Справа № 400/3832/19
Суддя: Явіца І. В.
Дата ухвалення: 2019-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 400/3832/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.12.2019 року суддя Арбузинського районного суду Миколаївської області Явіца І.В., отримавши позовну заяву ОСОБА_1 до Управління Державної архітектурно будівельної інспекції України в Миколаївській області про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ :

Вказана справа передана на розгляд Арбузинського районного суду Миколаївської області на підставі ухвали Миколаївського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2019 року.

Ухвалою судді Арбузинського районного суду Миколаївської області від 13 грудня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху та, серед іншого, запропоновано вказати інші причини пропуску установленого законом строку звернення до адміністративного суду з такого роду позовом, аніж ті, що були наведені у первісній заяві.

23 грудня 2019 року представник позивача подала заяву, якою вказала аналогічні причини пропуску строку звернення до суду, однак, більш детально їх обґрунтувавши.

Зокрема, посилалась на те, що 07 травня 2019 року позивач отримала матеріали про вчинення адміністративного правопорушення, які були складені відповідачем 23 квітня 2019 року, а тому 10 денний строк звернення до суду із позовом вже був пропущений.

У зв`язку із таким, позивач скористалась правом оскарження рішення відповідача до вищестоящого органу у порядку ст. 288 КУпАП та 09 липня 2019 року отримала свою скаргу, яка була залишена без розгляду.

Таким чином, розгляду скарги по суті вищестоящим органом не відбулось.

В подальшому, як вказує представник позивача у заяві, позивач змушена була оскаржувати неправомірні дії державного виконавця щодо відкриття виконавчого провадження про стягнення із неї накладеного відповідачем штрафу, в результаті чого рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2019 року було визнано протиправність вказаних дій.

Таким чином, заявник стверджує про те, що причинами пропуску строку звернення до суду з адміністративним позовом були протиправні дії відповідача, а тому їх слід вважати поважними.

Між тим, погодитись із таким не можна.

Так, позивач звернулась до суду у порядку ст. 286 КАС України, оскаржуючи рішення суб`єкта владних повноважень щодо притягнення її до адміністративної відповідальності.

Однак, згідно ч. 2 ст. 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови).

При цьому, за нормою ч.1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Як слідує із матеріалів справи, оскаржувана постанова була винесена відповідачем 23 квітня 2019 року і отримана позивачем 07 травня 2019 року ( а.с. 39).

При цьому, факт несвоєчасного отримання оскаржуваного рішення є поважною причиною пропуску установленого законом строку і може бути поновлений судом за умови належного доведення відповідних обставин.

Тому позивач у зв`язку із таким, мала б звернутись до суду із адміністративним позовом протягом 10 днів з дня отримання матеріалів про притягнення її до адміністративної відповідальності, подавши заяву про поновлення строку звернення до суду з цих підстав.

Натомість позивач скористалась своїм правом оскаржити рішення відповідача у порядку ст. 288 КУпАП до вищестоящого орагну, що є альтернативним способом захисту своїх прав.

Тому таке також є поважною причиною пропуску строку звернення до адміністративного суду, і відповідно, за певних умов, він може бути поновлений судом.

Однак, скарга ОСОБА_1 вищестоящим органом була повернута їй без розгляду і отримана нею 09 липня 2019 року.

Відповідно, позивач мала б звернутись до адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання відомостей про те, що вищестоящий орган не розглянув скаргу.

Тобто, у даному випадку позивач повинна була подати позов про скасування постанови відповідача у строк до 19 липня 2019 року включно разом із клопотанням про поновлення строку для звернення до суду.

Але із адміністративним позовом про скасування постанови відповідача ОСОБА_1 звернулась лише 05 листопада 2019 року, подавши його до Миколаївського окружного адміністративного суду.

Як наслідок, пропущеним є період з 19 липня 2019 року і до 05 листопада 2019 року, що складає 3 місяці і 17 днів.

Тому слід піддати аналізу причини не звернення ОСОБА_1 з позовом саме у цей період.

Протягом цього періоду, як вказує представник позивача, позивач оскаржувала дії державного виконавця про відкриття виконавчого провадження щодо стягнення накладеного на неї відповідачем штрафу, а тому не могла звернутись із позовом до суду.

Однак, це не може вважатись повною причиною установленого законом 10 денного строку, оскільки сам по собі факт оскарження дій державного виконавця не може вважатись поважною причиною пропуску строку, зокрема, ще й з огляду на його тривалість ( 3 місяці та 17 днів).

Позаяк, будь яких даних про те, що це саме це об`єктивно перешкоджало зверненню до суду із позовом, наразі не наведено.

Позивач не була позбавлена можливості одночасно оскаржувати як дії державного виконавця, так і рішення відповідача, принаймні, достовірні докази протилежного заявником не надані.

Водночас, правовий сенс оскарження дій державного виконавця щодо стягнення штрафу за умови чинності постанови, якою цей штраф накладено, про що позивач дізналась 09 липня 2019 року, є сумнівним.

Проте, таке є правом позивача, однак наразі мова йде про причини, із яких пропущено строк звернення до суду.

Таким чином, позивач довела поважність причин пропуску строку звернення до адміністративного суду за період з 07 травня 2019 року ( коли отримала оскаржувану нею постанову відповідача) і до 09 липня 2019 року (коли дізналась про залишення вищестоящим органом її скарги без розгляду).

