Справа № 813/6334/15
Суддя: Мікула Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2019-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2019 рокуЛьвів№ 857/11102/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді - Мікули О. І.,

суддів - Курильця А. Р., Кушнерика М. П.,

з участю секретаря судового засідання - Ратушної М. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові в залі суду апеляційні скарги Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації в ПАТ "Дельта Банк" на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2019 року у справі № 813/6334/15 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації в ПАТ "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, -

суддя в 1-й інстанції Братичак У. В.,

час ухвалення рішення 16.09.2019 року,

місце ухвалення рішення м. Львів,

дата складання повного тексту рішення 24.09.2019 року,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідачів - Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ Дельта Банк Кадирова Владислава Володимировича, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, в якому просив (з врахуванням заяви про уточнення позовних вимог) визнати протиправними дії (бездіяльність) Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ Дельта Банк Кадирова В. В. щодо невключення ОСОБА_1 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами ПАТ Дельта Банк за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, за вкладом в сумі 6500 доларів США відповідно до Договору №003-13512-200215 банківського вкладу (депозиту) "Найкращий від Миколая" у доларах США від 20 лютого 2015 року, укладеного між ОСОБА_1 та ПАТ Дельта Банк; зобов`язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ Дельта Банк Кадирова В. В. та Фонд гарантування вкладів фізичних осіб включити ОСОБА_1 до загального реєстру вкладників для здійснення виплат гарантованої суми відшкодування за вкладами ПАТ Дельта Банк за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, за вкладом відповідно до Договору №003-13512-200215 банківського вкладу (депозиту) Найкращий від Миколая у доларах США від 20 лютого 2015 року, укладеного між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним банком Дельта Банк у сумі 6500 доларів США.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2019 рок позов задоволено. Визнано протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства Дельта Банк Кадирова Владислава Володимировича щодо невключення ОСОБА_1 до переліку вкладників Публічного акціонерного товариства Дельта Банк, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Зобов`язано Фонд гарантування вкладів фізичних осіб включити ОСОБА_1 до загального реєстру вкладників Публічного акціонерного товариства Дельта Банк, які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за вкладами в Публічному акціонерному товаристві Дельта Банк, відповідно до договору банківського вкладу (депозиту) №003-13512-200215 Найкращий від Миколая у доларах США від 20 лютого 2015 року.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, відповідачі оскаржили його в апеляційному порядку. Вважають, що оскаржуване рішення прийняте з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального права та підлягає скасуванню.

Фонд гарантування вкладів фізичних осіб в обґрунтування доводів своєї апеляційної скарги покликається на те, що грошові перекази є діями осіб, які спрямовані на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, тобто їх можна віднести до правочинів у розумінні ЦК України. З аналізу положень ч.1, 2 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» вбачається, що обов`язок Фонду щодо збереження активів банку реалізується шляхом забезпечення проведення Фондом протягом дії тимчасової адміністрації перевірки правочинів на предмет виявлення правочинів, що є нікчемними. Вказана норма стосується правочину, однією зі сторін якого є банк, щодо якого запроваджено тимчасову адміністрацію, тобто свідчить про те, що законодавець передбачив спеціальні норми, які визначають порядок віднесення до нікчемних правочинів, мета яких суперечить майновим інтересам банку. При цьому, Фонд чи його уповноважена особа можуть віднести до нікчемних як договір банківського вкладу, так і правочини, пов`язані із залученням коштів на банківський рахунок вкладника. Також звернув увагу на те, що виконавча дирекція Фонду затверджує загальний реєстр виключно на підставі переліку вкладників, складеного та наданого уповноваженою особою. Фонд гарантування не складає перелік вкладників, а лише затверджує на його підставі загальний реєстр, а тому позовна вимога позивача щодо зобов`язання Фонду гарантування включити позивача до переліку вкладників є передчасною. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ Дельта Банк в обґрунтування доводів своєї апеляційної скарги покликається на те, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки тому факту, що перерахування коштів на виконання вимог банківського вкладу (депозиту) №003-13512-200215 Найкращий від Миколая у доларах США від 20 лютого 2015 року від третьої особи, суперечить вимогам п.1.8 цього договору, п.5.11 Правил банківського обслуговування фізичних осіб, а також Інструкції «Про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах», затвердженої Постановою Правління НБУ №492 від 12 листопада 2003 року; такі готівкові кошти не є вкладом в розумінні ст.2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», тому позивач не є вкладником, який має право на відшкодування коштів за вкладом у ПАТ Дельта Банк відповідно до вказаного договору за рахунок Фонду, що свідчить про безпідставність заявлених позовних вимог. Також апелянт звертає увагу на те, що позовна вимога щодо зобов`язання Фонду гарантування включити позивача до переліку вкладників є передчасною, оскільки Фонд гарантування не складає перелік вкладників, а лише затверджує на його підстав переліку вкладників, складеного та наданого уповноваженою особою. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Позивач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, відповідно до ч.4 ст.304 КАС України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Учасники справи у судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, враховуючи наведене, суд вважає можливим проведення розгляду справи у відсутності учасників справи за наявними у справі матеріалами, та на основі наявних у ній доказів.

