Справа № 810/4475/18
Суддя: Василенко Г.Ю.
Дата ухвалення: 2019-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2019 року № 810/4475/18

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Василенко Г.Ю., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДФС у Київській області до Комунального підприємства "Макарівське виробниче управління житлово-комунального господарства" Макарівської селищної ради про стягнення податкового боргу,

в с т а н о в и в:

Головне управління ДФС у Київській області звернулось до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Комунального підприємства "Макарівське виробниче управління житлово-комунального господарства" Макарівської селищної ради, в якому просить суд, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, стягнути з рахунків у банках податковий борг у розмірі 499 877,72 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що у відповідача утворилася заборгованість перед бюджетом з податку на додану вартість та щодо сплати до бюджету частини чистого прибутку комунального підприємства. Податкові органи в силу закону від імені держави здійснюють функції з контролю за своєчасністю, правильністю нарахування та сплатою податків і зборів (обов`язкових платежів), а також стягнення з платників податків заборгованості перед бюджетами та державними цільовими фондами, тому позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача податкової заборгованості.

Відповідач правом на подання відзиву на позов не скористався.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 30.08.2018 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 01.10.2018.

Підготовче засідання, призначене на 01.10.2018, знято з розгляду у зв`язку з перебуванням головуючої судді Василенко Г.Ю. у відпустці. Наступне підготовче засідання призначено на 23.01.2019.

Протокольною ухвалою суду від 23.01.2019 продовжено строк підготовчого провадження та відкладено підготовче засідання на 12.03.2019.

Підготовче засідання, призначене на 12.03.2019, було відкладено на 10.04.2019 за клопотанням сторін.

10.04.2019 представником позивача було подано заяву про зменшення позовних вимог.

Протокольною ухвалою суду від 10.04.2019 було прийнято до розгляду вказану заяву, постановлено здійснити подальший розгляд справи з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог та відкладено підготовче засідання 05.06.2019.

Підготовче засідання, призначене на 05.06.2019, було відкладено на 24.07.2019 за клопотанням представника позивача.

24.07.2019 представником позивача було подано заяву про зменшення позовних вимог.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 24.07.2019 закрито підготовче провадження, призначено судове засідання для розгляду справи по суті та постановлено здійснити подальший розгляд справи з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог.

Частиною третьою статті 194 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до частини 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи, що для розгляду і вирішення даної справи відсутня потреба у заслуховуванні свідків чи експертів, а також немає інших перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, зазначених у статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, судом прийнято рішення про розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами та доказами.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Комунальне підприємство "Макарівське виробниче управління житлово-комунального господарства" Макарівської селищної ради є юридичною особою, що зареєстрована 04.04.1995 Макарівською районною державною адміністрацією Київської області (запис у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців від 14.03.2007 №1 000824), як платник податків перебуває на обліку в Макарівській державній податковій інспекції Ірпінського управління ГУ ДФС у Київській області.

Предметом стягнення у даній справі є податковий борг відповідача у сумі 499 877,72 грн., у тому числі 208 183,52 грн. податок на додану вартість, 291 694,20 грн. частина чистого прибутку, який за твердженням позивача виник на підставі наступного.

Так, сума податкового боргу відповідача з податку на додану вартість за даними позивача становить 208183,52 грн., що виник з наступних підстав:

1) самостійно визначені відповідачем податкові зобов`язання з податку на додану вартість згідно податкових декларацій з податку на додану вартість, а саме:

- за травень 2017 року від 19.06.2017, в якій відповідачем самостійно визначено суму податкового зобов`язання, яка підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет у розмірі 38083,00 грн.;

- за червень 2017 року від 18.07.2017, в якій відповідачем самостійно визначено суму податкового зобов`язання, яка підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет у розмірі 27743,00 грн.;

- за липень 2017 року від 18.08.2017, в якій відповідачем самостійно визначено суму податкового зобов`язання, яка підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет у розмірі 52981,00 грн. ;

- за вересень 2017 року від 10.10.2017, в якій відповідачем самостійно визначено суму податкового зобов`язання, яка підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет у розмірі 3363,00 грн.;

- за лютий 2018 року від 19.03.2018, в якій відповідачем самостійно визначено суму податкового зобов`язання, яка підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет у розмірі 33004,00 грн.;

- за березень 2018 року від 16.04.2018, в якій відповідачем самостійно визначено суму податкового зобов`язання, яка підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет у розмірі 30713,00 грн.;

- за квітень 2018 року від 17.05.2018, в якій відповідачем самостійно визначено суму податкового зобов`язання, яка підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет у розмірі 12750,00 грн.

