Справа № 377/866/19
Суддя: Теремецька Н. Ф.
Дата ухвалення: 2019-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа №377/866/19

Провадження №2-а/377/24/19

26 грудня 2019 року Славутицький міський суд Київської області у складі: головуючої - судді Теремецької Н.Ф., за участю секретаря судового засідання - Прядко Н.М., за відсутності учасників справи, розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Славутичі за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до інспектора 4 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Журавльова Валерія Віталійовича, третя особа Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

У С Т А Н О В И В :

07 листопада 2019 року до суду поштою надійшла позовна заява з вимогами визнати протиправними дії інспектора 4 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Журавльова Валерія Віталійовича про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ЕАК № 1664121 від 24.10.2019 року по справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 122 КУпАП відносно ОСОБА_1 про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 гривень.

Позовні вимоги обґрунтовувались тим, що 24.10.2019 року інспектором 4 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом поліції Журавльовим Валерієм Віталійовичем винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ЕАК № 1664121 від 24.10.2019 року по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП, відносно ОСОБА_1 про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 гривень. Позивач Правил дорожнього руху він не порушував, будь-які докази скоєння ним порушення ПДР України відсутні, постанова не містить відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис. В постанові не зазначено, що до неї долучено докази на підтвердження вини позивача, а тому будь-які докази не можуть бути взяті до уваги у разі надання відповідачем відеофіксації, оскільки в постанові не зазначено, що саме ця відеофіксація як доказ була покладена в основу оскаржуваного рішення. Крім того, після зупинки транспортного засобу позивача, відповідачем при винесенні постанови, не було роз`яснено позивачу права, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП. Також в матеріалах справи відсутні докази того, що автомобіль під час керування мав технічні несправності. Крім того, постанова від 24.10.2019 року не відповідає формі та змісту Додатку 5 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, оскільки не містить пункт, в якому зазначається місце народження, зазначено адресу місця проживання АДРЕСА_3, а позивач зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_2 ; відсутній пункт про роз`яснення позивачу прав за ст. 268 КУпАП та строк оскарження за ст. 289 КУпАП (підпис особи, притягнутої до адміністративної відповідальності). Тому вважає, що постанова серії ЕАК № 1664121 від 24.10.2019 року підлягає скасуванню.

Ухвалою судді від 12 листопада 2019 року відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду.

В судове засідання позивач не з`явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, надав до суду заяву, в якій просив проводити судовий розгляд справи за його відсутності та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, причини неявки суд не повідомив. Відзив на позов не надіслав.

Третя особа свого представника в судове засідання не направила, про дату, час та місце судового засідання була повідомлена належним чином, причини неявки суд не повідомила. Пояснень від третьої особи не надійшло.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи.

У зв`язку з неприбуттям у судове засідання всіх учасників справи, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду, відповідно до положень ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи та надані докази, суд вважає необхідним відмовити у задоволенні позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно постанови серії ЕАК № 1664121 від 24.10.2019 року про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесеної інспектором 4 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом поліції Журавльовим Валерієм Віталійовичем, копія якої долучена до матеріалів справи, ОСОБА_1 , позивача у справі, притягнуто до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 гривень.

Як вбачається із зазначеної постанови, 24 жовтня 2019 року, о 22 годині 48 хвилин, на 58 км автодороги МО1 Е95 в напрямку м. Чернігова, ОСОБА_1 керував автомобілем «Daewoo Lanos» НОМЕР_3 з причіпом НОМЕР_4 , у якого в темну пору доби та в умовах недостатньої видимості (туман) не горіли лампи задніх габаритних ліхтарів, чим порушив вимоги п. 31.6 «б» ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Не погодившись з постановою від 24.10.2019 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесеної інспектором 4 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом поліції Журавльовим Валерієм Віталійовичем, позивач звернувся з адміністративним позовом до суду.

Вирішуючи спір відповідно до встановлених обставин справи та відповідних їм правовідносин, суд виходить з наступного.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема, з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

На виконання цих завдань адміністративного судочинства України, суд при вирішенні публічно-правового спору виходить з наступного.

Згідно із ст. 2 Закону України «Про дорожній рух» законодавство про дорожній рух складається з цього Закону та актів законодавства України, що видаються відповідно до нього.

Як зазначено в ст. 14 цього Закону, учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема, знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Порядок дорожнього руху на території України встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 19.1 «в» ПДР України передбачено, що у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості незалежно від ступеня освітлення дороги, а також у тунелях на причепах та транспортних засобах, що буксируються, - габаритні ліхтарі.

В підпункті «б» пункту 31.6 ПДР України зазначено, що забороняється подальший рух транспортних засобів, у яких, зокрема, у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості не горять лампи фар чи задніх габаритних ліхтарів.

Частиною 1 ст. 121 КУпАП передбачено відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Оскаржуваною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП, яка передбачає відповідальність, зокрема, за керування транспортним засобом, що має несправності зовнішніх світлових приладів у темну пору доби.

