Справа № 340/853/19
Суддя: Мельник В.В.
Дата ухвалення: 2019-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

24 грудня 2019 року м. Дніпросправа № 340/853/19

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Мельника В.В. (доповідач),

суддів: Чепурнова Д.В., Сафронової С.В.,

розглянувши в порядку

письмового провадження

в м. Дніпрі апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Іванова Олексія Вікторовича

на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 03 травня 2019 року (головуючий суддя Кармазина Т.М.) в адміністративній справі

за позовом Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного

до ОСОБА_1

про відшкодування витрат на навчання, -

ВСТАНОВИВ:

Національна академія сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного (далі Позивач) звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду із позовом до ОСОБА_1 (далі Відповідач), в якому просила суд:

- стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного витрати, пов`язані з його утриманням у зазначеному закладі вищої освіти у розмірі 58900,78 грн.

В обґрунтування заявлених позовних вимог Позивачем зазначено про те, що відповідно до наказу начальника академії №38-КС від 28.07.2017 року ОСОБА_1 зараховано на перший курс навчання до академії та зараховано у списки особового складу навчального закладу, поставлено на всі види забезпечення, призначено на посаду курсанта. Відповідачем було подано рапорт про відрахування його з числа курсантів академії у зв`язку з небажанням продовжувати навчання та зобов`язання ним відшкодувати витрати на утримання у закладі вищої освіти. Наказом начальника академії від 16.02.2018 року №39 ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу навчального закладу, знято з усіх видів забезпечення та виключено зі списків особового складу, зобов`язано відшкодувати витрати, пов`язані з його утриманням в Національній академії в сумі 59938,23 грн. Оскільки Відповідачем вказані кошти добровільно не сплачені, Позивач звернувся до суду із позовом про стягнення таких витрат з Відповідача.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 03 травня 2019 року по справі №340/853/19 адміністративний позов Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного до ОСОБА_1 про відшкодування витрат на навчання - задоволено (а.с. 42-44).

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, оскаржив його в апеляційному порядку (а.с. 54-58).

В апеляційній скарзі Відповідач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції не було враховано те, що Відповідач є учасником бойових дій та має пільги по оплаті навчання, крім того, контракт, який укладено з ОСОБА_1 не відповідає вимогам чинного законодавства України.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції - без змін.

В обґрунтування відзиву зазначено про те, що Відповідач добровільно погодився з умовами контракту, у тому числі, з зобов`язанням відшкодувати Міністерству оброни України витрати, пов`язані з утриманням у закладі, в якому проходить військову службу (навчання), для проходження військової служби на посадах офіцерського складу в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст. 311 КАС України.

Проаналізувавши вимоги та підстави апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла таких висновків.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є учасником бойових дій (а.с. 60).

Відповідно до витягу з наказу начальника Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного (по особовому складу) №38-КС від 28.07.2017 року, ст. солдата ОСОБА_1 зараховано на перший курс навчання до Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного на посаду курсанта (а.с.10).

Згідно з витягом із наказу начальника Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного від 16.08.2017 року №205 (по стройовій частині) ОСОБА_1 з 16.08.2017 зараховано до списків особового складу Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного, поставлено на всі види забезпечення, а на котлове забезпечення з вечері 16.08.2017 року (а.с.11).

15.08.2017 року між Міністерством оборони України, в особі начальника Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного та курсантом ОСОБА_1 укладено контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами вищого військового навчального закладу, військового підрозділу вищого навчального закладу (а.с.12).

Відповідно до п.1 контракту курсант ст. солдат ОСОБА_1 добровільно бере на себе зобов`язання, зокрема відшкодувати Міністерству оборони України витрати, пов`язані з утриманням у закладі, в якому проходить військову службу (навчання), для проходження військової служби на посадах офіцерського складу в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість чи відмови від подальшого проходження військової служби на посадах офіцерського складу після закінчення цього закладу.

21.01.2018 року ОСОБА_1 подав рапорт про відрахування його з числа курсантів академії у зв`язку з небажанням продовжувати навчання. Також ним зазначено, що він ознайомлений з постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 №964 «Про затвердження Порядку відшкодування курсантами витрат, пов`язаних з їх утриманням у ВНЗ» та зобов`язується відшкодувати (а.с.13).

