Справа № 826/14692/18
Суддя: Костенко Д.А.
Дата ухвалення: 2019-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2019 року м. Київ №826/14692/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Костенка Д.А., розглянув-ши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністра-тивну справу за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи на лікві-дацію Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк" Луньо Іллі Вікторовича (далі - Уповноважена особа), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи щодо ненадання до Фонду відповідних змін до бази даних про вкладників ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк" (далі - Банк) на паперових та електронних носіях разом із відповідним супровідним листом в частині зняття тимчасових обмежень на здійснення операцій за вкладним рахунком позивача за договором банківського вкладу "НВУ" №853537/2014 (в національній валюті України) від 09.10.2014 на залишок кошів в сумі 149999 грн. та на залишок коштів згідно поточного рахунку за платіжною карткою № НОМЕР_1 ;

- зобов`язати Уповноважену особу подати до Фонду відповідних змін до бази даних про вкладників ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк" на паперових та електронних носіях разом з відповідним супровідним листом в частині зняття тимчасових обмежень на здійснення операцій за вкладним рахунком позивача за договором банківського вкладу "НВУ"№853537/2014 (в національній валюті України) від 09.10.2014 на залишок кошів в сумі 149999 грн. та на залишок коштів згідно поточного рахунку за платіжною карткою № НОМЕР_1 .

Позов обґрунтовано тим, що операція з переказу коштів на банківський рахунок пози-вача не відноситься до нікчемних правочинів згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", а також відсутні судові рішення про визнання правочину недійсним, тому на позивача поширюються передбачені Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" гарантії відшкодування коштів за вкладом.

Відповідач подав заперечення, в яких просить відмовити в позові з тих підстав, що грошові кошти у сумі 149999 грн. розміщені на рахунку позивача Корпорацією "ДМС", які б вона мала б отримати як кредитор банку. Крім того, зазначена операція проведена під час дії обмежень, встановлених для Банку.

Фонд подав заперечення, в яких просить відмовити в позові з тих підстав, що до Фон-ду не надходили відомості про включення позивача до Загального реєстру вкладників, тому відсутні підстави для включення позивача Загального реєстру вкладників Банку. Вважає, що проведена транзакція з перерахування коштів та укладений позивачем договір є нікчемним з підстав, встановлених ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Позивач подав відповідь на відзив, в якій зазначив про недоведеність того факту, що проведена позивачем операція спрямована на збільшення загальної гарантованої суми вкладів фізичних осіб. Віднесення банку до категорії проблемних в силу Закону України "Про банки та банківську діяльність" є банківською таємницею, а тому позивач не міг знати про існування будь-яких обмежень у діяльності банку. Також позивач наголосив, що судами було встановлено дійсність договору банківського вкладу "НВУ" №853537/2014 від 09.10.2014, тому він підлягав виконанню.

Інших заяв по суті справи від учасників справи не надходило.

Дослідивши письмові докази по справі, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

09 жовтня 2014р. між позивачем та Банком укладено договір банківського вкладу "НВУ" №853537/2014 (в національній валюті України), згідно з яким позивач розміщує строковий вклад в національній валюті України на строк 1 місяць у сумі 149999 грн. на вкладному рахунку № НОМЕР_2 , який Банк відкриває. Також, цим договором передба-чено відкриття на ім`я позивача вкладного рахунку за вкладом на вимогу "Для виплат" № НОМЕР_3 (рахунок-кореспондент), на який може бути перерахований вклад та нараховані, але не отримані проценти.

У той же день позивачем внесено на вкладний рахунок № НОМЕР_2 готівкові кошти в сумі 149999 грн., що підтверджується квитанцією №404387 від 09.10.2014.

Як визнається обома сторонами і встановлено у рішенні Павлоградського міськрайо-нного суду Дніпропетровської області від 08.11.2017 у справі №185/9773/16-ц, вищевказаний договір було розірвано достроково 24.10.2014, а кошти у сумі 149999 грн. перераховано на поточний рахунок № НОМЕР_3 .

