Справа № 200/7929/19-а
Суддя: Кочанова П.В.
Дата ухвалення: 2019-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2019 р. Справа№200/7929/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кочанової П.В., при секретарі судового засідання Дяченка А.В., розглянувши у судовому засіданні адміністративний позов Головного управління ДПС у Донецькій області до Товариства з обмеженою відповідальністю УКРПРОЕКТСТРОЙ про стягнення з платника податків податкового боргу,-

за участю представників сторін:

представник позивача - Ярова С.Е., довіреність

представник відповідача - Павленко О.В., ордер

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Головне управління Державної фіскальної служби у Донецькій області звернулось до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю УКРПРОЕКТСТРОЙ, в якому просить суд (з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог) стягнути кошти з рахунків у банківських установах, які обслуговують Товариство з обмеженою відповідальністю УКРПРОЕКТСТРОЙ() в рахунок погашення податкового боргу на загальну суму 295 225,49 грн.

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначає, що Товариство з обмеженою відповідальністю УКРПРОЕКТСТРОЙ є юридичною особою та перебуває на податковому обліку ГУ ДФС у Донецькій області, Слов`янсько-Лиманське управління, Слов`янська ДПІ з 03.12.2009 року за № 2156. За підприємством обліковується податковий борг у розмірі 378 063,49 грн., який виник з причини несплати самостійно нарахованих податкових зобов`язань, штрафних санкцій нарахованих за результатом перевірки та нарахованої пені за несвоєчасну сплату сум узгоджених податкових зобов`язань, у т.ч. податок на додану вартість (код платежу 14010100ст.00) у сумі 378 063,49 грн., та нарахованої пені за несвоєчасну сплату сум узгоджених податкових зобов`язань, терміном сплати з 25.10.2018 по 25.03.2019 у сумі 10 054,53грн. У зв`язку з несплатою платником податків ТОВ УКРПРОЕКТСТРОЙ узгоджених податкових зобов`язань, Головним управлінням ДФС у Донецькій області було сформовано податкову вимогу №15772-17 від 13.09.2017, яка була відправлена поштою 26.09.2017 та повернута без вручення 15.12.2017 у зв`язку з закінченням терміну зберігання. Вказана вимога не оскаржувалась та не відкликалась. Враховуючи те, що вищезазначену суму боргу Товариством з обмеженою відповідальністю УКРПРОЕКТСТРОЙ перед бюджетом самостійно не сплачено, у податкового органу виникли правові підстави для звернення до суду щодо стягнення боргу в розмірі 378 063,49 гри. з рахунків у банківських установах, які обслуговують цього боржника.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 27 червня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 200/7929/19-а в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

У строк, встановлений судом відповідачем надано відзив на адміністративний позов, в якому відповідач заперечив проти задоволення позовних вимог. В обґрунтування заперечень зазначив про те, що підприємство здійснювало відповідні платежі та виконувало податкові зобов`язання, про що позивач повідомлявся. Копії квитанцій про сплату податкових зобов`язань додаються до відзиву. Разом з тим, зазначає, що надані позивачем розрахунки в повній мірі не відображають законність розрахунку позовних вимог, що ставить під сумнів обґрунтованість податкового боргу підприємства, зокрема нарахування штрафних санкцій.

20 серпня 2019 року через відділ документообігу та архівної роботи суду позивачем надана заява про зменшення розміру позовних вимог, яку обґрунтовував частковою сплатою податкового боргу, заявленого у позові, у зв`язку з чим, позивач вважає за доцільне зменшити розмір своїх позовних вимог, згідно нового розрахунку, а саме: Податок на додану вартість (код платежу 14010100) у розмірі 295 225,49 грн. Окрім того, зазначає про те, що позивачем надано розрахунок суми боргу, який підтверджує наявність податкового боргу, у зв`язку з несплатою відповідачем відповідних грошових зобов`язань. Нарахування штрафних санкцій по податковим повідомленням-рішенням здійснювалось на підставі актів перевірок, в яких викладено суть порушень. Також у матеріалах справи наявні розрахунки штрафних санкцій до податкових повідомлень-рішень. При цьому, питання правомірності нарахованої штрафної санкції, не охоплюється предметом даного позову, а отже суд не має процесуальних повноважень у межах розгляду даної справи здійснювати їх правовий аналіз, враховуючи висновки Верховного суду у постанові від 19.02.2019 по справі №807/495/17.