Наказом начальника Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного від 16.02.2018 року №10-КС (по особовому складу) з старшим солдатом ОСОБА_1 розірвано контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами вищого військового навчального закладу у зв`язку з небажанням продовжувати навчання, відраховано з числа курсантів першого курсу спеціальності «Військове управління (за видами Збройних Сил) спеціалізації «Управління діями підрозділів артилерії» у зв`язку з розірванням контракту, звільнено з військової служби у запас за підпунктом «и» частини шостої з урахуванням вимог частини восьмої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем), що підтверджується витягом з наказу (а.с.14).

Відповідно до витягу з наказу начальника академії від 16.02.2018 року №39 (по стройовій частині), старшого солдата ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу Національної академії та знято з усіх видів забезпечення, вказано відшкодувати витрати, пов`язані з його утриманням в Національній академії за період з 16 серпня 2017 по 16 лютого 2018 в сумі 59938,23 грн. (а.с.15).

Відповідно до довідки-розрахунку витрат на утримання солдата ОСОБА_1 , на його навчання у Національній академії витрачено 59938,23 грн., з яких: 42812,37 грн. грошового забезпечення; 12700,32 грн. продовольчого забезпечення; 4425,54 грн. спожитих комунальних послуг та енергоносіїв. З довідкою-розрахунком витрат на навчання ОСОБА_1 ознайомлений, про що свідчить відповідна відмітка на розрахунку (а.с.16).

З огляду на добровільну несплату Відповідачем витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі у розмірі 58900,78 грн. Позивач звернувся до суду з позовом у даній справі.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що будучи обізнаним під час підписання контракту про необхідність відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням в навчальному закладі у разі дострокового розірвання контракту, Відповідач не відшкодував у повному обсязі кошти, які витрачені на його утримання, а тому такі підлягають стягненню в судовому порядку.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 - 5 ст.25 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» порядок проведення підготовки громадян України для проходження військової служби на посадах осіб рядового, сержантського і старшинського та офіцерського складу встановлюється Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, спільно з центральним органом виконавчої влади у сфері освіти і науки.

Згідно з ч.10 ст.25 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачений обов`язок громадян, яких відраховано з військових навчальних закладів Збройних Сил України через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість, відшкодувати витрати, пов`язані з їх утриманням відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Порядок відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2006 року №964 (далі - Порядок №964).

Цей Порядок визначає механізм відшкодування курсантами в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу, а також особами офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу (далі - вищі навчальні заклади) відповідно до п. «е», «є», «ж», «и», «і» ч. 6 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищому навчальному закладі.

Відповідно до п.3 Порядку №964 відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Порядок розрахунку витрат установлюється Міноборони разом з Мінфіном, МВС, Адміністрацією Держприкордонслужби, Управлінням державної охорони, СБУ, Службою зовнішньої розвідки, Держспецтрансслужбою.

П.4 Порядку №964 передбачає, що розрахунок фактичних витрат здійснюється вищим навчальним закладом згідно з нормами утримання курсантів.

На виконання п.3 Порядку №964 спільним наказом Міністерства оборони України, Міністерства фінансів України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, Служби безпеки України від 16 липня 2007 року №419/831/240/605/537/219/534 затверджено Порядок розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах (зареєстрований в Міністерстві юстиції України 30 липня 2007 року за №863/14130), яким врегульовано механізм відшкодування курсантами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, у тому числі у разі дострокового розірвання контракту про проходження військової служби (навчання) через небажання продовжувати навчання.

Відповідно до п.2.3 цього Порядку у разі дострокового розірвання контракту відповідні служби (підрозділи) забезпечення навчального процесу здійснюють остаточний розрахунок фактичних витрат за відповідними видами забезпечення, складають довідки-розрахунки та подають їх до кадрового підрозділу вищого навчального закладу. Період навчання, за який здійснюється відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням, визначається з дня зарахування по день виключення курсанта зі списків особового складу вищого навчального закладу.

Відповідно до п.7 Порядку №964 у разі відмови курсанта або особи офіцерського складу добровільно відшкодувати витрати стягнення їх сум здійснюється у судовому порядку.

З матеріалів справи встановлено, що укладаючи з Позивачем контракт ОСОБА_1 був ознайомлений з умовами такого контракту, у тому числі щодо добровільного зобов`язання, зокрема відшкодувати Міністерству оборони України витрати , пов`язані з утриманням у закладі, в якому проходить військову службу (навчання), для проходження військової служби на посадах офіцерського складу в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість чи відмови від подальшого проходження військової служби на посадах офіцерського складу після закінчення цього закладу, що, у тому числі, свідчить про необґрунтованість доводів Відповідача про відсутність власного бажання вступу до Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного.

