Справа № 826/16122/18
Суддя: Огурцов О.П.
Дата ухвалення: 2019-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

23 грудня 2019 року № 826/16122/18

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Огурцов О.П., при секретарі судового засідання Основі О.В. розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до треті особиПриватного виконавця виконавчого округу міста Києва Пишного Артема Володимировича 1) ОСОБА_2 , 2) Публічне акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль", 3)Державне підприємство "СЕТАМ"
провизнання протиправними дій, скасування рішень, зобов`язання вчинити дії

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Пишного Артема Володимировича про:

- визнання протиправними дій щодо звернення стягнення на трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 , а саме: здійснення опису, накладення арешту й відправлення на реалізацію у виконавчому провадженні № 56847076;

- скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 24.07.2018 № 56847076,

- скасування постанови про опис та арешт майна боржника від 01.08.2018 № 56847076,

- зобов`язання вжити заходів щодо скасування опису, зняття арешту та зупинення реалізації спірного майна.

Ухвалою прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи та залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 , Публічне акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль", Державне підприємство "СЕТАМ".

Позовні вимоги обґрунтованj тим, що постанова про відкриття виконавчого провадження винесена приватним виконавцем Пишним А.В. без відповідної правової підстави, оскільки на дату винесення постанови, а саме станом на 24.07.2018, заява стягувача щодо відкриття виконавчого провадження у діловодстві приватного виконавця була відсутня. Також позивач зазначила про те, що відповідачем не здійснено заходів щодо з`ясування факту того, чи перебуває квартира АДРЕСА_1 виключно у власності боржника з огляду що і не встановлено факту належності вказаної квартири на праві спільної часткової власності позивачу та ОСОБА_2 .

Водночас, позивач зазначила про те, що відповідач мав звернутись до суду з поданням про виділення частки квартири ОСОБА_2 в спільній власності, перш ніж здійснити звернення стягнення на квартиру АДРЕСА_1 .

Відповідач проти позовних вимог заперечив, надав суду письмовий відзив в якому зазначив про те, що відкриття виконавчого провадження № 57940082 відбулося відповідно до вимог чинного законодавства, зокрема, в матеріалах виконавчого провадження наявна заява стягувача про відкриття виконавчого провадження від 23.07.2018 вих. № 114-40/23/237 та про те, що квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної часткової власності боржнику - позивачу та ОСОБА_2 останнім було повідомлено лише 28.09.2018 після чого була скасована постанова про реалізацію арештованого майна.

Позивачем надано суду відповідь на відзив в якій зазначено про те, що заява стягувача про відкриття виконавчого провадження від 23.07.2018 вих. № 114-40/23/237 надійшла до відповідача лише 25.07.2018, у той час, як виконавче провадження було відкрито 24.07.2018. Також позивач зазначила про те, що реалізація предмету іпотеки - квартири АДРЕСА_1 , взагалі заборонена законом та рішенням Апеляційного суду міста Києва від 05.04.2016 року у справі № 22-ц /796/2071/2016.

Третя особа 2 надала суду відзив на позовну заяву в якому зазначила про те, що відповідно до положень приписів Закону України «Про виконавче провадження» приватний виконавець виконав виконавчі дії відповідно до закону та відомостей, які були отримані під час виконання виконавчих дій, що підтверджується відомостями отриманими з Державного реєстру прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, однак після направлення на реалізацію арештованого майна, боржник - ОСОБА_2 28.09.2018 повідомив в усній формі про те, що дане майно знаходиться в спільній сумісній власності із його колишньою дружиною - ОСОБА_1 , після чого, 11.10.2018 відповідач направив повторну вимогу до КП Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» про витребування правовстановлюючих документів та отримавши відповідь, відповідач виніс постанову про скасування арешту на майно боржника та 07.11.2018 було накладено арешт на 1/2 квартири за адресою - АДРЕСА_1 .

Третя особа 3 проти позовних вимог заперечила, надала суду письмові пояснення в яких зазначила про те, що враховуючи, що в реєстрі про право власності на трикімнатну квартирау АДРЕСА_1 , загальною площею 67.10 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 був зазначений один власник ОСОБА_3 , дії приватного виконавця з передачі арештованого майна на реалізацію є цілком законними.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

18.08.2003 на підставі договору купівлі - продажу нерухомого майна за реєстр. № 3236 ОСОБА_1 та ОСОБА_3 придбано в рівних частинах квартиру АДРЕСА_1 .

24.07.2018 приватним виконавцем Пишним Артемом Володимировичем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 56847076, якою відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-1225/11 виданого 29.06.2011 Печерським р/с м. Києва про: "Стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" суми боргу в розмірі 1575565,46 грн.".