Також, 04 вересня 2019 року позивачем до суду надані пояснення, в яких окрім іншого зазначив, що у зв`язку з наявністю коштів на рахунку у системі електронного адміністрування податку, на виконання вимог Постанови №569 здійснювалась сплата в автоматичному режимі податкових зобов`язань, у розмірах задекларованих відповідачем у податкових деклараціях з податку на додану вартість. Крім того, за відповідачем обліковується податковий борг зі штрафних санкцій та пені, погашення якого не здійснюється з електронного рахунку з податку на додану вартість відповідно до п.25 Постанова №569. Також, зазначили, що відповідачем не подавалась заява щодо перерахування коштів з електронного рахунку з податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку для погашення податкового боргу з податку на додану вартість (п.21 Постанови №569).

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 16 вересня 2019 року прийнято до розгляду заяву про зменшення позовних вимог та призначено розглядати справу з урахуванням зменшених позовних вимог, розгляд справи за позовом Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області до Товариства з обмеженою відповідальністю УКРПРОЕКТСТРОЙ про стягнення з платника податків податкового боргу призначено здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 16 жовтня 2019 року о 15:30 год.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 16 вересня 2019 року заяву Головного управління ДПС у Донецькій області про заміну сторони у справі - задоволено. Замінено позивача - Головне управління ДФС у Донецькій області на його правонаступника - Головне управління ДПС у Донецькій області.

У підготовчому засіданні 16 жовтня 2019 року відкладено розгляд справи до 18 листопада 2019 року о 15:00 годині.

У підготовчому засіданні 18 листопада 2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 18 грудня 2019 року о 13:30 року.

У судове засідання призначене на 18 грудня 2019 року з`явилися повноважні представники сторін.

Повноважний представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив суд задовольнити їх у повному обсязі.

Повноважний представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог позивача.

Разом з цим, у судовому засіданні представником позивача надана заява про часткову відмову від позовних вимог. В обґрунтування заяви зазначено про те, що станом на 18.12.2019 відповідачем сплачено в рахунок погашення податкового боргу 15 377,00 грн., у зв`язку з чим залишок податкового боргу, заявленого позивачем до стягнення становить 279 848,49 грн. Окрім того, зазначив про те, що згідно статті 140 КАС України (яка є спеціальною нормою у випадку відмови позивача від позову), якщо позивач відмовився від позову внаслідок задоволення його відповідачем після подання позовної заяви (дата звернення до суду 10.06.2019), то суд за заявою позивача присуджує всі понесені ним у справі витрати із відповідача, при цьому посилаючись на аналогічну позицію зазначену у постановах Першого апеляційного адміністративного суду від 09.01.2019 по справі №805/3305/16-а, від 12.11.2019 по справі №200/10062/19-а та ухвалі Першого апеляційного адміністративного суду від 10.07.2019 по справі №805/3836/18-а.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 18 грудня 2019 року заяву представника Головного управління ДПС у Донецькій області про відмову від позову в частині задоволено. Закрито провадження у справі №200/7929/19-а в частині погашеного відповідачем податкового боргу у розмірі 15 377,00 грн. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю УКРПРОЕКТСТРОЙ (, юридична адреса: 84100, Донецька область, м.Слов`янськ, вул.Толстого Л., будинок 5) на користь Головного управління ДПС у Донецькій області (, юридична адреса: 87515, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Італійська, буд. 59) сплачений судовий збір у розмірі 230 (двісті тридцять) гривень 66 коп.

Заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши доводи, викладені в адміністративному позові та відзиві, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю УКРПРОЕКТСТРОЙ згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань є юридичною особою, обліковується за ідентифікаційним кодом 35936042. Місцезнаходженням відповідача є: 84100, Донецька обл., м. Слов`янськ, вул. Толстого, буд. 5 та перебуває на обліку в Головному управлінні ДФС у Донецькій області, Слов`янсько-Лиманське управління, Слов`янська ДПІ (м.Слов`янськ).