Із 21.11.2014 запроваджено тимчасову адміністрацію в Банку згідно з постановою Правління Національного банку України (далі - НБУ) від 20.11.2014 №733 і рішенням вико-навчої дирекції Фонду від 20.11.2014 №123.

Із 20.03.2015 розпочато процедуру ліквідації Банку згідно з постановою Правління НБУ від 19.03.2015 №188 і рішення виконавчої дирекції Фонду від 20.03.2015 №63. Уповно-важеною особою призначено Славкіну М.А. Строк ліквідації продовжено до 20.03.2020.

Згідно з рішенням виконавчої дирекції Фонду від 17.09.2019 №2354 Уповноваженою особою призначено Луньо І.В.

Позивач звернувся Фонду із завою від 19.02.2015 про повернення вкладу, у відповідь на яку у листі Фонду №21-036-8675/15 від 26.03.2015 повідомлено про блокування коштів позивача.

Позивач повторно звернувся до Уповноваженої особи із заявою від 12.03.2015, в якій просив повідомити причини не включення його до списків вкладників Банку, які мали право на отримання коштів за вкладами, а також подати до Фонду відповідні зміни до переліку вкладників.

Листом Уповноваженої особи від 22.04.2015 №20-7816 позивачу повідомлено про те, що Банком проведені операції, в результаті яких відбулось збільшення гарантованої суми вкладника - позивача, у зв`язку з чим позивача було обмежено у можливості отримати грошові кошти за вкладом.

У грудні 2016р. Банк звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Корпорації "ДМС" про визнання правочину недійсним та визнанням недійс-ним договору банківського вкладу "НВУ" №853527/2014 від 09.10.2014.

Заочним рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08.11.2017 у справі №185/9773/16-ц, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Дні-пропетровської області від 17.07.2018, відмовлено у задоволені позову Банку

14 серпня 2018р. позивач звернувся до Уповноваженої особи із заявою, в якій просив включити інформацію про договір банківського вкладу "НВУ" №853537/2014 від 09.10.2014 до переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду, а також передати зміни до Фонду.

У листі від 03.09.2018 №08/11957 відповідач зазначив, що наявність рішення суду про відмову у визнанні правочинів недійсними не тягне за собою зобов`язання подавати до Фонду зміни та/або доповнення до переліку вкладників.

Спірні правовідносини виникли у сфері функціонування системи гарантування вкла-дів фізичних осіб та стосуються правомірності не включення позивача до переліку вклад-ників банку, які мають право на відшкодування Фондом коштів за вкладом.

Згідно з ч. 1 ст. 26 Закону України від 23.02.2012 №4452-VI "Про систему гаран-тування вкладів фізичних осіб" (далі - Закон №4452) (у редакції, чинній на час введення тимчасової адміністрації банку) Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень.

Згідно з ч. 2 ст. 26 цього Закону вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Як визначено у ч. 1 ст. 2 Закону №4452:

вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти (п. 3);

вкладник - фізична особа (крім фізичних осіб - суб`єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката (п. 4).

Як було встановлено судом, позивачу на підставі договору банківського рахунку від-крито у Банку вкладний рахунок, на який були зараховані кошти у сумі 149999 грн., тому позивач вважається вкладником цього Банку, на якого поширюються гарантії відшкодування коштів за вкладом.

Згідно з ч. 1 ст. 27 Закону №4452 Уповноважена особа складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Згідно з ч. 2 ст. 27 цього Закону Уповноважена особа протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Пунктом 6 розділу ІІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012 №14, передбачено, що протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інфор-мацію про вкладників стосовно: зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необ-хідно здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; зміни особи вклад-ника; змін реквізитів вкладників; змін розміру сум разом із змінами реквізитів вкладників.