Щодо посилань Відповідача на порушення Позивачем вимог нормативно-правових актів з питань прийому в навчальний заклад та проходження в ньому навчання, колегія суддів апеляційної інстанції звертає увагу заявника апеляційної скарги на те, що такі посилання є необґрунтованими з огляду на те, що ані наказ від 28.07.2017 року №38-КС, ані наказ від 16.08.2017 року №205 Відповідачем, на день винесення судом рішення по даній справі, оскаржені не були.

Водночас, останній був ознайомлений зі вказаними наказами Позивача та мав об`єктивну можливість їх оскаржити, у разі незгоди з зарахуванням його на навчання до Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного.

Стосовно посилань Відповідача на досягнення ним 27 річного віку на момент прийому на навчання, суд апеляційної інстанції зазначає про те, що відповідно до п. 4.3 глави 4 розділу ІІІ Інструкції про організацію та проведення військово-професійної орієнтації молоді та прийому до вищих військових навчальних закладів та військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, затвердженої Наказом Міністерства оборони України від 05.06.2014 року №360 до вищих військових навчальних закладів та військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, що здійснюють підготовку військових фахівців за схемою навчання «курсант», приймаються за власним бажанням громадяни України з числа цивільної молоді, військовослужбовців, резервістів та військовозобов`язаних, які мають повну загальну, професійно-технічну або вищу освіту віком від 17 років до 30 років, у тому числі ті, яким 17 років виповнюється в рік початку навчання (військової служби).

Крім того, колегія суддів бере до уваги і те, що у поданому рапорті на відрахування з числа курсантів Національної академії у зв`язку із небажанням продовжувати навчання, Відповідач власноруч зазначив про те, що він ознайомлений з постановою Кабінету Міністрів України № 946 від 17 липня 2006 року «Про затвердження порядку відшкодування курсантами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах» і зобов`язується їх відшкодувати.

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідач, як учасник бойових дій, має пільги для здобуття професійно-технічної та вищої освіти у державних та комунальних навчальних закладах відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», колегія суддів відхиляє, оскільки статус учасника бойових дій та гарантії держави щодо забезпечення йому державної цільової підтримки для здобуття професійно-технічної та вищої освіти у державних та комунальних навчальних закладах не надають йому права не відшкодовувати витрати держави пов`язані з утриманням в навчальному закладі у разі дострокового розірвання контракту.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що у спірних правовідносинах Відповідач помилково ототожнює поняття відшкодування витрат на утримання особи у вищому військовому навчальному закладі та оплати за навчання, оскільки кошти, які просить стягнути Позивач, не є вартістю навчання (освіти), а є вартістю утримання у навчальному закладі.

Відповідно до довідки-розрахунку від 16.02.2018 року №1036 сума витрат на утримання ОСОБА_1 у Національній академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного становила 59938 грн. 23 коп. (а.с. 16).

Згідно з довідкою від 19.03.2019 року №227 ОСОБА_1 28.02.2018 року добровільно відшкодував кошти в розмірі 1037,45 грн., при цьому сума заборгованості залишилась 58900,78 грн. (а.с. 20).

Матеріали справи не містять доказів добровільного відшкодування у повному обсязі ОСОБА_1 суми витрат на утримання у Національній академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного.

Аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що, будучи обізнаним під час підписання контракту про необхідність відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням в навчальному закладі у разі дострокового розірвання контракту, відповідач не відшкодував у повному обсязі кошти, які витрачені на його утримання, а тому такі підлягають стягнення в судовому порядку.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Суд враховує й те, що згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

За даних обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції під час розгляду даної справи об`єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права які регулюють саме ці правовідносини, зроблені судом першої інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються належними письмовими доказами, які зібрані та досліджені судом під час розгляду даної адміністративної справи, рішення суду першої інстанції у даній справі про задоволення позовних вимог прийнято без порушення норм процесуального та матеріального права, доводи апеляційної скарги представника Відповідача висновків суду не спростовують, тому рішення суду першої інстанції у цій справі необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу представника Відповідача - без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 243, 311, 316, 321, 322, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Іванова Олексія Вікторовича - залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 03 травня 2019 року по справі №340/853/19 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Головуючий - суддя В.В. Мельник

суддя Д.В. Чепурнов

суддя С.В. Сафронова