2) донараховані контролюючим органом штрафні санкції з податку на додану вартість:

- у загальній сумі 19957,39 грн. що застосовані податковим органом до відповідача згідно з податковим повідомленням-рішенням від 11.10.2017 №;

- у загальній сумі 7623,15 грн. що застосовані податковим органом до відповідача згідно з податковим повідомленням-рішенням від 27.03.2018 №.

Сума податкового боргу відповідача з частини чистого прибутку за даними позивача становить 291 694,20 грн., що виник з наступних підстав:

1) самостійно визначені відповідачем податкові зобов`язання з податку частина чистого прибутку згідно розрахунків частини чистого прибутку (доходу), що підлягає сплаті до державного бюджету державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями, а саме:

- за 2015 рік від 04.02.2016 на суму 13636,00 грн.;

- за 2015 рік від 23.02.2016 на суму 136460,00 грн.;

- за перше півріччя 2016 року від 19.07.2016 на суму 66775,00 грн.;

- за три квартали 2016 року від 13.10.2016 на суму 10749,00 грн.;

- за перше півріччя 2017 року від 13.07.2017 на суму 15186,00 грн.

2) нарахована контролюючим органом пеня з частини чистого прибутку:

- у сумі 6661,95 грн. за несвоєчасну сплату податкового зобов`язання, самостійно визначеного відповідачем у розрахунку частини чистого прибутку (доходу), що підлягає сплаті до державного бюджету державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями № від 18.10.2013;

- у сумі 8716,41 грн. за несвоєчасну сплату податкового зобов`язання, самостійно визначеного відповідачем у розрахунку частини чистого прибутку (доходу), що підлягає сплаті до державного бюджету державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями № від 29.04.2015;

- у сумі 305,27 грн. за несвоєчасну сплату податкового зобов`язання, самостійно визначеного відповідачем у розрахунку частини чистого прибутку (доходу), що підлягає сплаті до державного бюджету державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями № від 06.11.2015;

- у сумі 4737,61 грн. за несвоєчасну сплату податкового зобов`язання, самостійно визначеного відповідачем у розрахунку частини чистого прибутку (доходу), що підлягає сплаті до державного бюджету державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями № від 05.02.2016;

- у сумі 3918,36 грн. за несвоєчасну сплату податкового зобов`язання, самостійно визначеного відповідачем у розрахунку частини чистого прибутку (доходу), що підлягає сплаті до державного бюджету державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями № від 05.02.2016.

3) донараховані контролюючим органом штрафні санкції з податку частина чистого прибутку:

- у загальній сумі 13990,20 грн. що застосовані податковим органом до відповідача згідно з податковим повідомленням-рішенням від 30.11.2016 №;

- у сумі 10558,40 грн. що застосовані податковим органом до відповідача згідно з податковим повідомленням-рішенням від 30.11.2016 №.

Як вбачається з матеріалів справи, Ірпінським відділенням ГУ ДФС у Київській області було винесено податкову вимогу від 01.11.2001 №1/6 на суму 14162,80 грн. та податкову вимогу від 06.12.2001 №2/95 на суму 29241,58 грн.

Вказані податкові вимоги були отримані відповідачем, про що свідчать підписи уповноваженої особи відповідача на вказаних податкових вимогах та не заперечується відповідачем.

Враховуючи те, що відповідач самостійно не сплатив податкові зобов`язання, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами у даній справі, суд виходив з наступного.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України), зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно до п. 16.1.4 ст. 16 ПК України, платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Грошове зобов`язання платника податків відповідно до пп. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 ПК України - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Податкове зобов`язання згідно з п.п.14.1.156 п.14.1 ст.14 ПК України - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом (п.п. 14.1.175 ст. 14 ПК України).

