Справа № 420/4951/19
Суддя: Семенюк Г.В.
Дата ухвалення: 2019-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

26 грудня 2019 р. Категорія: 111010000 Справа № 420/4951/19 Головуючий у суді І інстанції: Катаєва Е.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Семенюка Г.В.,

суддів Домусчі С.Д. , Шляхтицького О.І. ,,

розглянувши можливість відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Державної фіскальної служби України на Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2019 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю МЕССЕМ до Державної фіскальної служби України, Головного управління ДФС в Одеській області, Комісії Головного управління ДФС в Одеській області, яка приймає рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН або відмову в такій реєстрації про визнання протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, -

встановив:

Позивач, звернувся до суду з позовом до Державної фіскальної служби України, Головного управління ДФС в Одеській області, Комісії Головного управління ДФС в Одеській області, яка приймає рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН або відмову в такій реєстрації про визнання протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2019 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Комісії Головного управління ДФС України в Одеській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації № 1170918/40358596 від 24.05.2019 року про відмову у реєстрації податкової накладної № 11 від 23.04.2019 року в Єдиному реєстрі податкових накладних. Зобов`язано Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних, датою подання для реєстрації, податкову накладну №11 від 23.04.2019 року, яка складена Товариством з обмеженою відповідальністю МЕССЕМ та направлена для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Державна фіскальна служба України не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції від 31 жовтня 2019 року по справі № 420/4951/19 та постановити нове рішення, яким відмовити в задоволені позовних вимог.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 09 грудня 2019 року апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2019 року по справі № 420/4951/19 залишено без руху. Апелянту було надано строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків (по справі необхідно сплатити судовий збір).

Як убачається з матеріалів справи, апелянт, отримав копію Ухвали П`ятого апеляційного адміністративного суду від 09 грудня 2019 року 16 грудня 2019 року, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення.

До П`ятого апеляційного адміністративного суду надійшло клопотання Державної фіскальної служби України про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги по справі № 420/4951/19 у зв`язку із відсутністю коштів призначених на сплату судового збору.

З цього приводу колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з частиною першою статті 133 КАС України в редакції Закону № 2147-VІІІ суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Наведені положення процесуального закону дають підстави для висновку, що звільнення від сплати судового збору, його відстрочення чи розстрочення є правом, а не обов`язком суду, при цьому суд, вирішуючи це питання, враховує майновий стан сторони.

Втім, визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень її майнового стану. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати.

В той же час, статтею 44 КАС України передбачено обов`язок осіб, які беруть участь у справі (учасників справи) добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Таким чином, сторона, яка має намір подати апеляційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії для виконання процесуального обов`язку дотримання вимог процесуального закону стосовно форми і змісту апеляційної скарги, в тому числі щодо надання документу про сплату судового збору.

При цьому, особа, яка заявляє відповідне клопотання про відстрочення сплати судових витрат, згідно із частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий/фінансовий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

У зв`язку із цим, обставини, пов`язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, самі по собі не можуть вважатися достатньою підставою для відстрочення такої сплати.

Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд у своїх Ухвалах від 03.04.2018 року по справі № 804/6910/17, від 16.10.2018 року по справі № 9901/761/18.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 298 КАС України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Оскільки недоліки, зазначені в Ухвалі апеляційного суду від 09 грудня 2019 року апелянтом усунуто не було, апеляційна скарга Державної фіскальної служби України на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2019 року по справі № 420/4951/19, - підлягає поверненню.

Враховуючи вищевикладене та керуючись п.1 ч.4 ст. 169, ст.ст. 296, 298 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання Державної фіскальної служби України про відстрочення сплати судового збору за подачу апеляційної скарги на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2019 року, - відмовити.

Апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2019 року по справі № 420/4951/19, - повернути апелянту.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач Семенюк Г.В.
Судді Домусчі С.Д.