Справа № 200/4362/19-а
Суддя: Шарапа В.М.
Дата ухвалення: 2019-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
Іменем України

24 грудня 2019 року

Київ

справа №200/4362/19-а

адміністративне провадження №К/9901/20245/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Шарапи В.М.,

суддів: Желєзного І.В., Чиркіна С.М.,

розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу Міністерства оборони України на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 23.04.2019 у складі судді Галатіної О.О. та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 26.06.2019 у складі колегії суддів: Геращенка І.В. (головуючий суддя), Міронової Г.М., Сіваченка І.В. у справі №200/4362/19-а за позовом ОСОБА_1 до Міністерство оборони України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії щодо доплати одноразової грошової допомоги

ОПИСОВА ЧАСТИНА
Короткий зміст позовних вимог і рішень судів першої та апеляційної інстанцій:
1. ОСОБА_1 (надалі - ОСОБА_1 ) звернувся до суду з адміністративним позовом до Міністерства оборони України (надалі - МОУ), в якому просив:

1.1. визнати протиправними дії МОУ щодо прийняття пункту 15 Протоколу №13 засідання Комісії МОУ з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 08.02.2019;

1.2. скасувати пункт 15 Протоколу №13 засідання Комісії МОУ з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 08.02.2019;

1.3. зобов`язати МОУ повторно розглянути заяву з документами ОСОБА_1 подану про доплату одноразової грошової допомоги та прийняти рішення, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні;

2. Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 23.04.2019, яке залишене без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 06.06.2019, позовні вимоги задоволено частково.

2.1. Визнано протиправним і скасовано пункт 15 Протоколу засідання Комісії МОУ з розгляду питань пов`язаних із призначенням та виплатою одноразової грошової допомоги і компенсаційних сум №13 від 08.02.2019.

2.2. Зобов`язано МОУ повторно розглянути заяву ОСОБА_1 подану про доплату одноразової грошової допомоги та прийняти рішення, з урахуванням правової оцінки, наданої у рішенні суду.

2.3. В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

3. Судами попередніх інстанцій під час судового розгляду справи встановлено наступні обставини:

3.1. ОСОБА_1 під час проходження військової служби у Збройних Силах СРСР у військовій частині НОМЕР_1 приймав участь у бойових діях в Демократичній Республіці Афганістан з 05.07.1986 по 02.10.1988, що підтверджується довідкою від 19.05.2015 №49, виданою Маріупольським об`єднаним міським військовим комісаріатом.

3.2. З витягу із протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв від 13.03.2013 №569 вбачається, що осколкові поранення голови, верхніх кінцівок, лівої: ноги, ЗЧМТ (контузія, 1987 року) колишнього військовослужбовця ОСОБА_1 1966 року народження, наслідком яких стали множинні рубці голови та обличчя, лівого ліктьового суглобу, правого передпліччя та лівої гомілки розміром від 0,6X0,2 см до 5,3X1,1 см., що підтверджується висновком спеціаліста у галузі судово-медичної експертизи Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи №407/ж від 05.03.2013 та які у подальшому призвели до розвитку захворювань: стійких залишкових явищ перенесеної ЗЧМ (1987 рік, контузія головного мозку) у вигляді післятравматичної та дисциркуляторної енцефалопатії II ст. з вираженим церебростетічним синдромом, розсіяною пірамідною симптоматикою, вегето-судинною дисфункцією, емоційно вольовою нестійкістю. Післятравматичного церебрального арахноїдиту з лікворо-гіпертензивним синдромом, центральною вестибулярною дисфункцією III ст., стійко вираженим цефалічним синдромом, що підтверджується військово-обліковими та медичними документами - поранення, контузія, захворювання, так - пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велись бойові дії.

3.3. У відповідності до довідки до акта первинного огляду медико-соціальною експертною комісією серії 10 ААБ №436055 від 07.05.2015 позивачу встановлено ІІІ групу інвалідності внаслідок поранення (контузія), пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.

3.4. У відповідності до довідки до акта первинного огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВ №0602240 від 20.09.2016 позивачу встановлено ІІ групу інвалідності внаслідок поранення (контузія), пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.

3.5. 22.09.2016 ОСОБА_1 видано посвідчення про те, що він є інвалідом ІІ групи серії НОМЕР_2 .

