Справа № 756/14069/19
Суддя: Белоконна І. В.
Дата ухвалення: 2019-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Номер провадження № 2-а/756/371/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«21» грудня 2019 року суддя Оболонського районного суду м. Києва Белоконна І.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 3 БПП в м. Бориспіль УПП у Київській області ДПП Білаша Вадима Ігоровича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом. Позовні вимоги обґрунтував тим, що відповідач інспектор БПП в м. Бориспіль УПП у Київській області Білаш В.І. 10 жовтня 2019 року протиправно виніс постанову про притягнення до адміністративної відповідальності, згідно якої позивач порушив вимоги ПДР, а саме, керуючи транспортним засобом «ВАЗ», д.н.з. НОМЕР_1 , на 102 км а/д Київ-Харків о 12 годині 00 хвилин, рухався зі швидкістю 94 км/год в зоні дії знаку обмеження максимальної швидкості 70 км/год, чим порушив п. 12.9б Правил дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення. Внаслідок чого ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності шляхом накладення на нього штрафу в розмірі 255,00 гривень.

Позивач зазначив, що вказаного правопорушення він не вчиняв, однак інспектор протиправно стверджував, що позивач перевищив швидкість, що заборонено ПДР України.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 28 листопада 2019 року за вищевказаним позовом відкрито спрощене позовне провадження без виклику осіб.

16 грудня 2019 року до суду надійшов відзив на вищевказаний позов, в якому відповідач просить у задоволенні позову відмовити, оскільки спірна постанова є правомірною, а підстави для її скасування, на його думку, відсутні, оскільки факт порушення п. 12.9б Правил дорожнього руху підтверджується наданим відеозаписом та фотознімками.

Згідно ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи відсутність клопотань про проведення судового засідання та наявність достатніх доказів для розгляду справи, суд вбачає можливим розглянути справу без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши письмові матеріали справи, зібрані у справі докази, суд вбачає необхідним у задоволенні позову відмовити з огляду на таке.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідач інспектор БПП в м. Бориспіль УПП у Київській області Білаш В.І. 10 жовтня 2019 року виніс постанову про притягнення до адміністративної відповідальності серії ЕАК № 690905, згідно якої позивач порушив вимоги ПДР, а саме, керуючи керуючи транспортним засобом «ВАЗ», д.н.з. НОМЕР_1 , на 102 км а/д Київ-Харків о 12 годині 00 хвилин, рухався зі швидкістю 94 км/год в зоні дії знаку обмеження максимальної швидкості 70 км/год, чим порушив п. 12.9б Правил дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення. Внаслідок чого ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності шляхом накладення на нього штрафу в розмірі 255,00 гривень (а.с.5).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

На вимогу вищевказаних норм законодавства позивачем не надано суду доказів спростування вказаних у спірній постанові відомостей.

У свою чергу відповідачем надано суду відеозапис з нагрудної відеокамери, що здійснені під час зупинки т/з «ВАЗ», д.н.з. НОМЕР_1 , на 102 км а/д Київ-Харків о 12 годині 00 хвилин 10 жовтня 2019 року, з якого вбачається, що позивач дійсно здійснював рух на вказаному автомобілі у зазначений час. З наданих фотознімків, що здійснені лазерним вимірювачем швидкості TruCam LTI 20/20, встановлено, що позивач рухався зі швидкістю 94 км/год в зоні дії знаку обмеження максимальної швидкості 70 км/год, чим порушив п. 12.9б Правил дорожнього руху.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Пунктом 12.9б Правил дорожнього руху встановлено, що водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4, 12.5, 12.6 та 12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29 Знак 3.29 "Обмеження максимальної швидкості", 3.31 Знак 3.31 "Зона обмеження максимальної швидкості" або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» пункту 30.3 цих Правил.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Положеннями статті 222 КУпАП передбачено, що органи Національної поліції розглядають справи про порушення правил дорожнього руху, зокрема за ст. 122 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

У випадках, передбачених частинами першою та другою статті 258 КУпАП, посадовими особами Національної поліції на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення (ч. 5 ст. 258 КУпАП).

Оцінюючи в сукупності всі зібрані по справі докази, зокрема пояснення сторін, дані, викладені в оскаржуваній постанові та відеозапис правопорушення, суд критично ставиться до пояснень позивача щодо відсутності в його діях порушень ПДР України. Зокрема суд вважає, що такі пояснення дані позивачем з метою уникнення адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення, оскільки його пояснення у позовній заяві не підтверджені жодним належним та допустимим доказом, а навпаки спростовуються наданим суду відеозаписом.

Про обґрунтованість притягнення позивача до відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП також вказує те, що матеріали справи не містять будь-які дані, які б спростовували доводи, викладені в оскаржуваній постанові. При розгляді справи та винесенні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності позивача відповідачем були належним чином оцінені всі зібрані по справі докази, зокрема враховані пояснення правопорушника, дотримані вимоги ст. 251, 254, 256, 280 КУпАП, правильно визначено статтю, якою нормою закону передбачено відповідальність за вчинення такого правопорушення та застосовано стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 122 КУпАП. Оскаржувана постанова відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, є законною та обґрунтованою, а тому позовні вимоги позивача є необґрунтованим та такими, що не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 9, 122, 222, 247, 251, 254, 256, 258, 280, 283, 284, 293 КУпАП, ст. 9, 76-78, 244-246, 257, 262 КАС України, суд -

в и р і ш и в :

У задоволенні позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.В. Белоконна