01.08.2018 приватним виконавцем Пишним Артемом Володимировичем винесено постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника, якою описано та накладено арешт на майно боржника - ОСОБА_3 , а саме, трьохкімнатну квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 67,10 кв.м. , що знаходиться на 5-му поверсі 5-ти поверхового будинку за адресою АДРЕСА_1 .

30.08.2017 приватним виконавцем передано на реалізацію до ДП "Сетам" (номер лоту 310448) описане та арештоване в рамках виконавчого провадження № 56847076 майно боржника, а саме: квартиру АДРЕСА_1 .

Приватним виконавцем отримано відповідь від Комунального підприємства Київської міської ради "Київського міського бюро технічної інвентаризації" від 11.10.2018 за вих. №1732, в якій було зазначено про те, що боржнику, ОСОБА_2 , на підставі договору купівлі-продажу від 18.08.2003 належить лише 1/2 квартири АДРЕСА_1 .

07.11.2018 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Пишним Артемом Володимировичем винесено постанову про зняття майна з реалізації, якою зняти майно боржника, а саме: квартиру АДРЕСА_1 з реалізації, що передане доДП "Сетам"(номер лоту 310448) приватним виконавцем згідно заявки на реалізацію арештованого майна від 30.08.2018 за вих. №1247.

Приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Пишним Артемом Володимировичем винесено постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника від 07.11.2018 ВП № 56847076 , якою описано та накладено арешт на майно боржника - ОСОБА_3 , а саме, 1/2 квартири за адресою; АДРЕСА_1 , місцезнаходження: м.Київ , площею 67 кв.м., житлова-40,8кв.м., що складається з коридора-12,8кв.м., кухня-7,7кв.м., вбиральня-1,7кв.м., ванна- 3,3кв.м., житлова-16,2кв.м., житлова-11,1кв.м., житлова-13,5кв.м., балкон 30%-0,8кв.м.

06.12.2018 приватним виконавцем передано на реалізацію до ДП "Сетам" (номер лоту 310448) описане та арештоване в рамках виконавчого провадження № 56847076 майно боржника, а саме: 1/2 квартири АДРЕСА_1 .

12.09.2019 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Пишним Артемом Володимировичем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу ВП №56847076, якою відповідно до пункту 1 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» повернуто виконавчий документ стягувачу та припинено чинність арешту майна боржника та скасувати інші заходи примусового виконання рішення.

Позивач вважаючи протиправними дії приватного виконавця щодо звернення стягнення на трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 , а саме: здійснення опису, накладення арешту й відправлення на реалізацію у виконавчому провадженні № 56847076 та не погоджуючись з постановами про відкриття виконавчого провадження від 24.07.2018 № 56847076 та про опис та арешт майна боржника від 01.08.2018 № 56847076 звернулась з відповідним позовом до суду

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов висновку про те, що права та інтереси за захистом яких позивач звернувся до суду були частково порушені з огляду на наступне.

Частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Пунктом 8 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України, встановлено, що позивач - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду, а також суб`єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подано позов до адміністративного суду.

У Рішенні від 01.12.2004 № 18-рп/2004 Конституційний Суд України розтлумачив, що поняття «охоронюваний законом інтерес» треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

В постанові Верховного Суду України від 10.04.2012 у справі № 21-1115во10 зазначено наступне: "суд захищає лише порушені, невизнані або оспорювані права, свободи та інтереси учасників адміністративних правовідносин. Визнання протиправним рішення суб`єкта владних повноважень можливе лише за позовом особи, право або законний інтерес якої порушені цим рішенням".

Таким чином, до адміністративного суду вправі звернутися кожна особа, яка вважає, що її право чи охоронюваний законом інтерес порушено, позаяк підставою для звернення особи до суду з позовом є її суб`єктивне уявлення, особисте переконання в порушенні прав чи свобод. Однак, обов`язковою умовою здійснення такого захисту судом є об`єктивна наявність відповідного порушення права або законного інтересу на момент звернення до суду.

Отже, дії та рішення суб`єкта владних повноважень є такими, що порушують права і свободи особи в тому разі, якщо, по-перше, вони вчинені/прийняті владним суб`єктом поза межами визначеної законом компетенції, а по-друге, є юридично значимими, тобто такими, що мають безпосередній вплив на суб`єктивні права та обов`язки особи шляхом позбавлення можливості реалізувати належне цій особі право або шляхом покладення на цю особу будь-якого обов`язку.

Постановою про відкриття виконавчого провадження від 24.07.2018 ВП № 56847076 відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-1225/11 виданого 29.06.2011 Печерським р/с м. Києва про: "Стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" суми боргу в розмірі 1575565,46 грн.".