Відповідно до відомостей облікової картки з податку на додану вартість (код класифікації доходів бюджету 14010100 за відповідачем обліковується борг в загальній сумі 279 848,49 грн., який складається з самостійно нарахованого податку на додану вартість:

- згідно податкових декларацій з податку на додану вартість № від 19.11.2018 терміном сплати 30.11.2018 на суму 48 839,89 грн. (залишок після сплати 33 462,89 грн.), № від 19.12.2018 терміном сплати 30.12.2018 на суму 111 034,00 грн., № від 21.01.2019 терміном сплати 30.01.2019 на суму 81 974,00 грн., № від 20.02.2019 терміном сплати 01.03.2019 на суму 92,00 грн., № від 20.03.2019 терміном сплати 30.03.2019 на суму 186,00 грн.;

- податкових повідомлень-рішень (форма 'Ш'):

№ від 15.11.2018 на суму 6 723,01 грн., отриманого відповідачем 23.11.2018 року, що підтверджується корінцем рекомендованого повідомлення про вручення, на підставі Акту про результати камеральної перевірки з питань своєчасності сплати узгодженого податкового зобов`язання з податку на додану вартість згідно податкової декларації з ПДВ та сплати узгодженого грошового зобов`язання з податку на додану вартість згідно податкового повідомлення-рішення форми «Ш» від 11.10.2018 року №2669/05-99-47-03/35936042, отриманого відповідачем 20.10.2018 року;

№ від 08.01.2019 на суму 9 975,47 грн., отриманого відповідачем 30.01.2019 року, що підтверджується корінцем рекомендованого повідомлення про вручення, на підставі Акту про результати камеральної перевірки з питань своєчасності сплати узгодженого податкового зобов`язання з податку на додану вартість від 11.12.2018 року №3205/05-99-47-03/35936042, отриманого відповідачем 20.12.2018 року;

№ від 17.01.2019 на суму 8 937,96 грн., отриманого відповідачем 30.01.2019 року, що підтверджується корінцем рекомендованого повідомлення про вручення, на підставі Акту про результати камеральної перевірки з питань своєчасності сплати узгодженого податкового зобов`язання з податку на додану вартість згідно податкової декларації з ПДВ та сплати узгодженого грошового зобов`язання з податку на додану вартість згідно податкового повідомлення-рішення форми «Ш» від 20.11.2018 року №3001/05-99-47-03/35936042, отриманого відповідачем 23.11.2018 року;

№ від 20.02.2019 на суму 21 401,20 грн., повернутого до податкового органу з відміткою «за закінченням терміну зберігання», що підтверджується корінцем рекомендованого повідомлення про вручення, на підставі Акту про результати камеральної перевірки з питань своєчасності сплати узгодженого податкового зобов`язання з податку на додану вартість згідно податкової декларації з ПДВ та сплати узгодженого грошового зобов`язання з податку на додану вартість згідно податкового повідомлення-рішення форми «Ш» від 15.01.2019 року №105/05-99-47-03/35936042, отриманого відповідачем 30.01.2019 року;

- уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок № за 01.06.2017 на суму 85,00грн., № від 01.02.2019 на суму 3,00грн.,

- нарахованої пені (п.п.129.1.1 ст.129 ПКУ) на суму 5 973,96 грн.

Вирішуючи спір по суті позовних вимог, суд виходить з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлений законом.

Відповідно до ст. 16 Податкового кодексу України, платники податків зобов`язані сплачувати належні суми податків у встановлені законом терміни.

Згідно з п. 36.1, п. 36.2 ст. 36 Податкового кодексу України, податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором.

Згідно з п. 54.1 ст. 54 Податкового кодексу України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом.

Не підлягає оскарженню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків.

Відповідно до п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України, платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 129.1, п. 129.2, п. 129.3 ст. 129 Податкового кодексу України, нарахування пені розпочинається:

- при нарахуванні суми грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобов`язання, визначеного цим Кодексом, (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження);

- при нарахуванні суми податкового зобов`язання, визначеного контролюючим органом у випадках, не пов`язаних з проведенням податкових перевірок, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання, (в тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження);

- при нарахуванні суми податкового зобов`язання, визначеного платником податків або податковим агентом, у тому числі, у разі внесення змін до податкової звітності внаслідок самостійного виявлення платником податків помилок відповідно до статті 50 цього Кодексу, - після спливу 90 календарних днів (270 календарних днів, у разі здійснення платником податків самостійного коригування, відповідно до підпункту 39.5.4 пункту 39.5 статті 39 цього Кодексу), наступних за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання.

У разі скасування нарахованого контролюючим органом грошового зобов`язання, (його частини) у порядку адміністративного та/або судового оскарження пеня за період заниження такого грошового зобов`язання (його частини) скасовується.