Відповідно до положень ч.4 ст.229 КАС України фіксація судового розгляду технічними засобами не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги необхідно задовольнити частково з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 20 лютого 2015 року між ОСОБА_2 та ПАТ Дельта Банк укладено договір №003-13512-20015 банківського вкладу (депозиту) Найкращий від Миколая у доларах США, за умовами якого сума вкладу складає 6500 доларів США.

Відповідно до п.1.6 договору банк відкриває вкладнику вкладний (депозитний) рахунок № № НОМЕР_1

Згідно з п.1.3 договору вклад залучається на строк із моменту зарахування вкладу на рахунок та по 19 серпня 2015 року включно.

П.1.9 Договору передбачає, що нараховані проценти за вкладом виплачуються щомісячно, починаючи з першого робочого дня місяця, що слідує за місяцем, в якому проценти нараховані відповідно до умов цього договору, а також у день повернення вкладу в кінці строку дії цього договору або в інший термін дострокового припинення дії цього договору у випадках, передбачених цим договором шляхом зарахування на поточний рахунок, операції за яким можуть здійснюватись із використанням електронних платіжних засобів № №8493, відкритий на ім`я вкладника в установі банку.

Відповідно до п.1.8 договору зарахування вкладу на рахунок здійснюється з власного поточного або вкладного (депозитного) рахунку вкладника, відкритого в банку, або готівкою через касу банку в день укладення сторонами цього договору. У разі, якщо, в день укладання сторонами цього договору, вкладник не здійснить перерахування коштів, що становлять суму вкладу на рахунок, цей договір вважається таким, що не був укладений.

20 лютого 2015 року ОСОБА_3 з рахунку № НОМЕР_2 перерахувала на вкладний (депозитний) рахунок позивача № НОМЕР_3 кошти в сумі 6500 доларів США.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 02 березня 2015 року №150 Про віднесення ПАТ Дельта Банк до категорії неплатоспроможних виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02 березня 2015 року №51 Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ Дельта Банк, відповідно до якого з 03 березня 2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ Дельта Банк Кадирова В. В.

Тимчасову адміністрацію запроваджено строком на три місяці з 03 березня 2015 року по 02 червня 2015 року включно.

08 квітня 2015 року рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №71 внесено зміни до рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 02 березня 2015 року №51, змінено пункт 2 та зазначено: тимчасову адміністрацію запровадити строком на шість місяців з 03 березня 2015 року по 02 вересня 2015 року.

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 02 жовтня 2015 №664 Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ Дельта Банк виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 02 жовтня 2015 року №181 Про початок процедури ліквідації ПАТ Дельта Банк та делегування повноважень ліквідатора банку, яким розпочато процедуру ліквідації ПАТ Дельта Банк, призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ Дельта Банк, визначені ст.37, 38, 51, ч.1, 2 ст.48 Закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб, провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Кадирову В. В. на два роки з 05 жовтня 2015 року по 04 жовтня 2017 року включно.

