Справа № 766/15943/17
Суддя: Майдан С. І.
Дата ухвалення: 2019-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2019 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Майдан С.І.,

за участю секретаря Романенко І.О.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Ландарь О.М.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін в м.Херсоні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, третя особа Приватне акціонерне товариство «Акумуляторний завод «САДА» про визнання протиправним та скасування рішення суб`єкта владних повноважень, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач 19.09.2017 року звернувся до суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, третя особа Приватне акціонерне товариство «Акумуляторний завод «САДА» про визнання протиправним та скасування рішення суб`єкта владних повноважень, зобов`язання вчинити певні дії. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2. Відповідачем прийнято рішення про відмову позивачу у призначенні даної пенсії, у зв`язку з тим, що немає підстав для зарахування до пільгового стажу за Списком №2 періоду роботи з 01.04.2003 року по 26.06.2007 року. Позивач, вважає вказане рішення протиправним, оскільки відповідачем не враховано до пільгового стажу зазначений період трудової діяльності.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 02.10. 2017 року відкрито провадження у справі.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 22.05. 2018 року розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити їх в повному обсязі з підстав, зазначених в позовній заяві.

Представник відповідача надав до суду відзив, згідно якого не погоджується з позовними вимогами позивача, вважає їх такими, що суперечать чинному законодавству та не підлягають задоволенню. Відповідно до відзиву відповідача, атестація робочого місця є обов`язковою умовою для зарахування пільгового стажу періодів роботи після 21.08.1992 року. За матеріалами трудової книжки гр. ОСОБА_1 працював начальником дільниці формування з 01.04.2003 по 31.07.2016 на ВАТ Акумуляторний завод «САДА». Також, до заяви від 14.03.2017 позивачем було надано: трудову книжку НОМЕР_1 ; довідку від 15.12.2016 №176-12/2016 про підтвердження роботи на пільгових умовах на ВАТ Акумуляторний завод «САДА»; копії наказів від 25.11.2002 №291, від 26.06.2007 №75, від 26.06.2012 №115 «Про результати атестації робочих місць за умовами праці» з додатками переліку посад, яким підтверджено право на пільгове пенсійне забезпеч, працівників ВАТ Акумуляторний завод «САДА»; копія наказу від 01.04.2003 №32 про переведення гр. ОСОБА_1 , копії висновків від 25.12.2002 №133, від 02.07.2007 №73, від 24.09.2012 №63 щодо експертизи якості робочих місць у ВАТ Акумуляторний завод «САДА». Згідно довідки від 15.12.2016 № 176-12/2016 гр. ОСОБА_2 працював на посаді начальника дільниці формування цеху батарейного формування з 01.04.2003 по 31.07.2016. Згідно запису трудової книжки заявник був переведений з 01.04.2003 начальником дільниці формування, цех не зазначено, проте в наказі від 01.04.2003 №32 гр. ОСОБА_1 переведений на посаду начальника дільниці формування АКБ без визначення цеху. В довідці про результати перевірки достовірності наявності трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах від 24.05.2017 №217/1-23 зазначено, що згідно відомостей нарахування заробітної плати за перевіряємий період, з 01.04.2003 по теперішній час, значиться ОСОБА_1 , займана посада - начальник ділянки цеха батарейного формування. Листом від 19.06.2017 №242-06/2017 ПрАТ «Акумуляторний завод САДА» не роз`яснює причину та не виправляє невідповідність записів трудової книжки, атестації робочих місць та інших документів гр. ОСОБА_1 щодо роботи на посаді начальника дільниці по атестації від 25.11.2002 №291 та згідно відомостей нарахування заробітної плати. Листом від 08.08.2017 №290-97/2843-7/7 з Департаменту соціального захисту населення запропоновано звернутись до Державної служби України питань праці. Листом від 20.07.2017 №01-08/1/4231 з Головного управління Держпраці у Херсонській області повідомлено про неможливість усунення помилки. Отже, враховуючи вищезазначене, період роботи ОСОБА_1 з 01.04.2003 по 26.06.2007 неможливо зарахувати в стаж, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення. В пільговий стаж заявника можливо лише зарахувати період з 26.06.2007 по 31.07.2016 по результатам атестації робочих місць від 26.06.2007 №75, який складає 9 років 1 місяць 5 днів, що недостатньо для призначення пенсії за віком №2 при досягнення 55 років. В судовому засіданні просив в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Представник третьої особи в судовому засіданні вважав, що позов підлягає задоволенню. В останнє судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав.