3.6. Рішеннями Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 23.08.2016 в справі №263/6739/16-а та Донецького окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2018 року в справі №0540/8459/18-а, які набрали законної сили, встановлено ту обставину, що ІІ група інвалідності встановлена ОСОБА_1 20.09.2016.

3.7. У квітні 2018 року позивач звернувся із заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 про призначення та виплату йому одноразової грошової допомоги у відповідності до вимог статті 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 №2011-XII (надалі - Закон №2011-XII) у зв`язку із встановленням йому ІІ групи інвалідності.

3.8. Листом ІНФОРМАЦІЯ_1 від 25.05.2018 №СЗ/432 ОСОБА_1 надана відповідь, за змістом якої, посилаючись на вимоги статті 16-3 Закону №2011-XII позивачу відмовлено у призначенні та виплаті йому одноразової грошової допомоги у зв`язку із тим, що ІІ група інвалідності встановлена йому понад дворічний термін після первинного встановлення інвалідності.

3.9. З протоколу засідання комісії МОУ з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 08.02.2019 №13 вбачається, що позивачу було відмовлено у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги, оскільки зміна набуття групи інвалідності відбулося протягом двох років після первинного встановлення йому інвалідності.

4. Задовольняючи позовні вимоги суди попередніх інстанцій виходили з того, що право особи на одержання одноразової грошової допомоги не може підлягати часовим обмеженням і залежати від того чи пройшов дворічний термін з часу первинного огляду і встановлення інвалідності, оскільки першочергово є встановленим той факт, що особа отримала незворотні негативні зміни стану здоров`я внаслідок перебування на військовій службі.

Короткий зміст вимог та узагальнені доводи касаційної скарги:
5. Відповідачем подано касаційну скаргу на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 23.04.2019 та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 26.06.2019, в якій просить оскаржувані судові рішення скасувати і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

5.1. Аргументи скаржника на обґрунтування доводів касаційної скарги зводяться до неправильного застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення ними норм процесуального права. Зокрема, скаржник посилається на те, що первинне встановлення позивачу ІІІ групи інвалідності мало місце 22.04.2013, а зміна групи інвалідності на ІІ групу відбулась 20.09.2016, тобто понад дворічного терміну після її первинного встановлення, що є підставою для відмови у призначенні та виплаті йому одноразової грошової допомоги відповідно до частини 4 статті 16-3 Закону №2011-XII. Крім того, скаржник наголошує на тому, що позивачем не надано документів, які б свідчили про при причини та обставини поранення (контузії), яке слугувало причиною інвалідності.

6. Позивачем подано відзив на касаційну скаргу, в якому просить залишити її без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

6.1. На обґрунтування відзиву зазначає, що оскаржувані судові рішення ухвалені на основі правильного застосування норм матеріального права та з дотриманням норм процесуального права, тому вважає доводи касаційної скарги є безпідставними та необґрунтованими.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА
Висновки суду за результатами розгляду касаційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд касаційної інстанції:
7. Під час розгляду касаційної скарги колегія суддів враховує положення частин 1-2 статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України), у відповідності до яких суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

8. Згідно зі статтею 41 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 №2232-XII (надалі - Закон №2232-XII), виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

9. Статтею 16 Закону №2011-XII передбачено, що одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

10. Механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги врегульований статтею 16-3 Закону №2011-XII. Так, ключовим правовим питанням при вирішенні даної справи була правильність застосування до спірних правовідносин частини 4 статті 16-3 Закону № 2011-XII.

11. Зокрема, вперше порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги запроваджений з 01.01.2014 шляхом доповнення Закону №2011-XII статтею 16-3 (в редакції Закону України від 04.07.2012 №5040-VI "Про внесення змін до деяких законів України з питань соціального захисту військовослужбовців").

12. Частиною 4 статті 16-3 Закону №2011-XII, яка набрала чинності з 01.01.2014, визначено, що у разі якщо протягом двох років військовослужбовцю, військовозобов`язаному або резервісту після первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено вищу групу інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає їм право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата провадиться з урахуванням раніше виплаченої суми.

13. З метою реалізації норм статті 16-3 Закону №2011-XII Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975 було затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (надалі - Порядок №975).

14. У свою чергу, відповідно до пункту 3 Порядку №975, днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності є дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.