Нарахування пені закінчується:

-у день зарахування коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів та/або в інших випадках погашення податкового боргу та/або грошових зобов`язань;

- у день проведення взаєморозрахунків непогашених зустрічних грошових зобов`язань відповідного бюджету перед таким платником податків;

- у день запровадження мораторію на задоволення вимог кредиторів (при винесенні відповідної ухвали суду, у справі про банкрутство або прийнятті відповідного рішення Національним банком України);

- при прийнятті рішення щодо скасування або списання суми податкового боргу (його частини).

У разі часткового погашення податкового боргу, сума такої частки визначається з урахуванням пені, нарахованої на таку частку.

Отже, відповідачем не сплачені узгоджені податкові зобов`язання з ПДВ в необхідних розмірах та у встановлений законом термін, тому сума податкового боргу з ПДВ складає 279 848,49 грн., в тому числі грошове зобов`язання в сумі 226 748,89 грн., штрафних санкцій в сумі 47 037,64 грн., уточнюючих податкових зобов`язань в сумі 88,00 грн. та пені в сумі 5 973,96 грн., які на момент судового розгляду справи не сплачені відповідачем в добровільному порядку.

Окрім того, як вбачається з інтегрованої картки платника податків за період з 31.12.2017 року по 31.03.2019 року за відповідачем безперервно обліковується податковий борг.

Оскільки, відповідно до п.87.9 ст. 87 Податкового боргу України, у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу, згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків, відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.

Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов`язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Тобто, законом визначений певний порядок зарахування коштів, що сплачуються в рахунок погашення податкового боргу, тому дії податкового органу в частині зарахування сплачених відповідачем сум ПДВ за платіжними дорученнями: № 180 від 13.12.2018 року на суму 60 800,00 грн., № 185 від 29.12.2018 року на суму 17 400,00 грн., № 7 від 15.01.2019 року на суму 12 700,00 грн., № 8 від 15.01.2019 року на суму 5 100,00 грн., № 16 від 29.01.2019 року на суму 29 200,00 грн., № 17 від 01.02.2019 року на суму 3,00 грн., № 24 від 01.03.2019 року на суму 840,00 грн., №142 від 11.10.2018 року на суму 39 210,00 грн., № 149 від 18.10.2018 року на суму 24 700,00 грн., № 160 від 15.11.2018 року на суму 34 920,00 грн., №162 від 19.11.2018 на суму 4 170,00 грн., №168 від 29.11.2018 року на суму 47 000,00 грн., №171 від 03.12.2018 року на суму 15 600,00 грн., №178 від 10.12.2018 року на суму 850,00 грн., № 47 від 14.03.2018 року на суму 11 600,00 грн., № 110 від 13.08.2018 року на суму 65 350,00 грн., №122 від 28.08.2018 року на суму 2 450,00 грн., №123 від 03.09.2018 року на суму 1 300,00 грн., № 128 від 13.09.2018 року на суму 31 000,00 грн., №139 від 26.09.2018 року на суму 10 900,00 грн., № 220 від 27.12.2017 року на суму 20 800,00 грн., №6 від 12.01.2018 року на суму 100,00 грн., №7 від 12.01.2018 року на суму 55 100,00 грн., №22 від 29.01.2018 року на суму 5 000,00 грн., № 33 від 22.02.2018 року на суму 500,00 грн., №37 від 27.02.2018 року на суму 4 500,00 грн., в рахунок погашення податкового боргу з ПДВ за черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, є правомірними та такими, що вчинені в межах повноважень, визначених законом.

Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) (далі - ПК) податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Згідно з підпунктом 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 ПК контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Згідно з підпунктом 54.5 статті 54 ПК якщо згідно з нормами цієї статті сума грошового зобов`язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність і повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого узгодженого грошового зобов`язання і має право оскаржити зазначену суму в порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до підпункту «е» пункту 176.1 статті 176 ПК платники податку зобов`язані своєчасно сплачувати узгоджену суму податкових зобов`язань, а також суму штрафних (фінансових) санкцій, нарахованих органом державної податкової служби, та пені, за винятком суми, що оскаржується в адміністративному або судовому порядку.

Аналіз зазначених норм закону свідчить, що у платника податку виникає безумовний обов`язок зі сплати грошового зобов`язання після його узгодження. Несплачена сума грошового зобов`язання у встановлений законом строк є податковим боргом.