Згідно з п. 38.1 ст. 38 ПК України виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Відповідно до п. 31.1 ст. 31 ПК України строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.

Відповідно до п. 46.1 ст. 46 ПК України податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов`язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою (п. 54.1 ст. 54 ПК України).

Згідно з п. 57.1 ст. 57 ПК України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Пунктом 56.11. статті 56 ПК України передбачено, що самостійно визначене платником податків податкове зобов`язання оскарженню не підлягає.

Відповідно до ст. 15 ПК України, платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи, самостійно визначені у податкових деклараціях податкові зобов`язання відповідач у встановлені податковим законодавством строки не сплатив.

Відповідно до п. 57.2 ст.57 ПК України, у разі коли відповідно до цього Кодексу або інших законів України контролюючий орган самостійно визначає податкове зобов`язання платника податків з причин, не пов`язаних з порушенням податкового законодавства, та надсилає (вручає) податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум платнику податку, такий платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму податкового зобов`язання у строки, визначені в цьому Кодексі та в статті 297 Митного кодексу України, а якщо такі строки не визначено, - протягом 30 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення про таке нарахування.

Відповідно до п. 57.3. ПК України, разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Таким чином, заборгованість відповідача зі сплати зазначених грошових зобов`язань за податковими деклараціями на загальну суму 499 877,72 грн. відповідає ознакам, визначеним п.п.14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України, відповідно до якого податковим боргом визнається сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Пунктом 59.1 статті 59 ПК України визначено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

При цьому, відповідно до п. 59.5 ст. 59 ПК України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Судом встановлено, що у зв`язку з несплатою Комунальним підприємством "Макарівське виробниче управління житлово-комунального господарства" Макарівської селищної ради податкових зобов`язань, Ірпінським відділенням ГУ ДФС у Київській області було винесено податкову вимогу від 01.11.2001 №1/6 на суму 14162,80 грн. та податкову вимогу від 06.12.2001 №2/95 на суму 29241,58 грн., які були отримані відповідачем, що підтверджується підписом уповноваженої особи відповідача на корінцях податкових вимог.

Доказів оскарження податкових вимог чи погашення податкового боргу за визначеними податковими зобов`язаннями суду не надано.

Щодо способу захисту права на стягнення податкового боргу суд зазначає наступне.

Відповідно до підпункту 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Крім того, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі (пункт 95.1 статті 95 Податкового кодексу України).

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги (пункт 95.2 статті 95 Податкового кодексу України).

Відповідно абзацу першого пункту 95.3 статті 95 Податкового кодексу України, стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Згідно з пунктом 95.4 статті 95 Податкового кодексу України, контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

На підставі наведеного, суд убачає наявність, передбачених чинним законодавством, обставин для стягнення коштів з рахунків Комунального підприємства "Макарівське виробниче управління житлово-комунального господарства" Макарівської селищної ради у банках, обслуговуючих такого платника, у розмірі суми податкового боргу 499 877,72 грн.

На час розгляду справи та прийняття рішення по суті заявлених позовних вимог, доказів про сплату відповідачем зазначеної суми податкового боргу до суду не надано.

Аналізуючи в сукупності вищевикладене та враховуючи підтвердження матеріалами справи наявності податкового боргу відповідача та дотримання податковим органом законодавчо встановленої процедури стягнення податкового боргу, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до частини другої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки спір вирішено на користь суб`єкта владних повноважень, а також за відсутності витрат позивача - суб`єкта владних повноважень, пов`язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір) стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Стягнути кошти з рахунків Комунального підприємства "Макарівське виробниче управління житлово-комунального господарства" Макарівської селищної ради () у банках, обслуговуючих платника податків на користь Державного бюджету України у сумі 499 877 (чотириста дев`яносто дев`ять тисяч вісімсот сімдесят сім) грн. 72 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Василенко Г.Ю.