненню зі сторін не підлягають.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 73-76, 242, 244, 245 КАС України, суд, -

в и р і ш и в:

позов задовольнити повністю.

Застосувати арешт коштів товариства з обмеженою відповідальністю «Текс-Хауз» , місцезнаходження: 79071, м. Львів, вул. Кульпарківська, буд. 230, що знаходяться на рахунках у банківських установах.

Судові витрати стягненню зі сторін не підлягають.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Повне рішення суду складене 24.12.2019.

Суддя А.Г. Гулик