Справа № 761/18302/19
Суддя: Шурко Олег Іванович
Дата ухвалення: 2019-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач Шурко О.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Шурка О.І.,

суддів Василенка Я.М., Степанюка А.Г.,

при секретарі Коцюбі Т.М.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 12 липня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора ВРОМ ДТП УПП у м. Києві ст. лейтенанта Мартиненка Євгенія Миколайовича про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до інспектора ВРОМ ДТП УПП у м. Києві ст. лейтенанта Мартиненка Є.М. про визнання дій протиправними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 12 липня 2019 року адміністративний позов залишено без розгляду.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу у якій він просить оскаржувану ухвалу скасувати направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. Апелянт мотивує свої вимоги тим, що ухвала суду першої інстанції не відповідає нормам Кодексу адміністративного судочинства України.

Постановляючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції зазначив, що адвокатом укладено угоду про надання правової допомоги безпосередньо з позивачем, який з огляду на ст. 56 КАС України не мав адміністративної процесуальної дієздатності.

Даючи правову оцінку фактичним обставинам, колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Як свідчать матеріалами справи, позивачем є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позов підписано та подано від імені ОСОБА_1 адвокатом Королем Дмитром Володимировичем.

Як встановлено частиною 1 статті 12 КУпАП адміністративній відповідальності підлягають особи, які досягли на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку.

Відповідно до положень статті 13 КУпАП, до осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративні правопорушення, застосовуються заходи впливу, передбачені статтею 24-і цього Кодексу.

У разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених статтями 44. 51,121-127, частинами першою, другою і третьою статті 130, статтею 139, частиною другою статті 156, статтями 173,173-4,174,183-1,185,190-195 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах. З урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника до зазначених осіб (за винятком осіб, які вчинили правопорушення, передбачені статтею 185) можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.

Як встановлено статтею 287 КУпАП, постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 цього Кодексу, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

Постанова суду про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржена в порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно до пункту 3 частини 1 статті 288 КУпАП, постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено: постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Отже, з системного аналізу норм процесуального права вбачається, що ОСОБА_1 , як неповнолітня особа, яка була притягнута до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП, без жодних обмежень має усі процесуальні права, які передбачені КУпАП, в тому числі особисто або через свого представника, оскаржувати постанову до суду.

Зазначене узгоджується й з положеннями ч. 1 та ч. 2 ст. 43 КАС України щодо

адміністративно процесуальної дієздатності неповнолітніх у справах, з приводу публічно-

правових відносин, у яких вони відповідно до законодавства можуть самостійно брати

участь, якими беззаперечно є справи про адміністративні правопорушення.

Необхідно зазначити, що суд першої інстанції, обґрунтовуючи відсутність

адміністративно процесуальної дієздатності ОСОБА_1 посилається на положення ч. 1

та ч. 2 ст. 44 КАС України, яка не регулює цього питання, а встановлює права та обов`язки

учасників справи.

Також, суд першої інстанції необґрунтовано посилається на положення ч. 1 ст. 56

КАС України, яка регулює питання представництва прав, свобод та інтересів малолітніх та

неповнолітніх осіб, які не досягли віку, з якого настає адміністративна процесуальна

дієздатність.

Як було зазначено вище, ОСОБА_1 у зазначеній категорії справ має

адміністративно процесуальну дієздатність, а тому до цих правовідносин має бути

застосовані положення статті 57 КАС України, що повністю узгоджується з приписами ст.

271 КУпАП та відповідає положенням п. 3 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та

адвокатську діяльність», згідно до якої видами адвокатської діяльності є: захист прав,

свобод і законних інтересів підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого,

виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів

медичного чи виховного характеру або вирішується питання про їх застосування у

кримінальному провадженні, особи, стосовно якої розглядається питання про видачу

іноземній державі (екстрадицію), а також особи, яка притягається до адміністративної

відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було порушено норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання щодо повернення позовної заяви.

Відповідно до ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 311, 312, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 12 липня 2019 року - скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження її розгляду.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Головуючий суддя: Шурко О.І.

Судді: Василенко Я.М.

Степанюк А.Г.