Справа № 9901/214/19
Суддя: Єзеров А.А.
Дата ухвалення: 2019-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

Іменем України

23 грудня 2019 року

м. Київ

справа №9901/214/19

провадження №П/9901/214/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Єзерова А.А.,

суддів: Желєзного І.В., Рибачука А.І., Чиркіна С.М., Шарапи В.М.

секретар судового засідання - Босак О. І.

за участю представників учасників справи:

від позивача: Кравець Р.Ю., Мартиненко Г.В.

від відповідача: Таркаєва О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу №9901/214/19

за позовом: ОСОБА_1

до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України

про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗОВНИХ ВИМОГ ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ ВІДПОВІДАЧА, ЗАЯВИ І КЛОПОТАННЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ІНШІ ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ:

1. ОСОБА_1 (надалі - ОСОБА_1 ) звернулася до суду з позовною заявою до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України (надалі - ВККС України), в якій просила визнати протиправними дії ВККС України щодо здійснення оцінювання ОСОБА_1 на відповідність займаній посаді судді в частині оцінювання критеріїв та показників, окрім тих, що оцінюються за результатами іспиту та зобов`язати ВККС України завершити оцінювання ОСОБА_1 на відповідність займаній посаді в частині оцінювання критеріїв та показників, окрім тих, що оцінюються за результатами іспиту; визнати протиправним та скасувати рішення ВККС України від 26.03.2019 про невідповідність ОСОБА_1 займаній посаді судді апеляційного суду Вінницької області; стягнути з ВККС України () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати.

2. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що дії ВККС України щодо виставлення оцінок за показниками кваліфікаційного оцінювання, окрім тих оцінок, які оцінюються за результатами іспиту стосовно ОСОБА_1 є протиправними, а рішення ВККС України, яке прийняте на підставі такого протиправного оцінювання є таким, що підлягає скасуванню.

Позивач зазначає, що оцінювання здатності здійснювати правосуддя та оцінювання відповідності займаній посаді є двома видами оцінюваннями. При цьому, Законом України «Про судоустрій і статус суддів» не передбачено ні процедури, ні порядку такого виду оцінювання суддів як «оцінювання невідповідності судді займаній посаді», законом врегульовано виключно питання кваліфікаційного оцінювання, де здійснюється оцінка здатності здійснювати правосуддя, а не здатності відповідати посаді. Тобто, фактично проведення «оцінювання невідповідності судді займаній посаді» відбувається не на підставі закону.

На думку позивача, проведення будь-якого оцінювання судді з подальшим можливим звільненням судді з посади не відповідає європейським стандартам.

Позивач стверджує про те, що відповідач не виправдав своїх дій щодо визнання позивача таким, що не відповідає займаній посаді судді, оскільки відповідачем не доведено з якими показниками не впорався позивач та чим це підтверджується.

3. До позовної заяви додано клопотання позивача про розгляд справи за участі сторін та клопотання про витребування доказів, в якому ОСОБА_1 просила Суд витребувати у ВККС України належним чином засвідчену копію суддівського досьє ОСОБА_1 та рішення від 26.03.2019 про невідповідність ОСОБА_1 займаній посаді.

4. Ухвалою Верховного Суду від 26.04.2019 у справі № 9901/214/19 (склад колегії суддів: Білоус О.В. (суддя-доповідач), Бевзенко В.М., Шарапа В.М., Смокович М.І., Стрелець Т.Г.) відкрито провадження у справі, постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, витребувано у ВККС України рішення від 26.03.2019 про невідповідність ОСОБА_1 займаній посаді, матеріали, що стали підставою для його прийняття та суддівське досьє, а також призначено судове засідання з повідомленням (викликом) сторін.

5. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено склад колегії суддів: Білоус О.В. (суддя-доповідач), Блажівська Н.Є., Смокович М.І., Стрелець Т.Г., Усенко Є.А.

6. У судовому засіданні 19.06.2019 від судді Білоуса О.В. надійшла заява про самовідвід з посиланням на перебування з позивачем у дружніх стосунках.

Ухвалою Верховного Суду у складі зазначеної колегії суддів від 19.06.2019 задоволено заяву позивача про відвід судді Білоуса О.В. та відведено його від розгляду справи. Справу передано на автоматизований розподіл для визначення іншої колегії суддів в порядку, встановленому ч. 1 ст. 31 КАС України.

7. Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.07.2019 для розгляду зазначеної заяви визначено склад колегії суддів: Єзеров А.А. (головуючий суддя), судді Шарапа В.М., Желєзний І.В., Рибачук А.І., Чиркін С.М.