Доказів того, що після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Банку і отримання цього рішення Фондом, Уповноваженою особою відповідно до ст. 27 Закону №4452 включено позивача до Переліку вкладників або протягом процедури ліквідації подано до Фонду додаткову інформацію про позивача, відповідач до суду не надав, про наявність таких доказів - не зазначив, а судом таких фактів не встановлено.

Оцінюючи правомірність не включення позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, суд зважає на таке.

Згідно з абз. 4 ч. 1 ст. 26 Закону №4452 гарантії Фонду не поширюються на відшкодування коштів за вкладами у випадках, передбачених цим Законом.

Такі випадки визначені у ч. 4 ст. 26 Закону №4452, однак про їх наявність ніхто з учасників справи не стверджував і доказів не надав, а судом таких випадків не встановлено.

Підстави нікчемності правочинів визначені в ч. 3 ст. 38 цього Закону. Однак, відпо-відачем не зазначено у відзиві на позов конкретної правової підстави, передбаченої ч. 3 ст. 38 Закону №4452, відповідно до якої договір банківського вкладу чи операція із зарахування на рахунок позивача коштів у сумі 149999 грн. є нікчемним правочином. Не зазначалися такі підстави нікчемності й у відповідях відповідача на звернення позивача.

Посилання відповідача на те, що договір банківського вкладу укладено при наявності обмежень на проведення будь-яких операцій, за результатами яких збільшується гарантована сума відшкодування за вкладами фізичних осіб Фонду, які встановлені постановою Правління НБУ від 03.10.2014 №631/БТ, суд відхиляє, оскільки ця постанова містить банківську таємницю, а тому позивач не міг бути обізнаним про її зміст та встановлені обмеження. При цьому суд враховує сталу практику Верховного Суду, зокрема висновок цього суду у п. 48 постанови від 17.10.2019 у справі №826/4627/16.

Водночас, як вбачається із встановлених судом обставин справи, договір банківського вкладу укладений і грошові кошти внесені 09.10.2014, тобто до запровадження тимчасової адміністрації банку (21.11.2014), що не суперечить ч. 3 ст. 36 Закону №4452, якою встанов-лено, що правочини, вчинені органами управління та керівниками банку після початку процедури виведення Фондом банку з ринку, є нікчемними.

Отже, судом не встановлено обмежень щодо укладення договору банківського рахунку чи зарахування на нього коштів, а також передбачених ч. 3 ст. 36 і ч. 3 ст. 38 Закону №4452 обставин, з якими пов`язується нікчемність цих правочинів.

Щодо наявності інших правових підстав нікчемності договору банківського вкладу чи доказів визнання цього правочину недійсним у судовому порядку або застосування рішенням суду наслідків недійсності нікчемного правочину, то, як було встановлено судом, відповідач в судовому порядку намагався визнати недійсними договір банківського вкладу, проте його позов залишений судом без задоволення. Зважаючи на надані позивачем копії судових рішень у справі №185/9773/16-ц, суд відхиляє заперечення відповідача щодо зловмисної домовленості при укладенні позивачем договору банківського вкладу, недійсності цього договору та відсутності правових наслідків.

Враховуючи, що згідно із ст. 26 Закону №4452 позивач набув право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладом за рахунок коштів Фонду, але не був включений Уповноваженою особою до переліку вкладників з причин, правомірність яких не доведена перед судом, суд дійшов висновку про допущення цим відповідачем протиправної бездіяльності, яка порушила право позивача на одержання гарантованої суми відшкодування, тому дана вимога є обґрунтованою і підлягає задоволенню.

Посилання відповідача на те, що судові рішення у справі №185/9773/16-ц не містять зобов`язання відповідача вчинити певні дії, зокрема подати додаткову інформацію про позивача до переліку вкладників, суд відхиляє, оскільки за відсутності законних підстав не проводити позивачу відшкодування коштів за вкладом, відповідач в силу ст.ст. 26, 27 Закону №4452 зобов`язаний такі дії вчинити.

