Справа № 826/5281/18
Суддя: Мельничук Володимир Петрович
Дата ухвалення: 2019-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/5281/18 Головуючий у І інстанції - Скочок Т.О.
Суддя-доповідач - Мельничук В.П.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Мельничука В.П.

суддів: Лічевецького І.О., Оксененка О.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДФС у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 вересня 2019 року у справі за адміністративний позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «МАЛТЮРОП ЮКРЕЙН» до Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И Л А:

Товариство з обмеженою відповідальністю «МАЛТЮРОП ЮКРЕЙН» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у м. Києві в якому просило: визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 12 грудня 2017 року № .

В обґрунтування своїх позовних вимог Позивач посилається на протиправність висновку акта камеральної перевірки про несвоєчасну сплату ТОВ «МАЛТЮРОП ЮКРЕЙН» суми - грошового зобов`язання по податку на прибуток у розмірі 2 021 643 грн. Позивач зазначив, що він декларував в ряд. 14 відповідної податкової декларації за звітний період 2014 рік показник з від`ємним значенням (а саме «-7 990 627»), що свідчить про відсутність у Товариства обов`язку сплатити податок. Також, на думку Позивача, наведена в оспорюваному податковому повідомленні-рішенні база нарахування для штрафу не відповідає відомостям, вказаним в акті перевірки, що є достатньою підставою для скасування податкового повідомлення-рішення.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 вересня 2019 року адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у м. Києві від 12 грудня 2017 року № .

Не погоджуючись з вищезазначеним судовим рішенням, Головне управління ДФС у м. Києві подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні адміністративного позову.

В апеляційній скарзі Відповідач посилається на порушення судом першої інстанції норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті.

Зокрема, Головне управління ДФС у м. Києві зазначає, що перевіркою на підставі даних інтегрованої картки платника податків встановлено, що ТОВ «МАЛТЮРОП ЮКРЕЙН» несвоєчасно сплачено узгоджену суму податкового зобов`язання з податку на прибуток в загальній сумі 2021643,00 грн., із затримкою більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання. Тому за результатами розгляду матеріалів перевірки ГУ ДФС у м. Києві, відповідно до п. 126.1 ст.126 Податкового кодексу України, винесено податкове повідомлення-рішення від 12 грудня 2017 року № про застосування штрафу у розмірі 20% погашеної суми податкового боргу у сумі 404139, 18 грн.

Позивачем не подано відзив на апеляційну скаргу.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, згідно з п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, яким передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що 23 листопада 2017 року працівником ГУ ДФС у м. Києві проведена камеральна перевірка, предметом якої було питання дотримання ТОВ «МАЛТЮРОП ЮКРЕЙН» вимог податкового законодавства в частині своєчасної сплати податку на прибуток до бюджету.

За результатами такої перевірки був складений акт від 23 листопада 2017 року № 19426/26-15-12-08-20/30861821, за висновком якого Позивач порушив граничні строки сплати узгодженої суми грошового зобов`язання по податку на додану вартість, передбачені п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України, а саме в тексті цього акта зафіксовано, що сума грошового зобов`язання з податку на прибуток у розмірі 2 021 643 грн., задекларована платником податку у податковій декларації з податку на прибуток підприємства за 2014 рік (реєстр. № від 02.03.2015 року), фактично була сплачена 06.10.2015 року (тобто, із затримкою на 209 днів).

За даними акта перевірки така фактична сплата узгодженого грошового зобов`язання у розмірі 2 020 695,88 грн. відбулася, шляхом зарахування надміру сплаченої суми по авансових внесках з податку на прибуток у рахунок погашення податкового боргу з податку на прибуток при об`єднанні інтегрованих карток платника по авансових внесках з податку на прибуток за кодом платежу 11023300 та з податку на прибуток за кодом платежу 11020300.

