Справа № 1.380.2019.003206
Суддя: Судова-Хомюк Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2019-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2019 рокуЛьвів№ 857/11103/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Судової-Хомюк Н.М.,

суддів Гуляка В.В., Ільчишин Н.В.

за участі секретаря судового засідання Хітрень О.Ю.,

позивач: ОСОБА_1

представник відповідача: Брильовська О.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2019 року у справі № 1.380.2019.003206 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Львівської обласної державної адміністрації про визнання протиправним і скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

суддя в 1-й інстанції Братичак У.В.,

час ухвалення рішення 15 год. 03 хв.,

місце ухвалення рішення - м. Львів,

дата складання повного тексту рішення 23.09.2019,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся з позовною заявою до Львівської обласної державної адміністрації (місцезнаходження: вул.Винниченка, 18, м.Львів, 79008, ), в якій просить:

-визнати дії Львівської обласної державної адміністрації, що полягають у звільненні ОСОБА_1 з посади помічника патронатної служби апарату обласної державної адміністрації Львівської області - протиправними;

-визнати протиправним та скасувати Наказ керівника апарату Львівської обласної державної адміністрації від 11.06.2019 №256;

-поновити на роботі ОСОБА_1 на посаді помічника патронатної служби Львівської обласної державної адміністрації;

-стягнути з Львівської обласної державної адміністрації середній заробіток за час вимушеного прогулу.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідачем всупереч ст.40 Кодексу законів про працю України звільнено його з роботи в період основної щорічної відпустки. Вважає, що оскільки спеціальними правовими нормами у сфері регулювання правовідносин патронатної служби не врегульовано питання щодо звільнення у період відпустки застосуванню підлягає законодавство про працю. Відтак, зазначає, що таке звільнення відбулось з грубим порушенням вимог трудового законодавства, а тому просить позовні вимоги задовольнити повністю.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2019 року у справі № 1.380.2019.003206 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Львівської обласної державної адміністрації було відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій висловлено прохання скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову, якою задовольнити позовні вимоги повністю. В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказано, що при ухваленні оскаржуваного рішення, судом першої інстанції не надано належної оцінки щодо застосування ст.3 Закону України «Про державну службу», а також не враховано рішення Контституційного Суду України щодо відповідності Конституції України положень частини третьої статті 40 Кодексу законів України про працю.

Заслухавши суддю-доповідача, проаналізувавши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не знаходить підстав для її задоволення.

Відповідно до частини першої, другої, третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені у судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 працював у Львівській облдержадміністрації на посаді помічника патронатної служби апарату обласної державної адміністрації.

З 27.05.2019 по 14.06.2019 позивач перебував у щорічній основній відпустці терміном 19 календарних днів відповідно до наказу Львівської обласної державної адміністрації від 22.05.2019 року №225.

Наказом №256 Львівської обласної державної адміністрації «Про звільнення з роботи працівників патронатної служби апарату обласної державної адміністрації» від 11.06.2019 року ОСОБА_1 відповідно до п.3 ст.92 Закону України «Про державну службу», Указу Президента України від 11.06.2019 року №369/2019 «Про звільнення ОСОБА_2 з посади голови Львівської обласної державної адміністрації», статей 36, 47, 116 Кодексу законів про працю України звільнено з патронатної служби апарату обласної державної адміністрації 11.06.2019 року у зв`язку із припиненням повноважень голови обласної державної адміністрації Синютки О.М..

18.06.2019 року уповноваженими особами обласної державної адміністрації складено акт про те, що 18.06.2019 року ОСОБА_1 , помічник патронатної служби апарату обласної державної адміністрації у кабінеті №245 ознайомився з текстом наказу керівника апарату облдержадміністрації від 11.06.2019 року №256, проте поставити підпис про ознайомлення на копії наказу відмовився.

Позивач, вважаючи своє звільнення з роботи незаконним та таким, що порушує його права та інтереси, звернувся до суду з даним позовом з метою їх захисту.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції прийшов до висновку, що звільнення помічника патронатної служби апарату обласної державної адміністрації проведено у відповідності до норм закону, якими регулюється трудові правовідносини щодо осіб, які працюють у патронатній службі.

У відповідності до ч. 2 ст. 92 Закону України «Про державну службу» працівник патронатної служби призначається на посаду на строк повноважень особи, працівником патронатної служби якої він призначений.

Згідно ч. 3 вищевказаної статті трудові відносини з працівником патронатної служби припиняються в день припинення повноважень особи, працівником патронатної служби якої він призначений. Акт про звільнення приймається керівником державної служби. Підставою для видання наказу про звільнення позивача, незалежно від будь-яких обставин, є припинення повноважень голови облдержадміністрації і саме на підставі цього видається наказ про звільнення.

Колегія суддів додатково обгрунтовує висновки суду першої інстанції наступним.

Так, відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робите те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб , що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зп. 17 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Відповідно до статті 92 Закону України «Про державну службу» до посад патронатної служби належать посади радників, помічників, уповноважених та прес-секретаря Президента України, працівників секретаріатів Голови Верховної Ради України, його Першого заступника та заступника, працівників патронатних служб Прем`єр-міністра України та інших членів Кабінету Міністрів України, помічників - консультантів народних депутатів України, помічників та наукових консультантів суддів Конституційного Суду України, помічників суддів, а також посади патронатних служб в інших державних органах.