Згідно з пунктом 56.1 статті 56 ПК України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Абзацом другим підпункту 56.17.5 пункту 56.17 ст. 56 ПК України визначено, що день закінчення процедури адміністративного оскарження вважається днем узгодження грошового зобов`язання платника податків.

Відповідно до підпункту 56.17.1 пункту 56.17 статті 56 ПК України процедура адміністративного оскарження закінчується днем, наступним за останнім днем строку, передбаченого для подання скарги на податкове повідомлення-рішення або будь-яке інше рішення відповідного контролюючого органу у разі, коли така скарга не була подана у зазначений строк.

Строк подання скарги про перегляд рішення про визначення грошового зобов`язання визначено у пункті 56.3 статті 56 ПК України. Так, скарга подається до контролюючого органу вищого рівня протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання платником податків податкового повідомлення-рішення або іншого рішення контролюючого органу, що оскаржується.

Відповідно до абзацу 4 пункту 56.18 статті 56 ПК України при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Разом з тим абзац 2 пункту 57.3 статті 57 ПК України передбачає, що у разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Системний аналіз зазначених норм закону, у тому числі норма про те, що днем узгодження грошового зобов`язання платника податків є день закінчення процедури адміністративного оскарження, свідчить, що у разі якщо платник податків не подає скаргу на податкові повідомлення-рішення до контролюючого органу вищого рівня чи не оскаржує їх до суду, то визначені в них грошові зобов`язання вважаються узгодженими на наступний день за останнім днем строку для подання скарги до контролюючого органу вищого рівня, передбаченого у пункті 56.3 статті 56 ПК України.

Підсумовуючи вимоги вищенаведених норм, випливає висновок, що процедура узгодження грошових зобов`язань з податків зумовлює відсутність необхідності перевірки правильності визначення відповідних сум після того, як відповідні зобов`язання стали узгодженими. У справах про стягнення боргу предметом доказування мають бути обставини, які свідчать про наявність підстав, з якими закон пов`язує можливість стягнення боргу у судовому порядку, встановлення факту його сплати у добровільному порядку або встановлення відсутності такого факту тощо.

Відтак, якщо платником податку самостійно визначено у податкових деклараціях податкові зобов`язання та/або рішення контролюючого органу, за яким стягується податковий борг не було скасовано і є чинним, грошові зобов`язання вважаються узгодженими.

Відповідні правові позиції викладено у постановах Верховного Суду від 31 січня 2019 року у справі №808/7131/15 та від 19 березня 2019 року у справі №808/8020/14.

Разом з цим, суд зазначає, що строки сплати податкового зобов`язання встановлені статтею 57 ПК України, відповідно до пункту 57.2 якої передбачено, що у разі коли відповідно до цього Кодексу або інших законів України контролюючий орган самостійно визначає податкове зобов`язання платника податків з причин, не пов`язаних з порушенням податкового законодавства, такий платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму податкового зобов`язання у строки, визначені в цьому Кодексі та в статті 297 Митного кодексу України, а якщо такі строки не визначено, - протягом 30 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення про таке нарахування.

Згідно пункту 95.1 статті 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги (пункт 95.2 вказаної статті).

Отже у разі несплати платником податків протягом строків, встановлених статтею 57 ПК України, визначених контролюючим органом у податкових повідомленнях-рішеннях грошових зобов`язань такі зобов`язання вважаються узгодженими. Факт узгодження податкового зобов`язання має наслідком обов`язок платника податку сплатити таке зобов`язання у встановлений законом строк.

Згідно з ч.2 ст. 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

З огляду на зміст наведеної норми процесуального права та зважаючи на те, що вимогою заявленого позову є стягнення податкового боргу, предметом доказування у даній справі є обставини, які свідчать про наявність підстав, з якими закон пов`язує можливість стягнення податкової заборгованості в судовому порядку; встановлення факту її сплати в добровільному порядку або встановлення відсутності такого факту; перевірка вжиття контролюючим органом заходів щодо стягнення податкового боргу на підставі та в черговості, встановлених ПК України, тощо.