За змістом статті 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справ про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За приписами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про дміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно із ст. 252 цього Кодексу орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Виходячи з наведеного, висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення мають бути зроблені на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів.

Статтею 40 Закону України «Про Національну поліцію» (далі Закон № 580-VIII) визначено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Тобто положення Закону № 580-VIII надають право поліції використовувати інформацію відеозапису та фотокартки в якості речових доказів наявності або відсутності факту правопорушення.

На підтвердження вчиненого позивачем адміністративного правопорушення Управлінням патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції на виконання ухвали суду надано відеозаписи з бодікамери інспектора поліції на DVD диску.

З переглянутого відеозапису під назвою «Відео срочно.mp4» (DSJ_0/10/24 22:39:47) видно, що за допомогою бодікамери зафіксовано як інспектор поліції підходить до зупиненого транспортного засобу, представляється та повідомляє про причину зупинки транспортного засобу, про порушення водієм транспортного засобу п. 31.6 «б» Правил дорожнього руху України, роз`яснює ч. 1 ст. 121 КУпАП, за якою, в тому числі, передбачено відповідальність за порушення п. 31.6 «б» Правил дорожнього руху України; встановлює на підставі посвідчення водія його особу, яким виявився ОСОБА_1 , а також повідомляє про те, що відносно нього буде винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, роз`яснює порядок її оскарження та порядок і строк сплати штрафу. Крім того, з даного відеозапису, а саме о 22:48:27 годин видно, як ОСОБА_1 намагається полагодити лампи задніх габаритних ліхтарів. ОСОБА_1 запитує у інспектора поліції про можливість обмежитись попередженням в разі, якщо він на місці зупинки усуне несправність, на що інспектор поліції роз`яснює диспозицію інкримінованої статті та повідомляє, що буде винесено постанову за вчинення даного правопорушення. О 22:53:56 інспектор поліції надає Захарченку В.В. постанову про накладення адміністративного стягнення для ознайомлення.

З переглянутого відеозапису під назвою «Відео срочно.mp4» (DSJ_0/10/24 22:39:47) видно, що за допомогою бодікамери зафіксовано як інспектор поліції о 22:54:48 з`ясовує у ОСОБА_1 про справність аварійних сигналів на причепі, на що останній відповідає про те, що йому не відомо чи працюють аварійні сигнали причепа.

Таким чином, відеозаписи на DVD диску, зафіксовані бодікамерою інспектора поліції, оцінюються як доказ вчиненого правопорушення в розумінні ст. 251 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Аналізуючи доводи позивача про порушення поліцейським вимог ст. 268 КУпАП при винесенні оскаржуваної постанови, суд виходить з такого.

Згідно з частиною першою статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі. Крім того, у цій правовій нормі передбачено, що справа про адміністративне правопорушення повинна розглядатися в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; за відсутності такої особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об`єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу про адміністративне правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності.

Європейський суд з прав людини в пункті 32 справи «Максименко проти України» обґрунтував необхідність забезпечення юридичної допомоги у випадку, коли інтереси правосуддя вимагають, щоб цій особі була надана така допомога. Інтереси правосуддя вимагають забезпечення обов`язкового представництва у випадку, коли йдеться про позбавлення особи свободи.

Інші доводи, наведені позивачем у позовній заяві, зокрема, зазначення у постанові адреси, за якою він не проживає, а також відсутність в постанові пункту про дату народження правопорушника, не спростовують вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП.

Частинами 1, 2 ст.77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, який у даному випадку відповідачами виконано.

За таких обставин суд вважає рішення відповідача - інспектора роти № 1 батальйону № 4 УПП у м. Києві ДПП старшого лейтенанта поліції Журавльова В.В. про винесення постанови відносно позивача правомірним, винесеним з дотриманням вимог ст. 245, 280 КУпАП, оскільки судом достовірно встановлений факт наявності в діях позивача порушення п. 31.6 «б» ПДР України та правомірності притягнення його до адміністративної відповідальності з накладенням штрафу відповідно до санкції частини 1 статті 121 КУпАП.

Судом при дослідженні спірної постанови встановлена відповідність останньої вимогам статей 256, 283-285 КУпАП та відповідність розміру накладеного штрафу межам санкції ч. 1 ст. 121 КУпАП, за якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності.

З урахуванням наведеного, підстав для задоволення позову немає.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Керуючись ст. ст. 243-246, 286 КАС України, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Залишити постанову серії ЕАК № 1664121 від 24.10.2019 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесену інспектором роти № 1 батальйону № 4 Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом поліції Журавльовим Валерієм Віталійовичем, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП та накладення штрафу в розмірі 340 гривень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду через Славутицький міський суд. Апеляційні скарги можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ;

Відповідач: інспектор 4 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції старший лейтенант поліції Журавльов Валерій Віталійович, адреса місця знаходження: м. Київ, вул. Народного ополчення, 9;

Третя особа: Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції, юридична адреса: м. Київ, вул. Народного ополчення, 9.

Суддя Н. Ф. Теремецька