Справа № 460/941/19
Суддя: Довга Ольга Іванівна
Дата ухвалення: 2019-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2019 рокуЛьвів№ 857/12184/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючий-суддя Довга О.І.,

суддя Глушко І.В.,

суддя Запотічний І.І.,

секретар судового засідання Гнатик А.З.

за участю:

представник позивача Василюк І.М.

представник особи, яка

подала апеляційну скаргу Рудик В.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Липківської сільської ради Гощанського району Рівненської області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 16 серпня 2019 року (головуючий суддя Дорошенко Н.О., м.Луцьк, проголошено 12:29:45) у справі № 460/941/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області, Липківської сільської ради Гощанського району Рівненської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинення певних дій,

В С Т А Н О В И В:

18 квітня 2019 року ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернулась в суд першої інстанції з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області (далі відповідач-1, ГУ Держгеокадастру у Рівненській області), Липківської сільської ради Гощанського району Рівненської області (далі відповідач-2, Липківська сільська рада), в якому просила зобов`язати відповідачів виділити їй в натурі (на місцевості) земельну ділянку в розмірі 3,72 в умовних кадастрових гектарах, яка належить позивачу на праві власності за рішенням Гощанського районного суду від 19 квітня 2017 року.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 покликалась на те, що рішенням Гощанського районного суду від 19 квітня 2017 року задоволено її позов до Липківської сільської ради та визнано за нею право власності на земельну частку (пай) у землі, що перебуває у колективній власності КСП «Україна» Гощанського району, площею 3,72 в умовних кадастрових гектарах, що належала ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивач повідомила, що у лютому 2019 року вона зверталась до відповідачів із заявами про надання дозволу на виготовлення технічної документації щодо виділення земельної ділянки в натурі, проте отримала відмови. При цьому відповідачі у своїх відповідях перекладали обов`язок вирішення порушених заявником питань один на одного.

Позивач вважала, що рішеннями Липківської сільської ради та Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області їй безпідставно відмовлено у виділенні в натурі земельної частки (паю), на який за нею визнано право власності за рішенням Гощанського районного суду від 19 квітня 2017, а тому звернулася з позовом до суду.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 16 серпня 2019 року позов задоволено частково:

- визнано протиправною відмову Липківської сільської ради Гощанського району Рівненської області у наданні дозволу ОСОБА_1 на виготовлення технічної документації щодо виділення земельної частки (паю) в розмірі 3,72 умовних кадастрових гектарів на підставі рішення Гощанського районного суду Рівненської області від 19.04.2017 у справі № 557/209/17;

- зобов`язано Липківську сільську раду Гощанського району Рівненської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про надання дозволу на виготовлення технічної документації щодо виділення земельної частки (паю) в розмірі 3,72 умовних кадастрових гектарів на підставі рішення Гощанського районного суду Рівненської області від 19.04.2017 у справі № 557/209/17 та вирішити питання, щодо якого звернулась ОСОБА_1 , з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

- в частині позову до Липківської сільської ради Гощанського району Рівненської області про зобов`язання виділити земельну ділянку в натурі (на місцевості) відмовлено.

- в частині позовних вимог до Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області відмовлено повністю.

- стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Липківської сільської ради Гощанського району Рівненської області судові витрати по сплаті судового збору в сумі 768,40 грн.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, Липківська сільська рада Гощанського району Рівненської області подала апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на порушення норм процесуального та матеріального права, просить суд скасувати судове рішення, та прийняти нове, яким у задоволенні в частині позовних вимог до Липківської сільської ради відмовити повністю.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт покликався на те, що всі землі колишнього КСП «Україна» на території Липківської сільської ради розпайовані і виділені громадянам. Вказав, що нерозподілених земель немає, є невитребувані земельні ділянки, однак вони передані в орендне користування. Відтак, сільська рада вважає, що з цих земель не може бути виділена земельна ділянка позивачу в натурі (на місцевості) в розмірі 3,72 в умовних кадастрових гектарах, а тому слід виділити таку земельну ділянку за рахунок земель державної власності. Відтак, позовні вимоги позивача, на переконання органу місцевого самоврядування, підлягають задоволенню лише в частині щодо ГУ Держгеокадастру у Рівненській області.

