Справа № 520/12482/19
Суддя: Сліденко А.В.
Дата ухвалення: 2019-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Харків

23.12.2019р. справа №520/12482/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сліденка А.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження за процедурою письмового провадження справу за позовом

Головного управління ДПС у Харківській області
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Наш папір"
простягнення податкового боргу, -

встановив:

Матеріали позову одержані судом 20.11.2019р. Рішення про прийняття позову до розгляду було прийнято 21.11.2019 р. Відповідно до ч.2 ст.262 КАС України розгляд справи по суті може бути розпочатий з 21.12.2019 р.

Суб`єкт владних повноважень, Головне управління ДПС у Харківській області (далі за текстом - владний суб`єкт, позивач, контролюючий орган, адміністративний орган, Управління), у порядку адміністративного судочинства заявив вимогу про стягнення з ТОВ «Компанія «Наш папір» 1.973.160,00грн. коштів за податковим боргом.

Аргументуючи ці вимоги зазначив, що платник податків у добровільному порядку не виконав податкового обов`язку з оплати рішення контролюючого органу. Вказане спричинило утворення спірної суми заборгованості. Вжиті контролюючим органом заходи, зокрема, направлення податкової вимоги, не призвели до погашення податкового боргу. Посилаючись на вказані вище обставини, просив суд ухвалити рішення про задоволення позову.

Відповідач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія «Наш папір» (далі за текстом платник, ТОВ, Товариство) був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, проте до суду уповноваженого представника не направив, заперечень проти позову не подав.

З огляду на завдання та мету адміністративного судочинства згідно з ч.1 ст.2 та ч.4 ст.242 КАС України, котрі залишаються незмінними при вирішенні будь-якого адміністративного спору, а також обсяг приєднаних до справи документів, які повно та всебічно висвітлюють обставини спірних правовідносин, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних доказів.

Суд, повно виконавши процесуальний обов`язок зі збору доказів, перевіривши доводи сторін добутими доказами, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст належних норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.

Установлені судом обставини спору полягають у наступному.

Відповідач пройшов визначену законодавством процедуру державної реєстрації, значиться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань у якості юридичної особи (далі за текстом Реєстр).

Податковою адресою відповідача з 11.01.2017 року за відомостями Реєстру є Харківська область, місто Харків, вул. Чернишевська, б. 88.

15.01.2018 р. Офісом великих платників податків ДФС відносно відповідача було прийнято податкове повідомлення рішення № про застосування 1.973.160,00 грн. штрафу.

Згадане рішення контролюючого органу було направлено за належною податковою адресою відповідача та згідно з формуляру повідомлення про вручення поштового відправлення одержано платником.

18.01.2018 р. відносно відповідача іншим контролюючим органом ГУ ДФС у Харківській області було складено податкову вимогу №4285-17.

Дана вимога була також направлена на належну податкову адресу відповідача і вважається врученою за правилами ст.ст. 42 і 45 Податкового кодексу України.

Стверджуючи про наявність підстав для виконання податкового обов`язку у примусовому порядку, контролюючий орган ініціював даний спір.

Вирішуючи спір по суті, суд вважає, що до відносин, які склались на підставі установлених обставин спору, підлягають застосуванню наступні норми права.

Відповідно до ч. 1 ст. 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

З 01.01.2011 р. таким законом є Податковий кодекс України.

При цьому, у силу приписів ч.2 ст.73 КАС України до предмету доказування по адміністративній справі про стягнення заборгованості, котра утворилась внаслідок невиконання публічного обов`язку з проведення платежу на користь Державного бюджету України, місцевого бюджету чи певного суб`єкта владних повноважень ( утому числі і податкового боргу) з огляду на приписи ч. 2 ст. 73 КАС України входять обставини: 1) реального існування зобов`язаної особи як суб`єкта права, 2) виникнення публічного обов`язку по здійсненню платежу, 3) доведення до відома зобов`язаної особи факту виникнення публічного обов`язку по здійсненню платежу, 4) виконання публічного обов`язку в добровільному порядку, 5) дотримання органом контролю чи управління визначеної законом процедури виконання публічного обов`язку в примусовому порядку, 6) існування заборгованості з виконання публічного обов`язку, 7) заявлення органом контролю чи управління вимоги про стягнення в межах визначеного законом строку.

