Справа № 310/5507/19 (2-а/310/123/19)
Суддя: Іванов С.М.
Дата ухвалення: 2019-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

19 грудня 2019 року м. Дніпросправа № 310/5507/19 (2-а/310/123/19)

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді (доповідача) Іванова С.М.,

суддів: Сафронової С.В., Чепурнова Д.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 11.10.2019 року в адміністративній справі № 310/5507/19 (2а/310/123/19) за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, поліцейського взводу № 1 роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Попруженка Андрія Володимировича про скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, поліцейського взводу № 1 роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Попруженко Андрія Володимировича про скасування постанови про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 09.07.2019 року серії АР № 898234 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП.

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 11.10.2019 року адміністративний позов ОСОБА_1 було задоволено.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР №898234 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП було скасовано.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України звернулось з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, 09.07.2019 року позивач керував вантажним автомоблем з напівричіпом, яким перевозив комбайн, ширина якого складала 3.70 м. без дозволу органів Національної поліції, чим порушив вимоги п. 22.5 Правил дорожнього руху України.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження на підставі ст. 311 КАС України.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Як було встановлено судом першої інстанції, 09.07.2019 року о 14:10 на автомобільній дорозі Н-11, 117 км., сержантом поліції поліцейським взводу 1 роти 2 батальйону 2 Полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Бурковою Г.О. винесено, відносно позивача постанову по справі про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення п. 22.5 ПДР України, а саме: за перевезення великогабаритного вантажу без дозвільних документів та накладено на позивача штрафні санкції за ст. 132-1 КУпАП у розмірі 510 грн.

В подальшому, 09.07.2019 року о 15:45 поліцейським взводу №1 роти №3 батальйону Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Попруженком Андрієм Володимировичем було прийнято постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 898234.

Відповідно до вказаної постанови, позивач, керуючи транспортним засобом MAN TGX 26.440, д.нз. НОМЕР_1 з напівпричепом марки TADCLASSIC 40-3, днз НОМЕР_2 , порушив правила перевезення великогабаритного вантажу, а саме перевозив великогабаритний вантаж, комбайн Класс, ширина якого склала 3.70м., без дозволу органів Національної поліції, чим порушив п. 22.5 ПДР України.

На підставі вказаного, позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510.00 грн.

Не погодившись з обґрунтованістю прийняття вказаної постанови серії АР № 898234, позивач звернувся до суду з метою захисту порушених прав.

Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувана постанова була прийнята відповідачем з порушенням приписів чинного законодавства та необґрунтовано, оскільки протягом 09.07.2019 року позивача було двічі притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП, що є порушенням чинного законодавства та є підставою для скасування постанови АР № 898234 від 09.07.2019 року.

Суд апеляційної інстанції частково погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Приписами ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема, знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам.

Відповідно до ст. 33 Закону України "Про автомобільні дороги" рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Правила проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 року № 30, згідно п. 2 яких, транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великогабаритним, якщо його габарити перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі - ПДР України).

Відповідно до п. 4 ПДР України рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Відповідно до п.п. 22.5 ПДР України, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Статтею 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 441, частина друга статті 106 1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116 2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 121, статті 121 1, 121 2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124 1 - 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128 - 129, стаття 132 1, частини перша, друга та п`ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев`ята, десята і одинадцята статті 133 1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, статті 161, 164 4, статтею 175 1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181 1, частина перша статті 182, статті 183, 184, 189 2, 192, 194, 195).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Приписами ст. 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, відповідальних за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, уповноважених з питань безпеки перевезення небезпечних вантажів, громадян - суб`єктів господарської діяльності - у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Аналіз зазначених правових норм вказує на те, що Національна поліція України уповноважена через своїх працівників притягувати учасників дорожнього руху до адміністративної відповідальності за вчинення ними визначених законом адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху, зокрема, за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами.

Частиною 2 статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що згідно зі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, виходячи з його правової природи та завдання, уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, зокрема, на підставі належних доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до статті 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідачем до суду було надано фотографії вантажного транспортного засобу.

При цьому, спірна постанова серії АР № 898234, всупереч зазначеним приписам закону, не містить посилань на долучення до останньої фотографій, а отже останні, не можуть братись до уваги, як доказ інкримінованого адміністративного правопорушення, в розумінні приписів ст.ст. 73-76 КАС України.