Оголошення про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку, призначення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ Дельта Банк опубліковано в газеті Голос України №187 (6191) від 08 жовтня 2015 року.

29 травня 2015 року на підставі наказу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в АТ Дельта Банк №408 створено комісію з перевірки правочинів (договорів) за вкладними операціями АТ Дельта Банк.

16 вересня 2015 року тимчасовою адміністрацією ПАТ Дельта Банк прийнято наказ №813 Щодо заходів, пов`язаних із наслідками виявлення нікчемних правочинів (договорів) за вкладними операціями, відповідно до якого застосовано наслідки нікчемності договорів банківського вкладу, серед яких, згідно з додатком №1 до цього наказу, і договір №003-13512-200215 від 20 лютого 2015 року.

23 вересня 2015 року відповідач направив позивачу повідомлення про нікчемність правочину №8821/2738, в якому зазначено про нікчемність договору банківського вкладу (депозиту) від 20 лютого 2015 року №003-13512-200215 відповідно до п.7 ч.3 ст.38 Закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб.

Згідно із витягом з реєстру операцій з рахунку позивача № 2933 відображено банківську проводку щодо повернення коштів внаслідок застосування наслідків нікчемності договору банківського вкладу (депозиту) від 25 лютого 2015 року №017-19553-250215 згідно з наказом від 16 вересня 2015 року №813. Таким чином, позивача не включено до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладом в ПАТ Дельта Банк за рахунок Фонду.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що у межах спірних правовідносин позивач є вкладником ПАТ «Дельта Банк», а тому має право на відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду; належним способом захисту порушеного права є зобов`язання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб включити позивача до загального реєстру вкладників ПАТ Дельта Банк, які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за вкладами в ПАТ Дельта Банк, відповідно до договору банківського вкладу (депозиту) №003-13512-200215 Найкращий від Миколая у доларах США від 20 лютого 2015 року.

Даючи правову оцінку таким висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Ч.1 ст.3 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачає, що Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Відповідно до ч.1 ст.26 вказаного Закону Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Згідно з ч.1-4 ст.27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Інформація про вкладника в переліку вкладників має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства.

Відповідно до ч.5 ст.27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах «Урядовий кур`єр» або «Голос України» та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Ч.6 ст.27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачає, що Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до ч.4 ст.26 цього Закону.

Відповідно до п.3-5 розділу ІІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09 серпня 2012 року № 14 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує та подає до Фонду повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду (додаток 8), із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню (далі - Перелік), перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до п.4-6 ч.4 ст.26 Закону, а також перелік осіб, які на індивідуальній основі отримують від банку проценти за вкладом на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, або мають інші фінансові привілеї від банку.

Перелік складається станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку і включає суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується, виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів (зменшених на суму податку), але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку.

Визначений у Переліку залишок гарантованої суми надається з урахуванням розрахункових сум, сплачених вкладнику протягом дії тимчасової адміністрації у неплатоспроможному банку.

Якщо вкладник не отримав свої вклади у межах граничного розміру суми відшкодування протягом дії тимчасової адміністрації за рахунок цільової позики Фонду, така сума відшкодування включається до Переліку.

Перелік складається в алфавітному порядку за прізвищами вкладників та подається до Фонду на паперових та електронних носіях разом із супровідним листом.

Інформація про вкладника в Переліку має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства.

Перелік на паперових носіях (пронумерованих, прошитих) засвідчується підписом уповноваженої особи Фонду та відбитком печатки банку, що ліквідується, на електронних носіях подається на CD-дисках у csv файлі. Дані на паперових та електронних носіях повинні бути ідентичними.

Відповідно до п.6 р.ІІІ Положення № 14 протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно: зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; зміни особи вкладника; змін реквізитів вкладників; змін розміру сум разом із змінами реквізитів вкладників.

Згідно з п.2, 3 р.IV Положення № 14 Фонд складає на підставі Переліку загальний Реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, за формою, наведеною у додатку 11 до цього Положення (далі - Загальний Реєстр).

