Справа № 464/6381/19
Суддя: Кравців Олег Романович
Дата ухвалення: 2019-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №464/6381/19
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

24 грудня 2019 року

Суддя Львівського окружного адміністративного суду Кравців О.Р. одержав матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради про визнання протиправним та скасування розпорядження,-

в с т а н о в и в:

До Сихівського районного суду м. Львова звернулася ОСОБА_1 з позовною заявою до Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради, яка надійшла до суду 26.11.2019, про визнання протиправним та скасування розпорядження №776 від 24.10.2019 про визначення способу участі у вихованні та спілкуванні гр. ОСОБА_2 з донькою, ОСОБА_3 , 2013 ІНФОРМАЦІЯ_1 народження.

В обґрунтування позовної заяви зазначено про те, що оскаржуване розпорядження винесене з порушення вимог чинного законодавства, а в його основу лягли протокольні рішення комісії з питань захисту прав дитини при Сихівській районній адміністрації та висновок служби у справах дітей, за результатами розгляду заяви гр. ОСОБА_2 , про визначення способу участі у вихованні та спілкуванні з донькою ОСОБА_3 .

Позивач покликається на те, що на комісії чи то на опікунській раді порушено процедуру її проведення. Будучи присутніми на відповідному засіданні сторона позивача не зрозуміла що за люди та з якою метою зібралися, комісією не вивчено жодного факту заявника. Зокрема на засіданні не вивчено медичного стану гр. ОСОБА_2 , ні психологічного його образу, не з`ясовано де він працює, чому 6 років не бачився з дитиною, чи судимий, чи зловживає психотропними речовинами.

Оскаржуване розпорядження лягло в основу нового конфлікту, гр. ОСОБА_2 після його отримання почав здійснювати на позивача психологічний та фізичний тиск.

Висновок та рішення органу опіки чи піклування, є дорадчим, опікунська рада не є органом опіки і піклування, повноваження опікунської ради визначені дорадчою функцією, а їхнє рішення не має обов`язкового характеру.

Позивач зверталася до органів поліції та Генеральної прокуратури для проведення перевірок щодо зловживання службовим становищем відповідного органу.

Вважає, що оскаржуване розпорядження порушує права позивача та її доньки.

Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 29.11.2019 у справі №464/6381/19 (провадження №2-а/464/232/19) цю справу передано на розгляд Львівського окружного адміністративного суду.

Вказана справа надійшла до Львівського окружного адміністративного суду 23.12.2019 за вх. №49637 та згідно з Витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями таку передано судді Кравціву О.Р.

Відповідно до ч. 8 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) питання про відкриття провадження в адміністративній справі суддя вирішує протягом п`яти днів з дня надходження до адміністративного суду позовної заяви, заяви про усунення недоліків позовної заяви у разі залишення позовної заяви без руху, або отримання судом у порядку, визначеному частинами третьою - шостою цієї статті, інформації про місце проживання (перебування) фізичної особи.

Згідно з п.п. 3, 6 ч. 1 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим ст.ст. 160, 161, 172 цього Кодексу, чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Завданням адміністративного судочинства, відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до визначення термінів у підпунктах 1 та 2 ч. 1 ст. 4 КАС України, адміністративна справа переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; а публічно-правовий спір - спір, у якому:

- хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або

- хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або

- хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи;

У підпункті 7 ч. 1 ст. 4 КАС України визначено, що суб`єкт владних повноважень орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Таким чином, визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є наявність публічно-правового спору, тобто спору, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, який виник у зв`язку з виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій і вирішення якого безпосередньо не віднесено до юрисдикції інших судів.

Юрисдикція адміністративних судів визначена у ст. 19 КАС України, зокрема, згідно з п. 1 ч. 1 якої, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження

При цьому публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою класифікації спору як публічно-правового. Однак сама по собі така участь не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим і відносити його до справ адміністративної юрисдикції. Визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб згідно з пунктом 10 частини другої статті 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) може бути способом захисту цивільних прав та інтересів.

Частиною 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у приватноправових правовідносинах, а, по-друге, спеціальний суб`єктний склад цього спору, у якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа.

Приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи особистого немайнового інтересу учасника таких відносин. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу конкретного суб`єкта, що підлягає захисту у спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Отже до справ адміністративної юрисдикції належать публічно-правові спори, які виникають, зокрема, з приводу виконання чи невиконання органом виконавчої влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою чи службовою особою або іншим суб`єктом публічно-владних управлінських функцій і не обумовлені порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу конкретного суб`єкта, що підлягає захисту у спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин.

Предметом розгляду у цій справі є правомірність/неправомірність розпорядження Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради від 24.10.2019 за №776 «Про визначення способу участі у вихованні та спілкуванні гр. ОСОБА_2 з донькою, ОСОБА_3 , 2013 ІНФОРМАЦІЯ_1 народження».

Слід зазначити, що якщо особа стверджує про порушення її прав наслідками, що спричинені рішенням суб`єкта владних повноважень, яке вона вважає неправомірним, і такі наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних прав або інтересів цієї особи чи пов`язані з реалізацією нею майнових або особистих немайнових прав чи інтересів, то визнання незаконним вказаного рішення і його скасування є способом захисту відповідних цивільних прав та інтересів.

Спірні у цій справі правовідносини виникли з приводу реалізації та захисту особистих немайнових прав та інтересів позивача ОСОБА_1 та її доньки, гарантованих Сімейним кодексом України.

Своєю чергою оскаржуване розпорядження, хоч і прийняте суб`єктом владних повноважень, спрямоване на реалізацію приписів сімейного законодавства та впливає, насамперед, на особисті немайнові права позивача та ОСОБА_2 як батьків ОСОБА_3 .

З огляду на викладене суд дійшов висновку про приватноправовий характер спірних у цій справі правовідносин.

Зважаючи на суб`єктний склад та характер правовідносин у цій справі, наведені в позовній заяві доводи ОСОБА_1 , суд дійшов висновку про необхідність розгляду цієї справи в порядку цивільного судочинства.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 5 ст. 242 КАС України).

Зазначена вище правова позиція відповідає висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеному у постанові від 23.10.2019 у справі №352/536/17 (провадження № 11-113апп19), від 06.11.2019 у справі № 756/4477/18 (провадження №11-607апп19) під час розгляду спору у подібних правовідносинах.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Зважаючи на викладене у відкритті провадження у справі слід відмовити.

Відповідно до приписів ч. 6 ст. 170 КАС України у разі відмови у відкритті провадження в адміністративній справі з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд такої справи.

Таким чином позивачу слід роз`яснити, що вказану справу належить розглядати в порядку цивільного судочинства.

Повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається (ч. 5 ст. 170 КАС України).

Керуючись ст.ст. 2, 4, 19, 170, 171, 241-243, 248, 256, 294, 295, пп. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

у х в а л и в :

1. У відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради про визнання протиправним та скасування розпорядження відмовити.

2. Копію ухвали про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами надіслати особі, яка подала позовну заяву невідкладно.

3. Роз`яснити позивачу, що розгляд цієї справи належить здійснювати в порядку цивільного судочинства. Повторне звернення до адміністративного суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Ухвала про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду у п`ятнадцятиденний строк з дня її складення через Львівський окружний адміністративний суд.

Суддя Кравців О.Р.