Також, з наведених фотографій вбачається, що з останніх неможливо встановити, що ширина вантажу (комбайну), що перевозився позивачем, перевищувала 3.7 м.

Ішних доказів, в розумінні приписів ст. 72 КАС України, які б підтверджували факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, а саме здійснення перевезення вантажу, ширина якого становить 3.7 м., відповідачем до суду надано не було.

Відтак, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що постанова серії АР №898234 від 09.07.2019 року є протиправною та підлягає скасуванню в судовому порядку.

Між тим, зі змісту оскаржуваного судового рішення вбачається, що суд першої інстанції при задоволенні позовних вимог виходив з того, що спірна постанова від 09.07.2019 року є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки позивача повторно за один день притягнуто до адміністративної відповідальності за одне і те саме правопорушення.

Суд апеляційної інстанції вважає такі висновки суду першої інстанції необґрунтованими, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 61 Конституції України, ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Між тим, суд апеляційної інстанції зазначає, що наведений в Конституції України принцип не звільняє особу від відповідальності при повторному вчиненні аналогічних за своїм змістом правопорушень.

Так, як вбачається з матеріалів справи, 09.07.2019 року о 14:10 на автомобільній дорозі Н-11, 117 км., сержантом поліції поліцейським взводу 1 роти 2 батальйону 2 Полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Бурковою Г.О. винесено, відносно позивача постанову по справі про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення п. 22.5 ПДР України, а саме: за перевезення великогабаритного вантажу без довільних документів та накладено на позивача штрафні санкції за ст. 132-1 КУпАП у розмірі 510 грн.

Після отримання вказаної постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності, позивач продовжив рух транспортного засобу.

09.07.2019 року о 15:45 поліцейським взводу №1 роти №3 батальйону Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Попруженком Андрієм Володимировичем було прийнято спірну постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 898234.

Суд апеляційної інстанції зазначає і, на що не звернув увагу суд першої інстанції задовольняючи адміністративний позов, що порушення п. 22.5 ПДР України, полягає у здійсненні водіями перевезення вантажів із перевищенням габаритів вантажу без відповідного дозволу, при цьому, відповідальність застосовується за кожен встановлений факт правопорушення, а не за весь час неотримання перевізником відповідного дозволу. Вищенаведене свідчить про разовий, а не триваючий, характер такого адміністративного правопорушення, та вказує на можливість його повторності протягом певного часу, відтак, притягаючи позивача до адміністративної відповідальності постановою серії АР № 898234 співробітником поліції не було повторно притягнуто позивача до відповідальності за одне і те саме правопорушення. Фактично приймаючи оскаржувану постанову відповідач виходив з того, що адміністративне правопорушення позивачем вчинено повторно, що відповідає приписам чинного законодавства.

Поряд з вказаним, відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено, а відповідно визнанням протиправним та скасуванням рішення суб`єкта владних повноважень у справі фактично охоплюються і вимоги щодо визнання протиправними дій по складанню оскаржуваної постанови, тому як при прийнятті зазначеного рішення, останнім надається відповідна правова оцінка, що свідчить про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог в цій частині.

Відтак, виходячи з зазначених правових приписів, у разі визнання протиправною постанови у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, належним способом захисту прав позивача є скасування такої постанови та закриття справи про адміністративне правопорушення, що судом першої інстанції в частині останнього, зроблено не було.

Таким чином, проаналізувавши встановлені обставини справи у сукупності, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку про наявність підстав для зміни рішення суду першої інстанції, шляхом викладення його мотивувальної частини в редакції даної постанови та доповнення його резолютивної частини наступним змістом: «Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_1 ».

Відповідно до ч. 4 ст. 317 КАС України, зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 317 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції національної поліції України - задовольнити частково.

Рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 11.10.2019 року в адміністративній справі №310/5507/19 (2а/310/123/19) - змінити, виклавши текст його мотивувальної частини рішення в редакції даної постанови та доповнивши його резолютивну частину наступним змістом: «Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_1 ».

В іншій частині рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 11.10.2019 року в адміністративній справі №310/5507/19 (2а/310/123/19) - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, відповідно до ч. 3 ст. 272 КАС України.

Головуючий - суддя С.М. Іванов

суддя С.В. Сафронова

суддя Д.В. Чепурнов