Справа № 810/68/14-а
Суддя: Брагіна О.Є.
Дата ухвалення: 2019-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у заміні сторони виконавчого провадження

20 грудня 2019 року м.Київ № 810/68/14-а

Суддя Київського окружного адміністративного суду Брагіна О.Є.,

при секретарі судового засідання Бровчук Ю.В.,

за відсутності сторін та їхніх представників,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про заміну сторони виконавчого провадження в межах матеріалів адміністративної справи за позовом заступника прокурора Києво-Святошинського району в інтересах управління пенсійного фонду України у Києво-Святошинському районі Київської області до ТОВ «Мост-Вейд» про стягнення заборгованості за страховими внесками,

у с т а н о в и в:

постановою КОАС від 03.03.2014 були задоволені вимоги УПФУ в Києво-Святошинському районі Київської області, стягнуто з відповідача 5080,86 грн. заборгованості по сплаті єдиного внеску на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

30.05.2014, на виконання постанови суду був оформлений виконавчий лист, який одержано позивачем 08.10.2014, що підтверджується відміткою про одержання.

06.12.2019, на адресу суду надійшла заява від представника ГУ ПФУ у Київській області про заміну сторони виконавчого провадження, а саме стягувача - з управління Пенсійного України в Києво-Святошинському районі Київської області на його правонаступника Києво-Святошинське об`єднане управління Пенсійного фонду України Київської області, а потім з Києво-Святошинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області на його правонаступника Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області, згідно виконавчого листа № 810/68/14-а від 03.03.2014.

Ц якості підстави для подання заяви представник ГУ ПФУ у Київській області вказав, що останнє є правонаступником Києво-Святошинського ОУПФУ Київської області в Києво-Святошинському районі з 22.08.2018, яке в свою чергу є правонаступником УПФУ України у Києво-Святошинському районі Київської області з 21.12.2016, тому просив заяву задовольнити.

У призначений для розгляду справи час, сторони та їхні представники до суду не прибули, про дату, час та місце проведення судового засідання, були повідомлені належним чином, заяв чи клопотань про розгляд заяви у їх відсутності, не надавали.

Частиною 2 ст. 379 КАС України визначено, що суд розглядає питання про заміну сторони виконавчого провадження в десятиденний строк у судовому засіданні з повідомленням державного виконавця або заінтересованої особи, які звернулися з поданням (заявою) та учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Суд розглянув заяву за відсутності сторін та їхніх представників.

Дослідивши наявні матеріали справи в частині поданої заяви, суд дійшов висновку, що заява задоволенню не підлягає, виходячи з наступного:

як вбачається з матеріалів справи, постановою Київського окружного адміністративного суду від 03.03.2014 адміністративний позов прокурора УПФУ Києво-Святошинському районі Київської області до товариства з обмеженою відповідальністю "Мост-Вейд" про стягнення заборгованості за страховими внесками задоволено, стягнуто з відповідача 5080,86 грн. заборгованості з названих виплат.

30.05.2014, на виконання постанови суду був оформлений виконавчий лист, який одержано позивачем УПФУ у Києво-Святошинському районі 08.10.2014, про що наявна на ньому відмітка вхідного штампу. На виконавчому листі вказано граничний строк пред`явлення виконавчого документу до виконання - до 30 травня 2015.

Згідно положень ч. 1 ст. 12 Закону України № 1404 "Про виконавче провадження" виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Частиною другою ст.12 Закону № 1404 передбачено, що строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття. Оскільки постанова суду набрала законної сили 30.05.2014, кінцевим строком пред`явлення виконавчого документу до виконання є 31.06.2017.

Однак, на підставі вищезазначеного виконавчого листа, постановою старшого державного виконавця Києво-Святошинського РВ ДВС ГТУ юстиції у Київській області Хмелєвою М.В. від 11.07.2017 відкрито виконавче провадження, вже після перебігу трьохрічного строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, за відсутності ухвали суду про продовження процесуального строку.

Крім того, частиною 6 ст. 12 Закону № 1404 визначено, що стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 КАС України стягувачам, які пропустили строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Однак, в порушення зазначених вимог, стягувач не звертався до суду з заявою про поновлення строку звернення виконавчого листа до виконання, виконавче провадження відкрито після перебігу цього строку з порушенням процесуальних строків та Закону України "Про виконавче провадження", яким встановлено, що стягувач, який пропустив строк пред`влення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання,-ч.6 ст. 12 Закону.

Відповідно до ч.1 ст. 371 ЦПК України стягувачам, які пропустили строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Поважність причин пропуску строку пред`явлення виконавчого документу до виконання встановлюється у кожному випадку окремо.

При вирішенні даного питання, суд бере до уваги, що з часу винесення судового рішення у справі, видачі виконавчого документу 01 жовтня 2014 та його отримання органом ПФУ 08 жовтня 2014, звернення його до виконання у 2017 році пройшло більше п`яти років.

Проте, відповідний орган Пенсійного фонду України тривалий час, а саме впродовж трьох років з дня отримання виконавчого листа, своєчасно та без будь-яких поважних причин не звертав його до виконання, а до відділу ДВС звернувся після сливу цього строку та, який в порушення вимог ст.4 Закону, прийняв виконавчий лист до виконання з пропуском строку звернення. Наразі, звертаючись до суду з заявою про заміну сторони виконавчого провадження, заявник не надав суду доказів на підтвердження поважності вже п`ятирічного невиконання рішення суду.

Також, суд зазначає, що на момент відкриття виконавчого провадження (11.07.2017), стягувач УПФУ у Києво-Святошинському районі Київської області вже перебував в процесі реорганізації, однак з заявою про заміну сторони виконавчого провадження його правонаступник також не звертався.

Тобто, процеси реорганізації стягувача не можуть бути поважними підставами несвоєчасного виконання позивачем судового рішення суду та своїх обовязків, адже вищевказані органи Пенсійного фонду України є рівними у своїх правах і здійснюють свої повноваження безперервно, незважаючи на будь-які організаційні перетворення.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі Рисовський проти України (CASE OF RYSOVSKYY v.UKRAINE) підкреслив особливу важливість дотримання принципу належного урядування. Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси. Принцип належного урядування, як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються. Принцип належного урядування покладає на державні органи обов`язок діяти невідкладно, виправляючи свою помилку.

Суд зазначає, що орган Пенсійного фонду України у даному випадку не дотримався вимог принципу "належного урядування", оскільки не діяв вчасно і послідовно, не реалізував свого права пред`явити у встановлений строк (до 31.05.2017) виконавчий лист до виконання, а пред`явив його вже після спливу трьохрічного строку, та у подальшому, після відкриття виконавчого провадження протягом двох років не вживав заходів належного виконання рішення суду та незважаючи на власну недбалість й допущені помилки, через 5 років продовжує вживати заходів щодо стягнення заборгованості у сумі 5080,86 грн. з ТОВ "Мост-Вейд". Враховуючи вищенаведене, подана до суду заява ГУ ПФУ у Київській області про заміну сторони виконавчого провадження є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню. Ураховуючи зазначене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про заміну сторони виконавчого провадження.

Керуючись статтями 243, 248, 250, 379 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

у задоволенні заяви Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (04071, вул.Ярославська, 40, м.Київ, ЄДРПОУ - 22933548) про заміну сторони виконавчого провадження, - відмовити.

Копію ухвали надіслати (видати) учасникам справи.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Брагіна О.Є.