При цьому питання правомірності нарахованих контролюючим органом грошових зобов`язань, у тому числі й штрафних (фінансових) санкцій, не охоплюється предметом даного позову, оскільки податкові повідомлення-рішення суб`єкта владних повноважень, згідно з якими відповідні зобов`язання визначено, не є предметом позову у справі, а отже суд не має процесуальних повноважень у межах розгляду даної справи здійснювати їх правовий аналіз.

Наведене є однією із гарантій дотримання у податкових відносинах принципу правової визначеності, як складової принципу верховенства права.

Відповідні правові позиції викладено у постановах Верховного Суду від 19.02.2019р. у справі №807/495/17, від 11.09.2018р. у справі № 810/4417/16, від 31.08.2018р. у справі № 826/14195/16, від 31.08.2018р. у справі № 821/381/17, від 22.08.2018р. у справі № 820/1878/16.

Відповідно до п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України, у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

Податкова вимога не надсилається (не вручається), якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує шістдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків.

Податкова вимога надсилається (вручається), також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов`язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення (п. 59.4 ст. 59 Податкового кодексу України).

Абзацом третім пункту 58.3 статті 58 ПК України у разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Згідно з п. 59.5 ст. 59 Податкового кодексу України, у разі коли у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується, погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що виник після надіслання (вручення) податкової вимоги.

Відповідно до вимог ст. 59 Податкового кодексу України, позивачем була сформована та направлена на адресу відповідача податкова вимога форми «Ю» від 13.09.2017 року №15772-17, згідно з якою, станом на 12.09.2017 року за відповідачем рахується податковий борг у сумі 44 641,24 грн.. Податкова вимога була направлена відповідачу та повернута до податкового органу за закінченням терміну зберігання, що підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, наявною в матеріалах справи.

Згідно з пунктами 42.1. та 42.2. статті 42 ПК України податкові повідомлення - рішення, податкові вимоги або інші документи, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу. Документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Отже, в силу пункту 42.2. статті 42 ПК України, податкова вимога, надіслана платнику податків - відповідачу за адресою його місця проживання, зазначеною у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, однак повернута контролюючому органу - позивачу з відміткою «за закінченням терміну зберігання», вважається належним чином врученою.

Відповідач не скористався своїм правом адміністративного або судового оскарження податкової вимоги, доказів самостійної сплати податкового боргу матеріали справи також не містять, а відтак сума заборгованості підприємства перед бюджетом є узгодженою та підлягає сплаті.

Доказів переривання боргу після виставлення податкової вимоги відповідачем до суду не надано та підтверджується обліковою карткою, що міститься в матеріалах справи.

Згідно з пп. 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Відповідно до п. 95.1 ст. 95 Податкового кодексу України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Згідно з п. 95.2 ст. 95 Податкового кодексу України, стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Пунктом 95.3 ст. 95 Податкового кодексу України передбачено, що стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем не в повному обсязі вжиті заходи з самостійного погашення податкового боргу.

Строки добровільної сплати узгоджених податкових зобов`язань сплинули, заходи, прийняті податковим органом щодо стягнення податкових зобов`язань, не призвели до їх погашення. На дату розгляду справи, вказана заборгованість відповідачем у повному обсязі не сплачена, що підтверджується витягом з інтегрованої картки платника податків.

А тому, вказаний податковий борг підлягає стягненню з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 245 КАС України, при вирішенні справи по суті, суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

Таким чином, виходячи із змісту заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи є обґрунтованими, а позов таким, що підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки спір вирішено на користь суб`єкта владних повноважень за відсутності понесення ним витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір) стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись ст. ст. 2-15, 31-32, 72-80, 160-161, 168, 171, 173-183, 192-198, 210, 223-225, 227-229, 241-246, 250-251, 255, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Головного управління ДПС у Донецькій області до Товариства з обмеженою відповідальністю УКРПРОЕКТСТРОЙ про стягнення з платника податків податкового боргу - задовольнити повністю.

Стягнути кошти з рахунків у банківських установах, які обслуговують Товариство з обмеженою відповідальністю УКРПРОЕКТСТРОЙ () в рахунок погашення податкового боргу на загальну суму 279 848,49 грн.

Вступну та резолютивну частину рішення складено та підписано у нарадчій кімнаті та проголошено у судовому засіданні 18 грудня 2019 року в присутності представників сторін.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 26 грудня 2019 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Апеляційна скарга згідно положень статті 297 КАС України подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Донецький окружний адміністративний суд.

Суддя П.В. Кочанова