Заслухавши осіб, що приймали участь у справі, свідків, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Судом встановлено, що позивач в період з 01.04.2003 року по 31.07.2016 року працював начальником дільниці формування на ВАТ «Акумуляторний завод «САДА». Станом на 12.02.2017 року трудовий стаж ОСОБА_1 складав 32 роки 5 місяців 6 днів.

ОСОБА_1 14.03.2017 р. звернувся до Херсонського об`єднаного управління пенсійного фонду України Херсонської області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 згідно ст.13 Закону України Про пенсійне забезпечення.

Протоколом №38 від 21.08.2017 року Херсонське об`єднане управління Пенсійного фонду України Херсонської області, правонаступником якого є ГУ ПФУ в Херсонській області, відмовило ОСОБА_1 у призначенні пенсії згідно п.«б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» через відсутність необхідного пільгового стажу роботи (12 років 6 місяців) з тих підстав, що робітники, професії і посади яких передбачені в Списках №1 і 2, користуються правом на пенсію за віком при умові, якщо їх праця в період роботи після введення в дію Закону України «Про пенсійне забезпечення» відповідає умовам (показникам), зазначеним в Списках, що повинно підтверджуватися результатами атестації робочих місць на підприємствах, установах, організаціях. Отже, атестація робочого місця обов`язково потрібна для зарахування до пільгового стажу періодів роботи після 21.08.1992 року. У зв`язку з відсутністю атестації робочого місця період роботи ОСОБА_1 з 01.04.2003 по 26.06.2007 року неможливо зарахувати в стаж, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення. В пільговий стаж заявника можливо зарахувати період з 26.06.2007 по 31.07.2016 року по результатам атестації робочих місць від 26.06.2007 №75, який складає 9 років 1 місяць 5 днів, що недостатньо для призначення пенсії за віком список №2 при досягненні 55 років.

До заяви від 14.03.2017 року позивачем було надано: трудову книжку НОМЕР_1 ; довідку від 15.12.2016 року №176-12/2016 про підтвердження роботи на пільгових умовах на ВАТ «Акумуляторний завод «САДА»; копії наказів від 25.11.2002 року №291, від 26.06.2007 року №75, від 26.06.2012 року №115 «Про результати атестації робочих місць за умовами праці» з додатками переліку посад, якими підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення працівників ВАТ «Акумуляторний завод «САДА»; копію наказу від 01.04.2003 року №32 про переведення ОСОБА_1 ; копії висновків від 25.12.2002 року №133, від 02.07.2007 року №73, від 24.09.2012 року №63 щодо експертизи якості робочих місць у ВАТ «Акумуляторний завод «САДА».

Згідно довідки від 15.12.2016 року №176-12/2016 року позивач працював на посаді начальника дільниці формування цеху батарейного формування з 01.04.2003 року по 31.07.2016 року.

Згідно запису трудової книжки ОСОБА_1 був переведений з 01.04.2003 року начальником дільниці формування, цех не зазначено, проте в наказі від 01.04.2003 року №32 позивач переведений на посаду начальником дільниці формування АКБ без визначення цеху.

В довідці про результати перевірки достовірності наявності трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах від 24.05.2017 року №217/1-23 зазначено, що згідно відомостей нарахування заробітної плати за перевіряємий період, з 01.04.2003 року по теперішній час, значиться ОСОБА_1 , займана посада начальник ділянки цеха батарейного формування.

В переліку робочих місць, робітникам яких підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення по списку №1 та №2, затвердженому наказом директора від 25.11.2002 №291 "Про результати атестації робочих місць за умовами "праці для встановлення права робітників на пільгове пенсійне забезпечення по списку №1 та №2" цех батарейного формування віднесено до списку №1, атестована професія випробувач формувальник (посада заявника - начальник дільниці формування цеху батарейного формування відсутня).

Листом від 19.06.2017 №242-06/2017 ПрАТ "Акумуляторний завод САДА" не роз`яснює причину та не виправляє невідповідність записів трудової книжки, атестації робочих місць та інших документів ОСОБА_1 щодо роботи на посаді начальника дільниці по атестації від 25.11.2002 №291 та згідно відомостей нарахування заробітної плати.

Листом від 08.08.2017 №290-97/2843-7/7 з Департаменту соціального захисту населення запропоновано звернутись до Державної служби України з питань праці. Листом від 20.07.2017 № 01-08/1/4231 з Головного управління Держпраці у Херсонській області повідомлено про неможливість усунення помилки.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Однією із основних засад (принципів) адміністративного судочинства відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 2 КАС України є змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Під час розгляду спорів щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень суди, незалежно від підстав, наведених у позовній заяві, повинні перевіряти їх відповідність усім зазначеним вимогам (пункт 1 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ від 06.03.2008 року №2).