Суд бере до уваги, що згідно з загальним правилом абз.1 п.57.3 ст.57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Згідно з п.113.1 ст.113 цього ж кодексу строки застосування, сплата, стягнення та оскарження сум штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) здійснюються у порядку, визначеному цим Кодексом для сплати, стягнення та оскарження сум грошових зобов`язань. Суми штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) зараховуються до бюджетів, до яких згідно із законом зараховуються відповідні податки та збори.

Приєднані до справи документи не містять доказів оскарження платником рішення контролюючого органу ані до суду, ані до адміністративного органу вищого рівня.

Відтак, суд вважає, що строк на добровільну оплату штрафу у спірних правовідносинах збіг, але доказів виконання податкового обов`язку у добровільному порядку матеріали справи не містять.

Існування ж фактів припинення податкового обов`язку за рішенням контролюючого органу з інших підстав судом не виявлено.

Минуванням строку платежу у розумінні п.п.14.1.175 ст. 14 Податкового кодексу України призвело до виникнення у відповідача податкового боргу.

Під час розгляду справи судом з`ясовано, що відносно відповідача складалась податкова вимога, котра надсилалась за належною податковою адресою і є врученою за правилами ст.ст.42 і 45 Податкового кодексу України.

На виконання вимог ст.9 КАС України у цілях з`ясування об`єктивної істини по справі суд витребував від контролюючого органу відомості з приводу припинення або продовження дії згаданих податкових вимог.

Наданим контролюючим органом листом від 04.12.2019 р. засвідчені обставини постійного і безперервного існування податкового боргу відповідача.

Спору з приводу застосування п.87.9 ст.87 Податкового кодексу України між учасниками справи не існує.

Запроваджений ст.102 Податкового кодексу України присікальний строк давності у спірних правовідносинах не сплинув.

Існування невиконаного податкового обов`язку особи підтверджено наявною у справі роздруківкою картки особового рахунку платника податків, котра за правилами ст.ст. 73-76 КАС України є належним, допустимим, достатнім та достовірним доказом невиконаного податкового обов`язку з боку відповідача.

У ході розгляду справи доказів відсутності обов`язку платника податків у спірних правовідносинах здійснити платіж на користь державного бюджету України або доказів виконання такого обов`язку сторонами до суду не подано, а судом самостійно не виявлено.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Оскільки судовим розглядом не встановлено факту порушення заявленою суб`єктом владних повноважень вимогою прав та інтересів платника податків у сфері публічно-правових відносин у галузі податкової справи, то позов належить задовольнити, стягнувши заявлену до стягнення суму податкового боргу.

Розподіл судових витрат необхідно провести за правилами ст. 139 КАС України та Закону України "Про судовий збір".

Керуючись ст.ст. 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 6-9, ст.ст. 72-77, 211, 241-243, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

вирішив:

Позов - задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Наш папір» (ідентифікаційний код - 38937342; місцезнаходження - 61023, Харківська область, місто Харків, вул. Чернишевська, буд. 88) на користь державного бюджету України кошти за податковим боргом у сумі 1 973 160 (один мільйон дев`ятсот сімдесят три тисячі сто шістдесят) грн. 00 коп.

Роз`яснити, що рішення підлягає оскарженню шляхом подання апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду у порядку п.15.5 Розділу VII КАС України та у строк згідно з ч.1 ст.295 КАС України, а саме: протягом 30 днів з дати складення повного судового рішення.

Роз`яснити, що рішення набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України, а саме: після закінчення строку подання скарги усіма учасниками справи або за наслідками процедури апеляційного перегляду.

Суддя Сліденко А.В.