Представник особи, яка подала апеляційну скаргу, в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримує, просить її задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні проти вимог апеляційної скарги заперечує, просить відмовити у її задоволенні.

Головне управління Держгеокадастру подало відзив на апеляційну скаргу, в якому проти її вимог заперечує.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржене рішення без змін, враховуючи наступне.

Як встановлено судом з матеріалів справи, рішенням Гощанського районного суду Рівненської області від 19 квітня 2017 року у справі №557/209/17 за позов ОСОБА_1 до Липківської сільської ради, треті особи на стороні відповідача без самостійних вимог управління Держгеокадастру у Гощанському районі, Гощанська районна державна адміністрація про визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом визнано за ОСОБА_1 право власності на земельну частку (пай) у землі, що перебуває у колективній власності КСП «Україна» площею 3,72 в умовних кадастрових гектарах, що належала ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення набрало законної сили 01 травня 2017 року.

Для виділення земельної частки (паю) в розмірі 3,72 умовних кадастрових гектарів ОСОБА_1 звернулась до Липківської сільської ради, однак рішенням органу рішення Липківської сільської ради Гощанського району Рівненської області від 21 лютого 2019 року №445 «Про розгляд заяви жительки АДРЕСА_1 Рівне АДРЕСА_2 24/60 ОСОБА_1 » в наданні дозволу на виготовлення технічної документації відмовлено в зв`язку з тим, що на території Липківської сільської ради відсутні вільні землі комунальної власності сільськогосподарського призначення. При цьому, ОСОБА_1 рекомендовано звернутись в Головне управління Держгеокадастру у Рівненській області із заявою про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 3,72 ум. кад. га у власність для ведення особистого селянського господарства із земель державної власності сільськогосподарського призначення (пункт 2).

20 лютого 2019 року ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області із заявою про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (пай) площею 3,72 умовних кадастрових одиниць для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель запасу сільськогосподарського призначення державної власності на території Липківської сільської ради Гощанського району, з наданням викопіювання з плану користування земельної ділянки державної власності сільськогосподарського призначення, запропонованої для передачі їй у власність сільською радою.

Розглянувши клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, листом від 22 березня 2019 року №Н-660/0-1258/0/94-19 Головне управління Держгеокадастру у Рівненській області рекомендувало Ніколаєвій Н.І., звернутися з відповідним клопотанням до Липківської сільської ради Гощанського району Рівненської області. В листі зазначалось, що згідно з даними Державного земельного кадастру (форми 6-зем) в межах населених пунктів Липківської сільської ради є наявних 47,0822 га земель запасу сільськогосподарського призначення, а отже, на підставі статті 5 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних ділянок (паїв) здійснюють сільські, селищні, міські ради.

Поряд з цим, судом з`ясовано, що ОСОБА_1 зверталась з заявою щодо виділення в натурі (на місцевості) земельної ділянки до Гощанської районної державної адміністрації Рівненської області, яка листом від 22 лютого 2019 № Н-65/75 повідомила, що відповідно до статті 5 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» такі повноваження здійснюють сільські, селищні, міські ради.

Водночас, судом було встановлено, що позивач, вважаючи згадане вище рішення Липківської сільської ради неправомірним зверталась зі скаргою до прокурора Гощанського відділу Здолбунівської місцевої прокуратури, однак на час судового розгляду відомості щодо результатів розгляду такої скарги були відсутні.