Як вбачається з ч. 2 ст. 92 Закону України «Про державну службу» працівник патронатної служби призначається на посаду на строк повноважень особи, працівником патронатної служби якої він призначений.

Згідно ч. 3 вищевказаної статті трудові відносини з працівником патронатної служби припиняються в день припинення повноважень особи, працівником патронатної служби якої він призначений. Акт про звільнення приймається керівником державної служби.

На працівників патронатної служби поширюється дія законодавства про працю, крім статей 39-1, 41 - 43-1, 49-2 Кодексу законів про працю України.

Системний аналіз вищенаведених норм законодавства свідчить про те, що підставою для видання наказу про звільнення позивача, незалежно від будь-яких обставин, є припинення повноважень голови облдержадміністрації і саме на підставі цього видається наказ про звільнення.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 Кодексу законів про працю України, трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 23 Кодексу законів про працю України визначено, що трудовий договір може бути таким, що укладається на час виконання певної роботи.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 36 Кодексу законів про працю України підставами припинення трудового договору є підстави, передбачені іншими законами.

Як встановлено судом, на підставі указу Президента України від 11 червня 2019 року № 369/2019 «Про звільнення ОСОБА_3 . ОСОБА_4 з посади голови Львівської обласної державної адміністрації» ОСОБА_1 було звільнено з посади голови Львівської обласної державної адміністрації.

Особливості прийняття громадян на посади публічної служби, її проходження та звільнення регулюються спеціальними нормами законодавства України, які є пріоритетними під час вирішення даного спору.

У даному випадку спеціальними нормами є норми ст.92 Закону України «Про державну службу».

01 травня 2016 року набув чинності Закон України від 10 грудня 2015 року № 889-VIII «Про державну службу» (далі - Закон № 889-VIII), відповідно до преамбули якого він визначає принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях.

Закон № 889-VIII регулює відносини, що виникають у зв`язку зі вступом на державну службу, її проходженням та припиненням, визначає правовий статус державного службовця.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону № 889-VIII державна служба - це публічна, професійна, політично неупереджена діяльність із практичного виконання завдань і функцій держави.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 2 Закону № 889-VIII посада державної служби - визначена структурою і штатним розписом первинна структурна одиниця державного органу з установленими відповідно до законодавства посадовими обов`язками у межах повноважень, визначених частиною першою статті 1 цього Закону.

Відповідно до пункту 18 частини третьої статті 3 Закону № 889-VIII дія цього Закону не поширюється на працівників патронатних служб.

Згідно з частиною першою статті 92 Закону № 889-VIII до посад патронатної служби належать посади радників, помічників, уповноважених та прес-секретаря Президента України, працівників секретаріатів Голови Верховної Ради України, його Першого заступника та заступника, працівників патронатних служб Прем`єр-міністра України та інших членів Кабінету Міністрів України, помічників-консультантів народних депутатів України, помічників та наукових консультантів суддів Конституційного Суду України, помічників суддів, а також посади патронатних служб в інших державних органах.

Відповідно до частин другої - четвертої статті 92 Закону № 889-VIII працівник патронатної служби призначається на посаду на строк повноважень особи, працівником патронатної служби якої він призначений.

Колегія суддів заперечує твердження апелянта щодо неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права.

Так, дійсно, п.18 статті 3 Закону України «Про державну службу» вказує, що сфера цього закону не поширюється на працівників патронатної служби. Але, вказаним нормативним актом у розділі ХХ передбачено особливості проходження державної служби в окремих державних органах, зокрема, в патронатній службі.

З врахуванням вищевказаного, порядок прийняття на посаду помічника патронатної служби та порядок звільнення регулюється спеціальними нормами, а саме, статтею 92 Закону України «Про державну службу».

Покликання апелянта щодо незастосування судом першої інстанції рішення Конституційного Суду України від 04 вересня 2019 року у справі №6-р(ІІ)2019 щодо відповідності Конституції України положень частини третьої статті 40 Кодексу законів України про працю є безпідставним, оскільки вказаним судовим рішенням охоплюються відносини за трудовим контрактом.

Між сторонами спору виник спір з приводу припинення трудового договору з працівником з підстав, передбачених іншим законом, а саме, п.3 ст.92 Закону № 889-VIII, а не у зв`язку зі звільненням працівника з ініціативи власника або упоноваженого органу, що не дає підстав для застосування до вказаних правовідносин норм ч.3 ст.40 та ч.3 ст.184 Кодексу законів про працю України.

Згідно з. ч.1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Доводи апеляційної скарги, на переконання колегії суддів, не спростовують висновків суду, та в повній мірі відповідають позиції відповідача, викладеній у відзиві до адміністративного позову, яка в цілому суперечить чинному законодавству та спростовується наявними у матеріалах справи доказами.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв оскаржене рішення з додержанням норм процесуального права.

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ч. 3 ст. 243, ст. ст. 246, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2019 року у справі № 1.380.2019.003206 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Н. М. Судова-Хомюк
судді В. В. Гуляк
Н. В. Ільчишин
Повне судове рішення складено 23.12.2019.