12 грудня 2017 року на підставі цього акта камеральної перевірки ГУ ДФС у м. Києві прийняла спірне у справі податкове повідомлення-рішення форми «Ш» за № , яким на підставі ст. 126 Податкового кодексу України за порушення Позивачем граничного строку сплати суми грошового зобов`язання по податку на прибуток у розмірі 2 020 965,88 грн. всього на строк 209 календарних днів, нарахувало Товариству штраф у сумі 404 113,18 грн. (що, складає 20% від суми несвоєчасно сплаченого грошового зобов`язання).

Вважаючи зазначене податкове повідомлення-рішення від 12 грудня 2017 року протиправним, а відтак, таким, що підлягає скасуванню, Позивач звернувся із даним адміністративним позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва.

Задовольняючи адміністративний позов суд першої інстанції виходив з того, що під час судового розгляду даної справи Відповідач (суб`єкт владних повноважень) всупереч вимог ч. 2 ст. 77 КАС України не надав суду першої інстанції витяги з відповідних інтегрованих карток платника податку на прибуток - Позивача та інших документальних доказів на підтвердження наведених у тексті акта камеральної перевірки обставин та висновку, та відповідно не довів суду першої інстанції наявність правових підстав для застосування до ТОВ «МАЛТЮРОП ЮКРЕЙН» штрафних санкцій за несвоєчасну сплату узгодженого податкового зобов`язання з податку на прибуток.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції та вважає його обґрунтованим з огляду на наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами ст. 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Нормативно-правовим актом, який регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, є Податковий кодекс України (далі - ПК України).

Так, відповідно до пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК України, платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно норм ст. 36 цього Кодексу податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором. Відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов`язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи.

Пунктом 54.1 ст. 54 ПК України встановлено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

За загальним правилом нарахування та сплати податків, визначеним в абз. 1 п. 57.1 ст. 57 ПК України, платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

При цьому, нормами абз. 4 - 7, 11, 12, 14 цього ж пункту ст. 57 ПК України встановлено, що платники податку на прибуток (крім новостворених, виробників сільськогосподарської продукції, неприбуткових установ (організацій) та платників податків, у яких доходи, що враховуються при визначенні об`єкта оподаткування, за останній річний звітний податковий період не перевищують 10 мільйонів гривень) щомісяця сплачують авансовий внесок з податку на прибуток у порядку і в строки, які встановлені для місячного податкового періоду, у розмірі не менше 1/12 нарахованої до сплати суми податку за попередній звітний (податковий) рік без подання податкової декларації.

На суму сплачених авансових внесків з податку на прибуток при виплаті дивідендів відповідно до пункту 153.3 статті 153 цього Кодексу (в тому числі за наслідками попередніх звітних (податкових) періодів) зменшується сума авансових внесків з податку на прибуток, визначених цим пунктом.

Якщо сума авансових внесків з податку на прибуток, сплачена при виплаті дивідендів відповідно до пункту 153.3 статті 153 цього Кодексу, перевищує суму авансових внесків з податку на прибуток, визначених цим пунктом, сума перевищення зараховується у зменшення авансових внесків, визначених цим пунктом, у наступних звітних місяцях до повного її погашення.

Платники податку, які зареєстровані протягом звітного (податкового) року (новостворені), сплачують податок на прибуток на підставі річної податкової декларації за період діяльності у звітному (податковому) році без подання податкової декларації за звітні (податкові) періоди (календарний квартал, півріччя та дев`ять місяців) та не сплачують авансового внеску.

У складі річної податкової декларації платником податку подається розрахунок щомісячних авансових внесків, які мають сплачуватися у наступні дванадцять місяців. Визначена в розрахунку сума авансових внесків вважається узгодженою сумою грошових зобов`язань.

При цьому дванадцятимісячний період для сплати авансових внесків визначається починаючи з березня поточного звітного (податкового) року по лютий наступного звітного (податкового) року включно.

Податкова декларація та розрахунок щомісячних авансових внесків за базовий звітний (податковий) рік подаються протягом 60 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) року.