Отже, вважаючи протиправною бездіяльність відповідачів щодо ненадання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної частки (паю) орієнтовною площею 3,72 умовних кадастрових гектарів для ведення особистого селянського господарства на території Липківської сільської ради Гощанського району Рівненської області, позивач звернулася до суду з позовом.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що в межах населених пунктів Липківської сільської ради Гощанського району Рівненської області є невитребувані землі сільськогосподарського призначення колишнього КСП «Україна», право на одержання з яких земельної частки (паю) має ОСОБА_1 . Отже, Головне управління Держгеокадастру у Рівненській області, відмовивши ОСОБА_1 в наданні дозволу на виготовлення технічної документації, з урахуванням відомостей державної статистичної звітності з кількісного обліку земель, діяло з дотриманням вимог чинного законодавства та не порушило прав і законних інтересів позивача. Натомість, Липківська сільська рада прийняла рішення з порушенням норм земельного законодавства.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступні міркування.

Відповідно до частини першої статті 25 Земельного кодексу України (далі ЗК України) при приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій земельні ділянки передаються працівникам цих підприємств, установ та організацій, працівникам державних та комунальних закладів освіти, культури, охорони здоров`я, розташованих на території відповідної ради, а також пенсіонерам з їх числа з визначенням кожному з них земельної частки (паю).

Частиною п`ятою ст. 25 ЗК України визначено, що особи, зазначені у частині першій цієї статті, мають гарантоване право одержати свою земельну частку (пай), виділену в натурі (на місцевості).

Частиною першою статті 81 ЗК України визначено, що громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі, зокрема, виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).

Пунктом 16 Перехідних положень ЗК України передбачено, що громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю.

Згідно з пунктом 17 Перехідних положень ЗК України сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства.

Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Спеціальним законом, який визначає організаційні та правові засади виділення власникам земельних часток (паїв) земельних ділянок у натурі (на місцевості) із земель, що належали колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам на праві колективної власності, а також порядок обміну цими земельними ділянками, особливості розпорядження землями та використання земель, що залишилися у колективній власності після розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв), є Закон України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» (далі - Закон №899-IV).

Згідно статті 1 Закону №899-IV право на земельну частку (пай) мають, в тому числі, колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку. За змістом цієї ж статті право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку.

З контексту статті 2 Закону №899-IV основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Разом з тим документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), також є: рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Частиною першою та другою статті 3 Закону №899-ІV передбачено, що підставами для виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) є рішення відповідної сільської, селищної, міської ради.

Особи, власники сертифікатів на право на земельну частку (пай), які виявили бажання одержати належну їм земельну частку (пай) в натурі (на місцевості), подають до відповідної сільської, селищної, міської ради заяву про виділення їм земельної частки (паю) в натурі (на місцевості).

На підставі статті 5 Закону №899-IV сільські, селищні, міські ради в межах їх повноважень щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) мають право зокрема, розглядати заяви власників земельних часток (паїв) щодо виділення їм в натурі (на місцевості) земельних ділянок, приймати рішення щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості), розглядати та погоджувати проекти землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв).

З огляду на право норми Закону №899-IV , вирішення питання щодо надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо виділення громадянам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) віднесено до повноважень сільських, селищних, міських рад.

Згідно з частинами першою-четвертою статті 9 Закону №899-IV розподіл земельних ділянок у межах одного сільськогосподарського підприємства між власниками земельних часток (паїв), які подали заяви про виділення належних їм земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості), проводиться відповідною сільською, селищною, міською радою за місцем розташування земельних ділянок на зборах власників земельних часток (паїв) згідно з проектом землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв).

Розподіл земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) у межах одного сільськогосподарського підприємства проводиться за згодою не менш як двох третин власників земельних часток (паїв), а за її відсутності - шляхом жеребкування.

Результат розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) у межах одного сільськогосподарського підприємства оформляється відповідним протоколом, що підписується власниками земельних часток (паїв), які взяли участь у їх розподілі. До протоколу про розподіл земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) додаються проект землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв), список осіб, які взяли участь у їх розподілі.

Протокол про розподіл земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) затверджується відповідною сільською, селищною, міською радою і є підставою для прийняття рішення щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) та державної реєстрації права власності на земельну ділянку власникам земельних часток (паїв).

