Справа № 0440/5108/18
Суддя: Головко О.В.
Дата ухвалення: 2019-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

24 грудня 2019 року м. Дніпросправа № 0440/5108/18

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Головко О.В. (доповідач),

суддів: Ясенової Т.І., Суховарова А.В.,

за участю секретаря судового засідання Троянова А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Рієлтіс Плюс»

на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2019 року (суддя Букіна Л.Є.) в адміністративній справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Рієлтіс Плюс»

до Міністерства юстиції України

третя особа ОСОБА_1

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и в :

До суду надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Рієлтіс Плюс», в якому позивач просив: визнати протиправним та скасувати рішення Міністерства юстиції України про часткове задоволення скарги ОСОБА_1 , зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 07.02.2018 за № 3669-33-18, оформлене наказом Міністерства юстиції України від 27.02.2018 № 553/5 «Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень»; зобов`язати Міністерство юстиції України вчинити дії щодо поновлення записів в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, які були скасовані на підставі оскаржуваного наказу Міністерства юстиції України від 27.02.2018 № 553/5.

Дніпропетровським окружним адміністративним судом після відкриття провадження у справі було встановлено, що спір має ознаки цивільно-правового, що стало підставою для постановлення ухвали від 18.09.2019 про закриття провадження у справі.

Не погодившись з вказаним судовим рішенням, ТОВ «Рієлтіс Плюс» подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, справу направити до суду для продовження розгляду. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки обставинам справи та нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення. Зокрема зазначає, що предметом спору в даній адміністративній справі є рішення і дії Міністерства юстиції України щодо скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 30.11.2017 № 38442136, прийняте державним реєстратором Київської філії комунального підприємства «Новозаводське» Новозаводської сільської ради Пулинського району Житомирської області Павленко К.В. та щодо скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 12.01.2018 № 39186262, прийняте приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Заверухою Н.І. при цьому позивачем оскаржується процедура розгляду Міністерством юстиції України скарги від 06.02.2018, таким чином, Міністерство юстиції України у спірних правовідносинах виступає як суб`єкт владних повноважень, а тому спір є публічно-правовим.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції вірно встановлено, матеріалами справи підтверджено, що оскарженими позивачем рішеннями у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно скасовано записи про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зокрема: про реєстрацію за Товариством з обмеженою відповідальністю «Рієлтіс Плюс» права власності на приміщення, загальною площею 96,9 кв.м. за адресою: м. Київ, вул. Саксаганського, 69, які були внесені у Державний реєстр речових прав на нерухоме майно на підставі повідомлення про відступлення права вимоги, видавник - Товариство з обмеженою відповідальністю «Рієлтіс Плюс».

До моменту внесення оскаржених записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, вищевказане нерухоме майно на праві приватної власності належало третій особі - ОСОБА_1 , на підставі договору купівлі-продажу від 17.08.2004 та було передано власником в іпотеку задля забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором від 17.08.2004, укладеним з ПАТ «Банк «Фінанси та кредит».

В подальшому право вимоги по іпотечному договору ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» передало Товариству з обмеженою відповідальністю «Рієлтіс Плюс» на підставі договору про відступлення права вимоги.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції встановлено, що на момент подання вказаного позову до суду, в провадженні Голосіївського районного суду м. Києва перебувала цивільна справа № 752/966/18 за позовом ОСОБА_1 до державного реєстратора Київської філії комунального підприємства «Новозаводське» Новозаводської сільської ради Пулинського району Житомирської області Павленко К.В., ПАТ «Банк «Фінанси та кредит», третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Рієлтіс Плюс» про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

В рамках даної цивільної справи Голосіївський районний суд м. Києва було постановлено ухвалу від 18.01.2018 про забезпечення позову ОСОБА_1 шляхом заборони будь-яким державним реєстраторам здійснювати будь-які реєстраційні дії по внесенню змін до відомостей в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно щодо спірного нерухомого майна.

Апелянт звертає увагу, що оскаржуване рішення Міністерства юстиції України прийнято без урахування ухвали Голосіївський районний суд м. Києва у справі № 752/966/18, що є підставою для його скасування.

Надаючи оцінку характеру спірних правовідносин, суд апеляційної інстанції виходить з приписів ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, якою визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Аналіз наведеної норми права дає можливість дійти висновку, що ключовою складовою справи адміністративної юрисдикції є публічно-правовий характер спірних правовідносин, тобто внаслідок допущення бездіяльності, вчинення дій або прийняття рішення суб`єктом владних повноважень має відбутися порушення прав та інтересів особи в сфері публічних правовідносин.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, внаслідок прийняття Міністерством юстиції України оскаржуваного наказу, відбулося порушення прав та інтересів Товариства з обмеженою відповідальністю «Рієлтіс Плюс» щодо належного користування та розпорядження спірним нерухомим майном.

За приписами ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Відповідно до ч. 2 ст. 48 ЦПК України позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Враховуючи, що в даній справі між ТОВ «Рієлтіс Плюс» та ОСОБА_1 існує спір щодо належного власника нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , суд апеляційної інстанції доходить висновку, що спір не є публічно-правовим і має вирішуватися в порядку цивільного судочинства.

Також Верховний Суд сформував правові позиції, відповідно до яких якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, які спричинені рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов`язаний з реалізацією її майнових або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів.

Крім того, в аналогічних правовідносинах Верховний Суд скасував рішення судів попередніх інстанцій та закрив провадження у справі. При цьому на вказану постанову Верховного Суду від 13.02.2019 в адміністративній справі № 821/1460/17 посилається сам апелянт, обґрунтовуючи неправильність висновків суду першої інстанції.

Враховуючи сукупність викладених обставин, колегія суддів доходить висновку, що судом першої інстанції постановлено ухвалу з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 243, 316, 322 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Рієлтіс Плюс» залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2019 року в адміністративній справі № 0440/5108/18 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з 24 грудня 2019 року та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повна постанова складена 24 грудня 2019 року.

Головуючий - суддя О.В. Головко

суддя Т.І. Ясенова

суддя А.В. Суховаров