Справа № 580/2178/19
Суддя: Собків Ярослав Мар'янович
Дата ухвалення: 2019-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/2178/19 Суддя (судді) першої інстанції: С.О. Кульчицький
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Собківа Я.М.,

суддів: Мельничука В.П., Степанюка А.Г.,

за участю секретаря: Рагімової Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Держпраці у Черкаській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, у якому просив:

- визнати протиправним і скасувати наказ Управління Держпраці у Черкаській області від 31.05.2019 № 69-К про звільнення позивача;

- поновити позивача на посаді головного державного інспектора відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів Управління Держпраці у Черкаській області, допустивши поновлення на роботі до негайного виконання;

- стягнути з Управління Держпраці у Черкаській області на користь позивача середній заробіток за весь час вимушеного прогулу;

- відшкодувати завдану позивачу незаконним звільненням моральну шкоду, стягнувши з Управління Держпраці у Черкаській області на його користь 8 346 грн.;

- стягнути на користь позивача судові витрати у сумі 4 040 грн.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2019 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням суду, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2019 року та прийняти нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги.

Апелянт мотивує свої вимоги тим, що судом першої інстанції неповністю з`ясовані обставини справи, порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи, що особиста участь сторін в судовому засіданні не обов`язкова, колегія суддів визнала можливим проводити розгляд справи за відсутності сторін.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 28 липня 2015 року відповідно до наказу Управління Держпраці у Черкаській області № 7-к від 27.07.2015 року позивача призначено у порядку переведення на посаду головного державного інспектора відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів Управління Держпраці у Черкаській області.

У період з 04.05.2018 року по 03.05.2019 року головний державний інспектор відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів Управління Держпраці у Черкаській області Кузьменко І.В. був відсутній на службі 157 днів внаслідок тимчасової непрацездатності, що підтверджується витягами з табелів обліку робочого часу за травень 2018 року, за червень 2018 року, за липень 2018 року, за серпень 2018 року, за вересень 2018 року, за жовтень 2018 року, за листопад 2018 року, за грудень 2018 року, за січень 2019 року, за лютий 2019 року, за березень 2019 року, за квітень 2019 року, за травень 2019 року та відповідними листками непрацездатності, а саме: з 04.05.2018 по 11.05.2018 - 8 календарних днів, листок непрацездатності серія АДО № 601369; з 16.06.2018 по 25.06.2018 - 10 календарних днів, листок непрацездатності серія АДО № 563216; з 26.06.2018 по 05.07.2018 - 10 календарних днів, листок непрацездатності серія АДО № 563199; з 30.07.2018 по 15.08.2018 - 16 календарних днів, листок непрацездатності серія АДО № 661065; з 15.09.2018 по 24.09.2018 - 10 календарних днів, листок непрацездатності серія АДО № 661163; з 03.11.2018 по 12.11.2018 - 10 календарних днів, листок непрацездатності серія АДО № 702073; з 30.12.2018 по 15.01.2019 - 16 календарних днів, листок непрацездатності серія АДО № 758222; з 13.02.2019 по 28.02.2019 - 16 календарних днів, листок непрацездатності серія АДО № 731174; з 03.03.2019 по 19.04.2019 - 47 календарних днів, листок непрацездатності серія АДО № 731242; з 20.04.2019 по 03.05.2019 - 14 календарних днів, листок непрацездатності серія АДО № 731467.

Відповідно до наказу Управління Держпраці у Черкаській області від 31.05.2019 № 69-к "Про звільнення ОСОБА_1 " припинено державну службу та звільнено позивача з посади головного державний інспектор відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів Управління Держпраці у Черкаській відповідно до частини 2 статті 87 Закону України "Про державну службу" у зв`язку з нез`явленням на службі більш як 150 календарних днів протягом року внаслідок тимчасової непрацездатності.

Вважаючи вказаний наказ відповідача протиправним, а свої права порушеними, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Колегія суддів, розглядаючи справу в межах доводів апеляційної скарги, дійшла висновку про обґрунтованість та правомірність висновків суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 2 статті 87 Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VIII (надалі за текстом - «Закон № 889-VIII») підставою для припинення державної служби за ініціативою суб`єкта призначення може бути нез`явлення державного службовця на службу протягом більш як 120 календарних днів підряд або більш як 150 календарних днів протягом року внаслідок тимчасової непрацездатності (без урахування часу відпустки у зв`язку з вагітністю та пологами), якщо законом не встановлено більш тривалий строк збереження місця роботи (посади) у разі певного захворювання.