Ухвалою Верховного Суду від 04.07.2019 прийнято справу до провадження колегію суддів у новому складі, розпочато розгляд справи спочатку.

8. Від ВККС України надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить суд у задоволенні позову відмовити повністю.

У відзиві зазначено, що Громадською радою доброчесності 25.03.2019 о 22 год. 27 хв. на електронну адресу Комісії надіслано рішення про надання Вищій кваліфікаційній комісії суддів України інформації стосовно судді апеляційного суду Вінницької області ОСОБА_1, яке зареєстроване в Комісії 26.03.2019.

ВККС України зазначає, що оцінка критеріїв (показників) на етапі дослідження досьє та співбесіди, відповідно до п. 10 глави 6 розділу II «Методологія кваліфікаційного оцінювання» Положення встановлюється шляхом виведення середнього арифметичного на підставі оцінок кожного члена Комісії, який брав участь у співбесіді під час кваліфікаційного оцінювання.

Відповідач у відзиві стверджує, що в оскаржуваному рішенні вказані отримані позивачем бали з оцінювання встановлених законом критеріїв, а саме за критерієм компетентності (професійної, особистої та соціальної) - 313,6 балів, за критерієм професійної етики - 165 балів та за критерієм доброчесності - 140 балів із урахуванням того, що всі показники оцінені за результатами дослідження інформації, яка міститься у суддівському досьє та співбесіди.

У відзиві вказано, що позивач не наводить доводів, не надає належних і допустимих доказів необґрунтованості мотивів, покладених Комісією в основу оскаржуваного рішення. Також ОСОБА_1 не зазначає, які саме неправомірні дії були допущені колегією Комісії при визначенні результатів кваліфікаційного оцінювання на відповідність займаній посаді судді та в чому саме полягають такі дії, а також які норми закону порушено Комісією. Натомість обставини спірних правовідносин свідчать про правомірність дій Комісії та законність прийнятого рішення.

Верховним Судом відзив долучено до матеріалів справи.

9. Позивачем надано до Верховного Суду клопотання про зупинення провадження у справі до вирішення справи, що розглядається в порядку конституційного провадження за конституційною скаргою ОСОБА_2 щодо відповідності Конституції України положень ч.5 ст. 83, пп. а п. 11 ч. 4 ст. 85, ч. 3 ст. 88 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

10. Ухвалою Верховного Суду від 01.08.2019 відмовлено позивачу у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

11. Відповідно до постанови Верховної Ради України від 07.02.2002 №3060-ІІІ ОСОБА_1 обрано суддею апеляційного суду Вінницької області безстроково. Згідно з наказом Голови апеляційного суду Вінницької області ОСОБА_1 приступила до виконання своїх обов`язків з 21.03.2002.

12. Рішенням ВККС України від 01.02.2018 №8/зп-18 призначено кваліфікаційне оцінювання суддів місцевих та апеляційних судів на відповідність займаній посаді, встановлено черговість етапів проведення кваліфікаційного оцінювання: перший етап - складання іспиту; другий етап - дослідження досьє та проведення співбесіди.

13. Рішенням ВККС України від 06.02.2018 №8/зп-18 встановлено проведення іспиту в межах кваліфікаційного оцінювання окремих суддів місцевих та апеляційних судів на відповідність займаній посаді, призначеного рішенням ВККС України від 01.02.2018.

14. Згідно з додатками № 1, 2 і 3 до рішення ВККС України від 26.03.2018 №61/зп-18 ОСОБА_1 отримала 71,1 балів за анонімне тестування, 70,5 балів за практичне завдання в межах процедури кваліфікаційного оцінювання суддів на відповідність займаній посаді.

Відповідно до додатку №4 до рішення ВККС України від 26.03.2018 №61/зп-18 ОСОБА_1 допущено до другого етапу кваліфікаційного оцінювання суддів місцевих та апеляційних судів на відповідність займаній посаді «Дослідження досьє та проведення співбесіди».

15. Рішенням ВККС України від 25.05.2018 №118/зп-18 призначено проведення тестування особистих морально-психологічних якостей і загальних здібностей у межах кваліфікаційного оцінювання суддів місцевих та апеляційних судів на відповідність займаній посаді.

Рішенням ВККС України від 30.05.2018 №119/зп-18 вирішено провести другий етап тестування особистих морально-психологічних якостей і загальних здібностей - інтерв`ю з психологом.

16. Громадською радою доброчесності 25.03.2019 у о 22 год. 27 хв. на електронну адресу Комісії надіслано рішення про надання ВККС України інформації стосовно судді апеляційного суду Вінницької області ОСОБА_1, яке зареєстроване в Комісії 26.03.2019.