Водночас, позивач не довела наявність поважних причин, які б об`єктивно перешкодили їй звернутись до суду у період з 09 липня 2019 року і до 05 листопада 2019 року, тобто протягом 3 місяців і 17 днів, оскільки, як вказано вище, сам по собі факт оскарження дій державного виконавця не може вважатись поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

У той час, як будь яких інших причин, поряд із необхідністю оскарження дій державного виконавця, які б завадили своєчасному зверненню до суду заявник не наводить.

Як наслідок, слід дійти висновку про відсутність підстав для поновлення строку звернення ОСОБА_1 до суду з позовом до Управління Державної архітектурно будівельної інспекції у Миколаївській області про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з пропуском установленого ст. 286 КАС України 10 денного строку звернення із таким позовом без поважних причин.

Доводи представника позивача про піврічний строк звернення до суду із таким позовом належить відхилити, позаяк, норма ст. 286 КАС України є спеціальною відносно норм ст. 122 КАС України, а тому позивач мала б подати цей позов саме у строк, визначений ст. 286 КАС України.

Крім цього, відповідно до ч.4 ст. 122 КАС України якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Якщо рішення за результатами розгляду скарги позивача на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень не було прийнято та (або) вручено суб`єктом владних повноважень позивачу у строки, встановлені законом, то для звернення до адміністративного суду встановлюється шестимісячний строк, який обчислюється з дня звернення позивача до суб`єкта владних повноважень із відповідною скаргою на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Однак, слід вказати, що на порядок звернення із позовом, визначений статтею 286 КАС України, як має місце у даному випадку, поширюється дія норм Параграфу 2 «Розгляд окремих категорій термінових адміністративних справ», який, у свою чергу, міститься у Главі 11 КАС України «Особливості позовного провадження в окремих категоріях адміністративних справ».

Інакше кажучи, законодавець відніс такого роду адміністративні справи до термінових, визначивши стислий строк звернення до суду із відповідними позовами.

А це дає підстави стверджувати, що звернення до суду з позовом про оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності відбувається у порядку ст. 286 КАС України, і, відповідно, у строки, що встановлені цією нормою.

До того ж, слід вказати, що інститут строків в адміністративному процесуальному праві, у тому числі, й, термінових адміністративних справ, сприяє досягненню юридичної визначеності в публічно-правових відносинах, а також стимулює їхніх учасників добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними, після їхнього завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Правова природа строку звернення до суду, дозволяє констатувати, що запровадження строку, у межах якого фізична або юридична особа, орган державної влади та місцевого самоврядування можуть звернутися до суду з позовом обумовлено передусім необхідністю дотримання принципу правової визначеності, що є невід`ємною складовою верховенства права.

Зокрема, у п. 570 рішення у справі «ВАТ «Нафтова компанія Юкос» проти Росії» Європейський Суд з прав людини визначив,що термін давності, як передбачене законом право порушника не піддаватися попередженню або суду після закінчення певного терміну після здійснення правопорушення. Як зазначив ЄСПЛ, строки давності, які характерні для національних правових систем Держав-учасниць, відповідають декільком цілям, в числі яких забезпечення правової визначеності та остаточності.

Отже, встановлення строків звернення до адміністративного суду у системному зв`язку з принципом правової визначеності слугує меті забезпечення передбачуваності для відповідача (як правило, суб`єкта владних повноважень у адміністративних справах) та інших осіб того, що зі спливом встановленого проміжку часу прийняте рішення, здійснена дія (бездіяльність) не матимуть поворотної дії у часі та не потребуватимуть скасування, а правові наслідки прийнятого рішення або вчиненої дії (бездіяльності) не будуть відмінені у зв`язку з таким скасуванням. Тобто встановлені строки звернення до адміністративного суду сприяють уникненню ситуації правової невизначеності щодо статусу рішень, дій (бездіяльності) суб`єкта владних повноважень.

Крім того, чітко визначені та однакові для всіх учасників справи строки звернення до суду, а також здійснення інших процесуальних дій є гарантією забезпечення рівності сторін та інших учасників справи.

Та у цьому випадку не надано достатніх і вагомих доказів досить тривалого періоду пропуску строку звернення до суду з адміністративним позовом, позаяк, позивач дізналась про результати свого оскарження 09 липня 2019 року, а з позовом звернулась лише 05 листопада 2019 року, тобто поз межами, що визначені ст. 286 КАС України.

До того ж слід нагадати, що як поважні причини, слід сприймати об`єктивні, непереборні обставини, які не залежали від волевиявлення особи.

У той час, як позивач не надала доказів того, що факт оскарження дії державного виконавця об`єктивно перешкоджав їй одночасно звернутись з позовом про оскарження винесеної відповідачем постанови.

Тому на даний час, проаналізувавши наведені позивачем підстави, з метою уникнення порушення принципу правової визначеності та забезпечення дії принципу рівності сторін, слід констатувати, відсутність поважних причин пропуску встановленого законом строку для звернення до суду із цим адміністративним позовом, що дає підстави застосувати наслідки ч.2 ст. 123 КАС України і повернути позовну заяву позивачу.

Інші недоліки позовної заяви, які були вказані в ухвалі судді Арбузинського районного суду Миколаївської області від 13 грудня 2019 року, були усунуті належно, однак, з мотивів, що викладені вище провадження за цим позовом не може бути відкрите.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 123, 169, 241, 248 КАС України, суддя,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_2 про поновлення строку для звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом - відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління Державної архітектурно будівельної інспекції України в Миколаївській області про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення повернути позивачу на підставі ч.2 ст. 123 КАС України.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Арбузинський районний суд Миколаївської області протягом 15 (п`ятнадцяти) днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження- на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Суддя І.В. Явіца