Загальний Реєстр складається на паперових та електронних носіях, підписується відповідальною особою, яка його склала, та засвідчується підписом директора-розпорядника та відбитком печатки Фонду, на електронних носіях - на CD-дисках у csv файлі. Дані на паперових та електронних носіях повинні бути ідентичними.

З системного аналізу вказаних правових норм можна дійти висновку про те, що процедура визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, включає такі етапи: 1) складення уповноваженою особою Фонду переліку вкладників та визначення розрахункових сум відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду; 2) передача уповноваженою особою Фонду сформованого переліку вкладників до Фонду; 3) складення Фондом на підставі отриманого переліку вкладників Загального Реєстру; 4) затвердження виконавчою дирекцією Фонду Загального реєстру.

Як вбачається з матеріалів справи, 23 вересня 2015 року відповідач направив позивачу повідомлення про нікчемність правочину №8821/2738, в якому зазначено про нікчемність договору банківського вкладу (депозиту) від 20 лютого 2015 року №003-13512-200215 відповідно до п.7 ч.3 ст.38 Закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб.

Згідно з ч.2 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» протягом дії тимчасової адміністрації Фонд зобов`язаний забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Відповідно до ч.3 ст.38 вказаного Закону правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: 1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов`язання без встановлення обов`язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог; 2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов`язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов`язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим; 3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов`язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору; 4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна; 5) банк прийняв на себе зобов`язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону; 6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов`язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України.

Порядок виявлення нікчемних договорів, а також дій Фонду у разі їх виявлення визначаються нормативно-правовими актами Фонду.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у ч.2 ст.38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

Таким чином, в Уповноваженої особи, а у подальшому у Фонду наявний обов`язок забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених ч.3 цієї статті, а також права на вчинення дій щодо повідомлення осіб про нікчемність договорів і застосування наслідків їх нікчемності.

Разом з тим, аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що таке право не є абсолютним, а кореспондується з обов`язком встановити перед прийняттям рішення обставини, з якими Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» пов`язує нікчемність правочину, тобто саме по собі твердження про нікчемність правочину недостатньо для визнання його таким, оскільки воно у такому випадку нівелюється протилежним твердженням вкладника про дійсність вкладу.

Загальні вимоги, додержання яких є необхідними для чинності правочину, врегульовані цивільним законодавством, положення якого не можуть бути застосовані комісією банку чи уповноваженою особою Фонду при вирішенні питання щодо віднесення правочинів до нікчемних для розширення переліку підстав нікчемності, визначених у ч.3.ст.38, а також у ч.3 ст.36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Про це зазначила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04 липня 2018 року у справі №826/1476/15.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для визнання нікчемним договору банківського вкладу (депозиту), укладеного позивачем з ПАТ «Дельта Банк», визначено п.7 ч.3 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», відповідно до якого правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав, зокрема, коли банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку.

Умовою застосування п.7 ч.3 ст.38 вказаного Закону при встановленні нікчемності правочину є мета надання окремим кредиторам переваг, прямо не встановлених для них законодавством.

Зі змісту письмових заперечень вбачається, що відповідач дійшов висновку про нікчемність вказаного договору, оскільки кошти в порушення умов договору банківського вкладу (депозиту) та банківських правил надійшли на рахунок позивача з банківського рахунку іншої особи в період дії постанови Національного банку України від 30 жовтня 2014 року №692/БТ "Про віднесення ПАТ "Дельта Банк" до категорії проблемних", що, на думку відповідача, свідчить про штучність та фіктивність створення правових підстав для отримання коштів, що перевищують суми гарантованого відшкодування. Крім того, цією постановою зупинено операції щодо відкриття поточних рахунків фізичним особам та зарахування на рахунки фізичних осіб коштів, що переказуються з рахунків, відкритих в ПАТ "Дельта Банк".

Відповідно до ст.1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором (частина перша). До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу (частина третя).