15. Згідно з пунктом 8 Порядку №975, якщо протягом двох років військовослужбовцю, військовозобов`язаному та резервісту після первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії вищу групу чи іншу причину інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає їм право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата провадиться з урахуванням раніше виплаченої суми.

16. Отже, обмеження дворічним строком, протягом якого зміна групи інвалідності, її причин або ступеня втрати працездатності є підставою для виплати особі одноразової грошової допомоги, введені лише починаючи з 01.01.2014.

17. За таких умов норми частини 4 статті 16-3 Закону №2011-XII застосовуються до правовідносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто після 01.01.2014.

18. Згодом, Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 06.12.2016 №1774-VIII (який набрав чинності з 01.01.2017) частину 4 статті 16-3 Закону №2011-XII доповнено абзацом другим такого змісту: "У разі зміни групи інвалідності, її причини або ступеня втрати працездатності понад дворічний термін після первинного встановлення інвалідності виплата одноразової грошової допомоги у зв`язку із змінами, що відбулися, не здійснюється".

19. Тому, при вирішенні судами питання щодо правомірності відмови у виплаті особі одноразової грошової допомоги з підстав, визначених частиною 4 статті 16-3 Закону №2011-XII визначальним є те, коли відбулось первинне встановлення інвалідності цій особі.

20. У разі якщо інвалідність особі була вперше встановлена до 01.01.2014, а зміна групи інвалідності, її причин або ступеня втрати працездатності відбулись після січня 2014 року, то обмеження строком до таких правовідносин не застосовується.

21. Аналогічна позиція у подібних правовідносинах, за участю цих самих осіб, була висловлена Верховним Судом у постановах від 20.03.2018 у справі №295/3091/17, від 22.08.2019 у справі №806/2180/18, від 30.10.2019 справа №806/815/16.

22. Водночас, під час розгляду і вирішення даної адміністративної справи, суди попередній інстанцій, взагалі не встановили обставини щодо того, коли саме відбулось первинне встановлення позивачу групи інвалідності.

23. При цьому, посилання судів попередніх інстанцій на наявні у матеріалах адміністративної справи довідки до актів огляду медико-соціальною експертною комісією серії 10 ААБ №436055 від 07.05.2015, серії АВ №0602240 від 20.09.2016, як на довідки до актів первинного огляду позивача, не відповідають дійсним обставинам справи, оскільки у самих довідках зазначено, що комісією в обох випадках проводився повторний огляд ОСОБА_1 .

24. Крім того, суди попередніх інстанцій вказали, що підстава для відмови у призначенні та виплаті позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку із тим, що ІІ група інвалідності встановлена йому понад дворічний термін після первинного встановлення інвалідності, була зазначена у листі ІНФОРМАЦІЯ_1 від 25.05.2018 №СЗ/432, проте, копія такого листа не міститься у матеріалах адміністративної справи.

25. Натомість, у пункті 15 протоколу засідання комісії МОУ з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 08.02.2019 №13, який є предмет оскарження в межах заявленого позову, окрім наведеної підстави, зазначені також інші причини відмови у призначенні та виплаті позивачу одноразової грошової допомоги, а саме, покладення обов`язку здійснення виплати цієї допомоги на Державну прикордонну службу України та ненадання ОСОБА_1 документу, що свідчить про причини та обставини поранення, передбаченого пункту 11 Порядку №975. Разом з тим, судами попередніх інстанцій не надано жодної оцінки наведеним обставинам.

26. Частиною 4 статті 9 КАС України передбачено, що суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

27. Статтею 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному і об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

28. Таким чином, судами попередніх інстанцій при прийнятті оскаржуваних судових рішень допущені порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

29. За приписами частини 2 статті 353 КАС України, підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо: суд не дослідив зібрані у справі докази; або суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів, або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи; суд встановив обставини, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів.

30. З огляду на наведене, касаційна скарга підлягає до задоволення частково, а оскаржувані судові рішення - скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 344, 349, 355-356, 359 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
31. Касаційну скаргу Міністерства оборони України задовольнити частково.

32. Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 23.04.2019 та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 26.06.2019 у справі №200/4362/19-а за позовом ОСОБА_1 до Міністерство оборони України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії щодо доплати одноразової грошової допомоги - скасувати і направити справу на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

33. Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.

Головуючий суддя Шарапа В.М.

Судді Желєзний І.В.

Чиркін С.М.