Встановлення невідповідності діяльності суб`єкта владних повноважень хоча б одному із зазначених критеріїв для оцінювання його рішень, дій та бездіяльності може бути підставою для задоволення адміністративного позову, однак за умови, що встановлено порушення прав, свобод та інтересів позивача.

З наведеного вбачається, що неодмінною умовою для задоволення вимог адміністративного позову є встановлення факту порушення прав особи протиправними рішеннями або діями (бездіяльності) суб`єкта владних повноважень.

Згідно до ч.2 Положення про Пенсійний фонд України, що затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.2014 року №280, Пенсійний фонд України у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та Законів України, актів Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства. Тобто, у спірних правовідносинах орган Пенсійного фонду України здійснює свої повноваження в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Законами України.

Суд вважає, що в діях Управління відсутні ознаки протиправності з огляду наступне:

Пунктом 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що до запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди пенсії застрахованим особам, які працювали або працюють на посадах що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах, призначають за нормами Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за умови наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Згідно з вимогами п.«б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (зі змінами) право на пенсію за віком на пільгових умовах мають працівники зайняті повний робочий день на роботах із шкідливими і важливими умовами праці, за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваними постановами Кабінету Міністрів України і за результатами атестації робочих місць, зокрема, чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років 6 місяців, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам (чоловікам), які мають не менше половини стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, встановленого абзацом першим частини першої ст.26 З України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи.

Відповідно до Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2005 №1148, для підтвердження стажу роботи зі шкідливими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій зі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі - Порядок).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховується до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування Списків або їхні номери, до яких включається цей період роботи, первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана довідка.

Таку довідку видає підприємство, де працювала особа, або його правонаступник.

Робітники, професії і посади яких передбачені в Списках №1 і 2, користуються правом на пенсію за віком при умові, якщо їх праця в період роботи після введення в дію Закону України «Про пенсійне забезпечення» відповідає умовам (показникам), зазначеним у Списках, що повинно підтверджуватися результатами атестації робочих місць на підприємствах, установах, організаціях.

Пенсії на пільгових умовах призначають відповідно до Списків №2 виробництв, професій, посад і показників, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах, які затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 №1173, постановами Кабінету Міністрів України від 26.01.1991 №10, від 11.03.1994 №162, від 16.01.2003 №36 та від 24.06.2016 №461.

Згідно Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 №383 під час визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що були чинними на період роботи особи. При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, який здійснюється за рахунок коштів Пенсійного фонду з наступним відшкодуванням Фонду відповідними підприємствами, установами та організаціями витрат на виплату та доставку пільгових пенсій згідно Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою Правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 №21-1 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України від 16.01.2004 № 64/8663.

Відповідно до пункту «б» частини першої статті 13 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-ХІІ) мають право на пенсію за віком на пільгових умовах, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації, та розробленими на виконання цієї постанови Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 01 вересня 1992 року № 41 (далі - Методичні рекомендації).

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку проведення атестації та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Відповідно до положень Порядку проведення атестації відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров`я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Комплексний аналіз норм Закону № 1788-ХІІ та Порядку проведення атестації дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту «б» статті 13 Закону № 1788-ХІІ є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Відсутність підтвердження вищезгаданих обставин не породжує виникнення права на зарахування пільгового стажу.

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права викладено раніше Верховним Судом України, зокрема, у постанові Верховного Суду України від 10 вересня 2013 року (справа № 21-183а13), та Верховним Судом, зокрема, у постанові від 23 січня 2018 року (справа № 732/2003/14) та постанові від 15.02.2019 року (справа №708/1338/16-а).

Отже, враховуючи вищезазначене, період роботи позивача з 01.04.2003 року по 26.06.2007 року неможливо зарахувати в стаж, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення.

В пільговий стаж позивача можливо лише зарахувати період з 26.06.2007 року по 31.07.2016 року по результатам атестації робочих місць від 26.06.2007 року №75, який складає 9 років 1 місяць 5 днів, що недостатньо для призначення пенсії за віком список №2 при досягнення 55 років.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що відсутні підстави для задоволення позову.

Керуючись ст.ст.122, 123, 241, 243, 246, 250, 295 КАС України, суд

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, третя особа Приватне акціонерне товариство «Акумуляторний завод «САДА» про визнання протиправним та скасування рішення суб`єкта владних повноважень, зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Херсонський міський суд Херсонської області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: С.І. Майдан

Повний текст рішення суду виготовлений 17.12.2019 року.

Суддя: С.І. Майдан