Вказана норма також кореспондується з пунктом 2 Порядку організації робіт та методики розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04 лютого 2004 року №122 (далі - Порядок №122), відповідно до якого організація робіт з розподілу земельних ділянок у межах одного сільськогосподарського підприємства між власниками земельних часток (паїв), які подали заяви про виділення належних їм земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості), здійснюється відповідною сільською, селищною, міською радою за місцем розташування земельних ділянок згідно з проектом.

Відмовляючи у задоволенні заяви позивача, відповідач-2 покликався на відсутність на території сільської ради вільних земель комунальної власності сільськогосподарського призначення.

Разом з тим, з Технічної документації із землеустрою щодо видачі державних актів на право власності на земельну ділянку взамін сертифікатів на право власності на земельну частку (пай) громадянам для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель колективної власності КСП «Україна» на території Липківської сільської ради Гощанського району Рівненської області, встановлено, що протоколом загальних зборів власників сертифікатів на право на земельну частку (пай) КСП «Україна» Гощанського району Рівненської області від 12 червня 2008 року вирішено:

затвердити проекти організації території земельних часток (паїв) для 343 членів КСП України: ріллі 1028,82 га, пасовищ 26,14 га;

затвердити розподіл земельних ділянок між громадянами, які мають право на земельну частку (пай). Список громадян та проекти організації території додаються;

Не витребувані земельні частки (паї) вирішено передати в розпорядження Липківської сільської ради з метою передачі їх в оренду.

Право власності ОСОБА_1 на земельну частку (пай) площею 3,72 в умовних кадастрових гектарах, визнано рішенням Гощанського районного суду Рівненської області від 19 квітня 2017 року у справі №557/209/17. При цьому зі змісту цього рішення вбачається, що ця земельна частка (пай) у землі, перебуває у колективній власності КСП «Україна» , та належала ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . При цьому, до розподілу земельних ділянок між громадянами, які мають право на земельну частку (пай) КСП «Україна» ОСОБА_2 згідно списків громадян, між якими було здійснено розподіл, не зазначена.

Відповідно до роз`яснень у пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до пункту 7 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність.

Відомістю з державної статистичної звітності з кількісного обліку земель щодо розподілу земель на території Липківської сільської ради Гощанського району Рівненської області від 23 липня 2019 року №18-17-0.6-3594/2-19, наданою Головним управлінням Держгеокадастру у Рівненській області, підтверджується, що відповідно до форми 6-зем державної статистичної звітності з кількісного обліку земель станом на 01 січня 2016 року площа населених пунктів с. Липки, с. Вовкушів, с. Андрусіїв, с. Дружне Липківської сільської ради становить 505,4 га. Із зазначеної площі є ненаданими у власність, користування, оренду та перебувають в землях запасу і можуть бути надані для різних цілей 48,9 га земель, зокрема: 47,1 га сільськогосподарські землі (34,0 га рілля, 13,1 га пасовища), 1,8 га забудовані землі.

В апеляційній скарзі Липківська сільська рада не заперечує статистичної звітності щодо фактичної наявності на території Липківської сільської ради невитребуваних земельних ділянок загальною площею понад 40 га, проте зазначає, що такі землі були розподілені між колишніми членами КСП «Україна», але не були виділені в натурі (на місцевості) у зв`язку з тим, що ні колишні члени КСП «Україна», ні їх спадкоємці з відповідними заявами до сільської ради не зверталися. До моменту звернення спадкоємців колишніх членів КСП ці землі передані сільською радою в орендне користування, а тому за рахунок таких земель не може бути виділено в натурі (на місцевості) земельну ділянку позивачу.

Колегія суддів такі доводи вважає хибними.

Так, статтею 13 Закону № 899-ІV встановлено, що нерозподіленою земельною ділянкою є земельна ділянка, яка відповідно до проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) увійшла до площі земель, що підлягають розподілу, але відповідно до протоколу про розподіл земельних ділянок не була виділена власнику земельної частки (паю).