Згідно зі ст.1062 ЦК України на рахунок за банківським вкладом зараховуються грошові кошти, які надійшли до банку на ім`я вкладника від іншої особи, якщо договором банківського вкладу не передбачено інше. При цьому вважається, що вкладник погодився на одержання грошових коштів від іншої особи, надавши їй необхідні дані про рахунок за вкладом. Кошти, помилково зараховані на рахунок вкладника, підлягають поверненню відповідно до ст.388 цього Кодексу.

Отже, законодавство не передбачає обмежень для визнання особи вкладником банку у випадках перерахування коштів на її користь іншою особою.

Колегія суддів звертає увагу на те, що платіжні операції по перерахуванню коштів з рахунку однієї особи на рахунок позивача не є правочинами між банком та фізичною особою у розумінні вимог ст.202 ЦК України.

Здійснюючи операції з перерахування коштів, банк не вчиняє окремі правочини, а виконує свої зобов`язання з обслуговування клієнтів банку, передбачені ЦК України, Законом України «Про банки і банківську діяльність», Інструкцією про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженою постановою Правління Національного банку України від 12 листопада 2003 року № 492, та договорами з відповідними клієнтами банку.

Колегія суддів звертає увагу на те, що підставою для поширення на особу гарантій, передбачених Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» щодо відшкодування вкладу, є наявність у такої особи залишку коштів на банківському рахунку, що відкритий на її ім`я, тобто наявність вкладу та статусу вкладника у особи. При цьому вкладниками є особи, які уклали або на користь яких укладено або договір банківського вкладу (депозиту), або банківського рахунку, або які є власниками іменного депозитного сертифіката.

Крім того, положення чинного законодавства не пов`язують визначення статусу вкладника банку та виникнення у нього права на отримання гарантованої суми відшкодування вкладу із походженням на відповідному вкладному (депозитному, поточному) рахунку коштів.

Аналогічна правова позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 02 квітня 2019 року в справі № 816/4666/15.

Враховуючи усе вищенаведене, колегія суддів вважає, що у межах спірних правовідносин позивач є вкладником ПАТ «Дельта Банк», а тому має право на відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду.

Покликання відповідача - Уповноваженої особи Фонду на те, що переваги від укладення договору банківського вкладу полягають в можливості отримання платником - ініціатором перерахунку коштів як кредитором за рахунок позивача суми відшкодування більшої, ніж передбачено законом, а також отримання її позачергово та раніше за інших кредиторів банку не можуть бути визнані обґрунтованими, оскільки фактично є припущеннями Уповноваженої особи, а тому такі колегією суддів до уваги не приймаються.

Колегія суддів також звертає на те, що постанова Правління Національного банку України від 30 жовтня 2014 року № 692/БТ «Про віднесення АТ «Дельта банк» до категорії проблемних» відповідно до ст.75 Закону України «Про банки і банківську діяльність» є банківською таємницею, доказів обізнаності позивача про встановлені для АТ «Дельта банк» обмеження відповідач не надав, що спростовує відповідні доводи Уповноваженою особою в цій частині.

Аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що позивач як вкладник ПАТ «Дельта Банк» є особою, яка набула право на гарантоване державою відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, а тому неподання Уповноваженою особою до Фонду інформації про позивача як вкладника банку, який має право на гарантоване відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, до переліку протягом трьох днів з дня отримання рішення про відкликання банківської ліцензії є протиправною бездіяльністю Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Таким чином, доводи апеляційної скарги Уповноваженої особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ Дельта Банк в цій частині не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

Разом з тим, колегії суддів вважає, що суд першої інстанції обрав неправильний спосіб захисту порушеного права позивача шляхом зобов`язання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб включити ОСОБА_1 до загального реєстру вкладників ПАТ Дельта Банк, які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за вкладами в ПАТ Дельта Банк, виходячи з наступного.

П.8, 11 р.1 Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09 серпня 2012 року №14, вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Фонд завершує виплату гарантованих сум відшкодування коштів за вкладами в день внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців запису про ліквідацію банку як юридичної особи.

Згідно з п.6 р.3 Положення передбачено, що протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно: зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; зміни особи вкладника; змін реквізитів вкладників; змін розміру сум разом із змінами реквізитів вкладників. Додаткова інформація залежно від її типу надається окремими файлами, що формуються згідно з додатками 9 та 10 до цього Положення.