Сформульована позивачем вимога про зобов`язання відповідача подати зміни до бази даних про вкладників Банку до Фонду на паперових та електронних носіях разом з відпо-відним супровідним листом в частині зняття тимчасових обмежень на здійснення операцій за вкладним рахунком позивача за договором банківського вкладу та за платіжною карткою, на переконання суду, не є ефективним способом захисту порушеного права, оскільки не призведе до подання відповідачем до Фонду інформації, необхідної для відшкодування коштів за вкладом, тому в задоволенні цієї вимоги слід відмовити.

З метою ефективного захисту і поновлення порушеного права позивача та згідно із ч. 2 ст. 9 КАС України суд дійшов висновку про наявність підстав для виходу за межі позовних вимог і зобов`язання відповідача подати до Фонду додаткову інформацію про позивача, як вкладника Банку, якому необхідно здійснити виплату коштів за вкладом за рахунок Фонду у сумі 149999 грн., оскільки зарахування цієї суми коштів на рахунок позивача підтвер-джується відповідними доказами.

Щодо платіжної картки № НОМЕР_1 , то доказів наявності залишку коштів на ній, на час розгляду справи, позивач не зазначив і не надав. Крім того, як зазначав позивач у позовній заяві, термін дії картки закінчився у 2015р., тобто, на час вирішення справи, вона не є актуальною. У зв`язку з цим у суду відсутні підстави для висновку про порушення відпо-відачем прав позивача на отримання грошового відшкодування у цій частині, а відтак у задоволенні позову у цій частині слід відмовити.

При зверненні до суду з цим позовом позивачем сплачено судовий збір у загальній сумі 1409,60 грн. згідно з квитанціями від 07.09.2018 №6 на суму 704,80 грн. і від 19.12.2018 №18808957 на суму 704,80 грн.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.05.2019 у справі №817/649/16 зроблено висновок про те, що дія ч. 3 ст. 22 Закону України від 12.05.1991 №1023-XII "Про захист прав споживачів" поширюється на спори, які виникають між вкладниками банку та Фондом під час здійснення останнім владних управлінських функцій, а саме організації виплат відшкодувань за вкладами на підставі п. 4 ч. 2 ст. 4 Закону №4452-VI.

Отже, позивач був звільнений від сплати судового збору, тому сплачений ним судовий збір може бути повернутий за відповідною заявою. Підстав для стягнення з відповідача судового збору за таких обставин не має.

Керуючись ст.ст. 2, 90, 241-246, пп. 10 п. 1 Перехідних положень КАС України, суд

в и р і ш и в:

1. Задовольнити адміністративний позов ОСОБА_1 частково.

2. Визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи на ліквідацію Публіч-ного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк" Славкіної Марини Анато-ліївни щодо неподання до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткової інформації про ОСОБА_1 , як вкладника Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк", якому необхідно здійснити відшкодування коштів за вкладом на рахунку № НОМЕР_3 у сумі 149999,00 грн. (сто сорок дев`ять тисяч дев`ят-сот дев`яносто дев`ять гривень 00 копійок) за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

3. Зобов`язати Уповноважену особу на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк" Луньо Іллю Вікторовича подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про ОСОБА_1 , як вкладни-ка Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк", якому необхід-но здійснити відшкодування коштів за вкладом на рахунку № НОМЕР_3 у сумі 149999,00 грн. (сто сорок дев`ять тисяч дев`ятсот дев`яносто дев`ять гривень 00 копійок) за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

4. Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову в іншій частині.

Позивач: ОСОБА_1 ;

АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Відповідач: Уповноважена особа на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк" Луньо Ілля Вікторович;

01054, м. Київ, вул. О. Гончара, 35, код ЄДРПОУ відсутній.

Третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:

Фонд гарантування вкладів фізичних осіб;

01032, м. Київ, б-р Т. Шевченка, 33-Б, .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду в порядку, встановленому ст.ст. 293-297 КАС України. Апеляційна скарга подається протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Дата рішення є днем складення його у повному обсязі.

Суддя Д.А. Костенко