При цьому вказана постанова не містить жодних даних, щодо примусового виконання виконавчого листа № 2-1225/11 виданого 29.06.2011 Печерським р/с м. Києва саме шляхом звернення стягнення на квартиру АДРЕСА_1 та позивач є стороною чи іншим учасником виконавчого провадження № 56847076.

Таким чином постанова про відкриття виконавчого провадження від 24.07.2018 ВП № 56847076 для позивача не є юридично значимою, оскільки не має безпосереднього впливу на суб`єктивні права та обов`язки позивача шляхом позбавлення її можливості реалізувати належне їй право або шляхом покладення на неї будь-якого обов`язку, отже сама по собі не породжують для позивача настання будь-яких юридичних наслідків та не впливає на його права та обов`язки.

З даних наявних в Автоматизованій системі виконавчого провадження щодо виконавчого провадження № 56847076, судом встановлено, що 12.09.2019 відповідачем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу ВП №56847076, якою відповідно до пункту 1 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» повернуто виконавчий документ стягувачу та припинено чинність арешту майна боржника та скасувати інші заходи примусового виконання рішення.

Частинами першою другою статті 40 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Таким чином, з 12.09.2019, постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника ВП №56847076, якими описано на накладено арешт від 01.08.2018 на всю квартирку та від 07.11.2018 на 1/2 квартири за адресою; АДРЕСА_1 , місцезнаходження: м .Київ , площею 67 кв.м., житлова-40,8кв.м., що складається з коридора-12,8кв.м., кухня-7,7кв.м., вбиральня-1,7кв.м., ванна- 3,3кв.м., житлова-16,2кв.м., житлова-11,1кв.м., житлова-13,5кв.м., балкон 30%-0,8кв.м. втратили чинність та перестали зумовлювати настання будь-яких юридичних наслідків та впливати на права та обов`язки будь - яких осіб.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що позовні вимоги щодо скасування постанов ВП №56847076 про відкриття виконавчого провадження від 24.07.2018 та про опис та арешт майна (коштів) боржника від 01.08.2019 не підлягають задоволенню.

Крім того, з 12.09.2019 втратили чинність всі вжиті відповідачем заходи щодо опису, арешту та реалізації в рамках виконавчого провадження № 56847076 майна, а саме квартири АДРЕСА_1 , з огляду на що відсутні підстави для задоволення позовних вимог в частині щодо зобов`язання відповідача вжити заходи по скасуванню опису, зняттю арешту та зупиненню реалізації майна, а саме: трикімнатної квартири АДРЕСА_1, загальною площею 67.10 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

В частині щодо оскарження дій відповідача щодо звернення стягнення на трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 , а саме здійснення опису, накладення арешту й відправлення на реалізацію у виконавчому провадженні № 56847076 суд зазначає наступне.

Частиною першою статті 48 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Відповідно до частини другої статті 56 вказаного Закону арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Згідно з частинами третьою та четвертою статті 50 Закону України "Про виконавче провадження" у разі звернення стягнення на об`єкт нерухомого майна виконавець здійснює в установленому законом порядку заходи щодо з`ясування належності майна боржнику на праві власності, а також перевірки, чи перебуває це майно під арештом. Після документального підтвердження належності боржнику на праві власності об`єкта нерухомого майна виконавець накладає на нього арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідного реєстру у встановленому законодавством порядку. Про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, заставлене третім особам, виконавець невідкладно повідомляє таким особам. У разі якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.

Отже, звернення стягнення на майно боржника здійснюється шляхом його арешту, вилучення на примусової реалізації. Першим етапом звернення стягнення на майно є накладення арешту, якому має передувати вчинення державним виконавцем заходів щодо з`ясування належності майна боржнику на праві власності та отримання відповідного документального підтвердження.

Відповідач у відзиві на позовну заяву вказує на те, що про факт того, що квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної часткової власності боржнику - позивачу та ОСОБА_2 йому стало відомо, лише після того, як про відповідний факт було повідомлено боржником 28.09.2018.

З наданої відповідачем суду копії матеріалів виконавчого провадження № 56847076 судом не встановлено наявності факту отримання станом на 01.08.2018, дату винесення постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника ВП № 56847076 документального підтвердження того, що квартира АДРЕСА_1 належить на праві власності виключно позивачу.