За державним службовцем, який втратив працездатність під час виконання посадових обов`язків, посада зберігається до відновлення працездатності або встановлення інвалідності.

Наявність таких підстав припинення державної служби обумовлена тим, що тривала відсутність державного службовця у випадку тимчасової непрацездатності може негативно впливати на функціонування державного органу, де особа проходить державну службу.

Аналіз наведених норм права дає підстави вважати, що до періоду тимчасової непрацездатності зараховуються всі календарні дні звільнення від роботи за листком непрацездатності, у тому числі святкові, неробочі і вихідні дні, які припадають на такий період.

При визначені наявності підстав для припинення державної служби у зв`язку з нез`явленням державного службовця на службу протягом більш як 120 календарних днів підряд внаслідок тимчасової непрацездатності облік часу нез`явлення на службі здійснюється безперервно, починаючи з першого дня нез`явлення на службу через тимчасову непрацездатність. У такому разі, вихід державного службовця на службу до закінчення зазначеного періоду (120 календарних днів) - перериває такий строк та, у наступному, цей період тимчасової непрацездатності не враховується при визначенні наявності підстав припинення державної служби у зв`язку з нез`явленням державного службовця на службу протягом більш як 120 календарних днів підряд внаслідок тимчасової непрацездатності.

При визначені наявності підстав для припинення державної служби у зв`язку з нез`явленням державного службовця на службу більш як 150 календарних днів протягом року внаслідок тимчасової непрацездатності облік часу нез`явлення на службі здійснюється не підряд, а сумарно протягом року, починаючи з першого дня нез`явлення на службу через тимчасову непрацездатність. Також у цьому разі, вихід державного службовця на службу не є тією обставиною, яка перешкоджає суб`єкту призначення реалізувати його право на припинення державної служби за його ініціативою.

Наведені законодавчі приписи обумовлюють здійснення розрахунку саме зважаючи на кількість календарних днів тимчасової непрацездатності у період перебування у трудових відносинах (проходження служби), а не кількість календарних днів тимчасової непрацездатності, які припадають на робочі дні.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 06.03.2019 у справі № 815/3259/17.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, відповідно до витягів з табелів обліку робочого часу за травень 2018 року, за червень 2018 року, за липень 2018 року, за серпень 2018 року, за вересень 2018 року, за жовтень 2018 року, за листопад 2018 року, за грудень 2018 року, за січень 2019 року, за лютий 2019 року, за березень 2019 року, за квітень 2019 року, за травень 2019 року, із копій листків непрацездатності період тимчасової непрацездатності позивача сумарно протягом року з 04.05.2018 становить 157 днів: з 04.05.2018 по 11.05.2018 - 8 календарних днів, листок непрацездатності серія АДО № 601369, з 16.06.2018 по 25.06.2018 - 10 календарних днів, листок непрацездатності серія АДО № 563216, з 26.06.2018 по 05.07.2018 - 10 календарних днів, листок непрацездатності серія АДО № 563199, з 30.07.2018 по 15.08.2018 - 16 календарних днів, листок непрацездатності серія АДО № 661065, з 15.09.2018 по 24.09.2018 - 10 календарних днів, листок непрацездатності серія АДО № 661163, з 03.11.2018 по 12.11.2018 - 10 календарних днів, листок непрацездатності серія АДО № 702073, з 30.12.2018 по 15.01.2019 - 16 календарних днів, листок непрацездатності серія АДО № 758222, з 13.02.2019 по 28.02.2019 - 16 календарних днів, листок непрацездатності серія АДО № 731174, з 03.03.2019 по 19.04.2019 - 47 календарних днів, листок непрацездатності серія АДО № 731242, з 20.04.2019 по 03.05.2019 - 14 календарних днів, листок непрацездатності серія АДО № 731467.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про правомірність оскаржуваного наказу відповідача про звільнення позивача з посади головного державний інспектор відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів Управління Держпраці у Черкаській відповідно до частини 2 статті 87 Закону України "Про державну службу" у зв`язку з нез`явленням на службі більш як 150 календарних днів протягом року внаслідок тимчасової непрацездатності.

Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Всі наведені апелянтом доводи не спростовують вірних висновків суду першої інстанції.

Положеннями ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 229, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач Собків Я.М.

Суддя Мельничук В.П.

Суддя Степанюк А.Г.

Повний текст постанови виготовлено - 20 грудня 2019 року.