Відповідно до п.п.2, 4, 5, 9 р.4 зазначеного Положення Фонд складає на підставі Переліку загальний Реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, за формою, наведеною у додатку 11 до цього Положення. Виконавча дирекція Фонду приймає рішення про відшкодування коштів за вкладами та затверджує Загальний Реєстр протягом шести днів з дня отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Фонд здійснює виплату гарантованих сум відшкодування через банки-агенти на підставі укладених з ними договорів. Для отримання коштів вкладник або інша особа (представник, спадкоємець тощо) звертається до Фонду із заявою про виплату гарантованої суми відшкодування. До заяви додаються: копія паспорта (або іншого документа, що посвідчує особу) - сторінки, що містять прізвище, ім`я, по батькові, інформацію про серію, номер, найменування або код органу, що видав документ, дату видачі, місце проживання або місце перебування; копія документа про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків або копія сторінки паспорта, у якому органами державної податкової служби зроблено відмітку про наявність права здійснювати будь-які платежі за серією та номером паспорта. Заяви про виплату гарантованої суми відшкодування розглядаються у строк, що не перевищує трьох календарних місяців.

Таким чином, проаналізувавши наведені вище правові норми, можна дійти висновку про те, що процедура відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами складається з визначених законодавством етапів та потребує вчинення уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб відповідних дій, а саме: у спірних правовідносинах подання додаткової інформації щодо вкладника, який має право на відшкодування, тому колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про правомірність втручання в дискреційні повноваження Фонду шляхом зобов`язання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб включити позивача до Загального реєстру вкладників як належного способу захисту його порушеного права, у зв`язку з чим позовні вимоги ОСОБА_1 щодо зобов`язання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб включити його до загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ "Дельта Банк" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, є передчасними та в цій частині задоволенню не підлягають.

Враховуючи вищенаведені правові норми та фактичні обставини справи, колегія суддів вважає, що належним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Дельта Банк" подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо ОСОБА_1 як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ "Дельта Банк" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Разом з тим, суд першої інстанції не надав належної оцінки вказаним обставинам, що призвело до ухвалення помилкового рішення, у зв`язку з чим рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в цій частині.

Таким чином, доводи апеляційних скарг в цій частині є підставними та спростовують відповідні висновки суду першої інстанції з вищенаведених мотивів.

Решта доводів апеляційної скарги, на думку колегії суддів, не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану в рішенні у справі "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29) .

Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

З врахуванням усіх вищенаведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції прийняв рішення в частині зобов`язання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб включити позивача до загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ "Дельта Банк" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв`язку з чим відповідно до вимог ст.317 КАС України рішення суду підлягає скасуванню в цій частині з прийняттям нового судового рішення про відмову у задоволенні цієї позовної вимоги, у решті суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому рішення суду в цій частині необхідно залишити без змін.

Керуючись ст. 229, 242, 243, 246, 250, 310, 315, 316, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційні скарги Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації в ПАТ "Дельта Банк" задовольнити частково.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2019 року у справі № 813/6334/15 в частині зобов`язання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб включити ОСОБА_1 до загального реєстру вкладників Публічного акціонерного товариства Дельта Банк, які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за вкладами в Публічному акціонерному товаристві Дельта Банк, відповідно до договору банківського вкладу (депозиту) №003-13512-200215 Найкращий від Миколая у доларах США від 20 лютого 2015 року скасувати, та прийняти постанову, якою в задоволенні цієї позовної вимоги відмовити.

Доповнити резолютивну частину рішення Львівського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2019 року у справі № 813/6334/15 наступним абзацом:

«Зобов`язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Дельта Банк" подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо ОСОБА_1 як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ "Дельта Банк" на підставі договору банківського вкладу (депозиту) №003-13512-200215 у доларах США від 20 лютого 2015 року за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб».

У решті рішення Львівського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2019 року у справі № 813/6334/15 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя О. І. Мікула
судді А. Р. Курилець
М. П. Кушнерик
Повне судове рішення складено 23 грудня 2019 року.