Невитребуваною є земельна частка (пай), на яку не отримано документа, що посвідчує право на неї, або земельна частка (пай), право на яку посвідчено відповідно до законодавства, але яка не була виділена в натурі (на місцевості).

Нерозподілені земельні ділянки, невитребувані частки (паї) після формування їх у земельні ділянки за рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради можуть передаватися в оренду для використання за цільовим призначенням на строк до дня державної реєстрації права власності на таку земельну ділянку, про що зазначається у договорі оренди земельної ділянки, а власники земельних часток (паїв) чи їх спадкоємці, які не взяли участі у розподілі земельних ділянок, повідомляються про результати проведеного розподілу земельних ділянок у письмовій формі цінним листом з описом вкладення та повідомленням про вручення або шляхом вручення відповідного повідомлення особисто, якщо відоме їх місцезнаходження.

У разі якщо до 1 січня 2025 року власник невитребуваної земельної частки (паю) або його спадкоємець не оформив право власності на земельну ділянку, він вважається таким, що відмовився від одержання земельної ділянки.

Така невитребувана земельна частка (пай) після формування її у земельну ділянку за рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради (у разі необхідності формування) за заявою відповідної ради на підставі рішення суду передається у комунальну власність територіальної громади, на території якої вона розташована, у порядку визнання майна безхазяйним.

За позовом власнику невитребуваної земельної частки (паю) або його спадкоємцю, у разі пропуску строку для оформлення права власності на земельну ділянку з поважної причини, суд може визначити додатковий строк, достатній для такого оформлення. У разі відсутності земель сільськогосподарських угідь колективної власності така земельна частка (пай) може бути виділена в натурі (на місцевості) за рахунок земель запасу комунальної власності відповідної територіальної громади (за наявності таких земель).

Протягом 7 років з дня державної реєстрації права комунальної власності на земельну ділянку, сформовану з невитребуваної земельної частки (паю), забороняється передача її у приватну власність (крім передачі її власнику невитребуваної земельної частки (паю) або його спадкоємцям).

Право ОСОБА_1 на земельну частку (пай) підтверджене передбаченим Законом № 899-ІV документом, проте така земельна ділянка не виділена в натурі (на місцевості), отже, відповідно до ч.2 ст.13 Закону № 899-ІV, така земельна ділянка є невитребуваною, а відповідно, за рішенням відповідної місцевої ради, може передаватися в оренду. При цьому, у разі звернення власника земельних часток (паїв) або їх спадкоємців з відповідною заявою, вирішенню підлягає питання щодо виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) у встановленому законом порядку.

Отже, зважаючи на наявність на території відповідача-2 невитребуваних земельних ділянок сільськогосподарського призначення після розподілу земель колишнього КСП «Україна», Липківська сільська рада безпідставно відмовила позивачу у наданні дозволу на виготовлення технічної документації щодо виділення земельної частки (паю) на підставі судового рішення.

Поряд з цим, колегія суддів відхиляє доводи апелянта щодо необхідності вирішення заяви позивача Головним управлінням Держгеокадастру у Рівненській області з огляду на те, що на встановлену наявність в межах населених пунктів Липківської сільської ради Гощанського району Рівненської області невитребуваних земель сільськогосподарського призначення колишнього КСП «Україна», право на одержання з яких земельної частки (паю) має ОСОБА_1 .

Відповідно до ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з. ч.1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Доводи апеляційної скарги, на переконання колегії суддів, не спростовують висновків суду, та в повній мірі відповідають позиції відповідача-2, викладеній у відзиві до адміністративного позову, яка в цілому суперечить чинному законодавству та спростовується наявними у матеріалах справи доказами.

В розумінні ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним, обґрунтованим та відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв оскаржене рішення з додержанням норм процесуального права.

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 246, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Липківської сільської ради Гощанського району Рівненської області залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 16 серпня 2019 року у справі № 460/941/19 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя О. І. Довга
судді І. В. Глушко
І. І. Запотічний
Повне судове рішення складено 23 грудня 2019 року.