За приписами п. 31.1 і п. 31.3 ст. 31 ПК України строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному додатковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно. Момент виникнення податкового обов`язку платника податків, у тому числі податкового агента, визначається календарною датою. Строк сплати податку та збору встановлюється відповідно до податкового законодавства для кожного податку окремо.

Виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк (п. 38.1 ст. 38 ПК України).

У силу приписів п. 20.1.19 ст. 20 ПК України контролюючі органи наділені, зокрема, правом застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи.

Фінансова відповідальність за порушення законів з питань оподаткування встановлюється та застосовується згідно з цим Кодексом у вигляді штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені (п. 111.2 ст. 111 ПК України).

Зокрема, згідно з п. 126.1 ст. 126 ПК України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:

при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;

при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що наведені в тексті акта камеральної перевірки відомості про визначення ТОВ «МАЛТЮРОП ЮКРЕЙН» у податковій декларації з податку на прибуток підприємства за 2014 рік (реєстр. № від 02.03.2015 року) суми податкового зобов`язання з податку на прибуток, що підлягає сплаті до бюджету за звітний (податковий) період), тобто ряд. 14 такої декларації, - у розмірі 2 021 643 грн. не відповідає даним самої Декларації (копія останньої разом окремими додатками та квитанцією № 2 про прийняття декларації були подані позивачем до матеріалів справи). Натомість згідно ряд. 14 «Податок на прибуток за звітний (податковий) період (рядок 10 + рядок 11 + рядок 12 - рядок 13) вказаної Декларації платник задекларував від`ємне значення податку: «-7 990 627».

Тобто, за даними задекларованого Позивачем показника ряд. 14 податкової декларації з податку на прибуток підприємства за 2014 рік (реєстр. № від 02.03.2015 року) у нього були відсутні підстави для сплати податкового зобов`язання з податку на прибуток.

За змістом положень Порядку ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджету, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 07.04.2016 року № 422, «інтегрована картка платника» є формою оперативного обліку податків, зборів митних платежів до бюджетів та єдиного внеску, що ведеться за кожним видом платежу та включає перелік показників підсистем інформаційної системи органів ДФС, які характеризують стан розрахунків платника з бюджетами та цільовими фондами.

Інтегровані картки платника відкриваються за кожним платником та кожним видом платежу, які повинні сплачуватися такими платниками, з метою обліку нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску органами ДФС.

Тобто, в інтегрованій картці платника відображаються відомості про нараховані самостійно визначені платником та/або визначені контролюючим органом суми зобов`язань, штрафних санкцій та пеня за податками, зборами, митними платежами, а також відомості щодо погашення таких зобов`язань.

При цьому, нарахування податків в інтегрованій картці платника здійснюються відповідно до звітності, що подається платником до територіального органу Міндоходів. Нарахування узгоджених сум грошових зобов`язань за податками, нарахованих до сплати, в інтегрованій картці платника здійснюється датою граничного строку сплати таких нарахувань.

Відповідач (суб`єкт владних повноважень) всупереч вимог ч. 2 ст. 77 КАС України під час судового розгляду даної справи ані суду першої інстанції, ані до суду апеляційній інстанції не надав витяги з відповідних інтегрованих карток платник податку на прибуток - Позивача та інших документальних доказів на підтвердження наведених у тексті акта камеральної перевірки обставин та висновку.

Також, Відповідач не довів наявність правових підстав для застосування до ТОВ «МАЛТЮРОП ЮКРЕЙН» штрафних санкцій за несвоєчасну сплату узгодженої суми грошового зобов`язання по податку на додану вартість.

За викладених обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення адміністративного позову.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Положеннями ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглянувши доводи Головного управління ДФС у м. Києві , викладені в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції постановлена з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування не вбачається, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 310, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у м. Києві залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 вересня 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий-суддя: В.П. Мельничук

Судді: І.О. Лічевецький

О.М. Оксененко