Частиною першою статті 32 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" встановлено, що інформація про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження, що міститься у Державному реєстрі прав, є відкритою, загальнодоступною та платною, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до частини третьої статті 32 вказаного Закону для посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, судів, органів Національної поліції, органів прокуратури, органів Служби безпеки України, Національного банку України, Національного антикорупційного бюро України, Національного агентства з питань запобігання корупції, приватних виконавців, адвокатів, нотаріусів інформація з Державного реєстру прав у зв`язку із здійсненням ними повноважень, визначених законом, надається за суб`єктом права чи за об`єктом нерухомого майна в електронній формі шляхом безпосереднього доступу до Державного реєстру прав, за умови ідентифікації відповідної посадової особи за допомогою електронного цифрового підпису. Порядок доступу до Державного реєстру прав визначається Кабінетом Міністрів України, крім випадків, передбачених цим Законом.

Таким чином, у відповідача наявні повноваження щодо встановлення власників нерухомого майна шляхом безпосереднього доступу до Державного реєстру прав, водночас відповідачем в порушення вимог статті 50 Закону України "Про виконавче провадження" не було належним чином перевірено, чи перебуває квартира АДРЕСА_1 , що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 виключно у власності позивача чи належить на праві власності також іншим особам.

Щодо посилань позивача на те, що відповідач мав звернутись до суду з поданням про виділення частки квартири ОСОБА_2 в спільній власності, перш ніж здійснити звернення стягнення на квартиру АДРЕСА_1 суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 366 Цивільного кодексу України кредитор співвласника майна, що є у спільній частковій власності, у разі недостатності у нього іншого майна, на яке може бути звернене стягнення, може пред`явити позов про виділ частки із спільного майна в натурі для звернення стягнення на неї. Якщо виділ в натурі частки із спільного майна має наслідком зміну його призначення або проти цього заперечують інші співвласники, спір вирішується судом. У разі неможливості виділу в натурі частки із спільного майна або заперечення інших співвласників проти такого виділу кредитор має право вимагати продажу боржником своєї частки у праві спільної часткової власності з направленням суми виторгу на погашення боргу. У разі відмови боржника від продажу своєї частки у праві спільної часткової власності або відмови інших співвласників від придбання частки боржника кредитор має право вимагати продажу цієї частки з публічних торгів або переведення на нього прав та обов`язків співвласникаборжника, з проведенням відповідного перерахунку.

Статтею 371 Цивільного кодексу України передбачено, що кредитор співвласника майна, що є у спільній сумісній власності, у разі недостатності у нього іншого майна, на яке може бути звернене стягнення, може пред`явити позов про виділ частки із спільного майна в натурі для звернення стягнення на неї, крім випадків, установлених законом. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, для звернення стягнення на неї здійснюється у порядку, встановленому статтею 366 цього Кодексу.

В даному спорі правовідносини виникли в ході примусового виконання судового рішення та стосуються стягувача та боржника у виконавчому провадженні та дій державного виконавця, спрямованих на примусове виконання виконавчого документу.

Відповідно, при вчиненні виконавчих дій з примусового виконання судового рішення відповідач повинен керуватись положеннями спеціального законодавства, яким не встановлено будь-яких обмежень або заборон щодо можливості звернення стягнення на частку боржника у спільному майні, а відтак і проведення оцінки такого майна.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 20.11.2018 у справі №802/353/16а (адміністративне провадження №К/9901/11713/18).

З огляду на зазначене, враховуючи те, що відповідачем було порушено вимоги статті 50 Закону України "Про виконавче провадження" на першому етапі звернення стягнення на майно боржника в рамках виконавчого провадження № 56847076 суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання протиправними дій відповідача щодо звернення стягнення на трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 , а саме здійснення опису, накладення арешту й відправлення на реалізацію у виконавчому провадженні № 56847076.

При цьому суд звертає увагу на те, що подальше знаття відповідачем з реалізації квартира АДРЕСА_1 7 не може нівелювати протиправність попередніх дій щодо звернення стягнення на майно боржника.

З урахуванням наведеного, керуючись статтями 241, 243, 244, 245, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Пишного Артема Володимировича (01010, м. Київ, вул. І. Мазепи, 3, офіс 174), треті особи: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ), Публічне акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль" (01011, м. Київ, вул. Лєскова, 9, ), Державне підприємство "СЕТАМ" (01001, м. Київ, вул. Стрілецька, 4б, ) про визнання протиправними дій, скасування рішень, зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії приватного виконавця Пишного Артема Володимировича щодо звернення стягнення на трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 , а саме здійснення опису, накладення арешту й відправлення на реалізацію у виконавчому провадженні № 56847076.

3. В решті позовних вимог - відмовити.

4. Стягнути з Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Пишного Артема Володимировича (01010, м. Київ, вул. І. Мазепи, 3, офіс 174) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати по сплаті судового збору 704,80 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.П. Огурцов