17. 26.03.2019, заслухавши доповідача, дослідивши суддівське досьє, інформацію Громадської ради доброчесності, надані суддею пояснення та результати співбесіди, під час якої вивчено питання про відповідність судді ОСОБА_1 критеріям кваліфікаційного оцінювання, ВККС України прийняла рішення від 26.03.2019 №61/ко-19, яким визначено, що суддя апеляційного суду Вінницької області ОСОБА_1 за результатами кваліфікаційного оцінювання суддів місцевих та апеляційних судів на відповідність займаній посаді набрала 618,6 балів, визнано суддю апеляційного суду Вінницької області ОСОБА_1 такою, що не відповідає займаній посаді, внесено до Вищої ради правосуддя подання з рекомендацією про звільнення з посади судді апеляційного суду Вінницької області ОСОБА_1 .

У рішенні зазначено, що за критерієм компетентності (професійної, особистої, соціальної) суддя ОСОБА_1 набрала 313,6 балів.

За критерієм професійної етики, оціненим на підставі результатів тестування особистих морально-психологічних якостей і загальних здібностей, дослідження інформації, яка міститься у суддівському досьє та співбесіди за показниками, визначеними п. 8 глави 2 розділу II «Методологія кваліфікаційного оцінювання» Положення ОСОБА_1 . набрала 165 балів.

За критерієм доброчесності, оціненим на підставі результатів тестування особистих морально-психологічних якостей і загальних здібностей, дослідження інформації, яка міститься у суддівському досьє та співбесіди за показниками, визначеними п. 9 глави 2 розділу II «Методологія кваліфікаційного оцінювання» Положення ОСОБА_1 . набрала 140 балів.

За результатами кваліфікаційного оцінювання суддя ОСОБА_1 набрала 618,6 бала, що становить менше 67 відсотків від суми максимально можливих балів за результатами кваліфікаційного оцінювання всіх критеріїв.

18. ОСОБА_1 з рішенням ВККС України від 26.03.2019 №61/ко-19 не погодилась, що і стало підставою для звернення до суду з відповідним позовом.

НОРМИ ПРАВА, ЯКІ ЗАСТОСУВАВ СУД:

19. За правилами ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пп. 4 п. 16-1 розділу XV «Перехідні положення» Конституції України з дня набрання чинності Законом України від 02.06.2016 № 1401-VIII «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)» відповідність займаній посаді судді, якого призначено на посаду строком на п`ять років або обрано суддею безстроково до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)», має бути оцінена в порядку, визначеному законом. Виявлення за результатами такого оцінювання невідповідності судді займаній посаді за критеріями компетентності, професійної етики або доброчесності чи відмова судді від такого оцінювання є підставою для звільнення судді з посади. Порядок та вичерпні підстави оскарження рішення про звільнення судді за результатами оцінювання встановлюються законом.

20. Згідно з п. 20 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» відповідність займаній посаді судді, якого призначено на посаду строком на п`ять років або обрано суддею безстроково до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)», оцінюється колегіями ВККС в порядку, визначеному цим Законом. Виявлення за результатами такого оцінювання невідповідності судді займаній посаді за критеріями компетентності, професійної етики або доброчесності чи відмова судді від такого оцінювання є підставою для звільнення судді з посади за рішенням ВРП на підставі подання відповідної колегії ВККС.

21. За правилами ч.ч. 1, 2 та 5 ст. 83 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» кваліфікаційне оцінювання проводиться ВККС України з метою визначення здатності судді (кандидата на посаду судді) здійснювати правосуддя у відповідному суді за визначеними законом критеріями.

22. Критеріями кваліфікаційного оцінювання є: 1) компетентність (професійна, особиста, соціальна тощо); 2) професійна етика; 3) доброчесність.

23. Порядок та методологія кваліфікаційного оцінювання, показники відповідності критеріям кваліфікаційного оцінювання та засоби їх встановлення затверджуються ВККС України.

24. Однією з підстав для призначення кваліфікаційного оцінювання є рішення ВККС України про призначення кваліфікаційного оцінювання судді у випадках, визначених законом (п. 2 ч. 4 ст. 83 цього ж Закону).

25. Відповідно до ч. 1 ст. 85 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» кваліфікаційне оцінювання включає такі етапи: 1) складення іспиту; 2) дослідження досьє та проведення співбесіди. Рішення про черговість етапів проведення кваліфікаційного оцінювання ухвалює ВККС України.

26. Комісія рішенням від 03.11.2016 № 143/зп-16 затвердила Положення про порядок та методологію кваліфікаційного оцінювання, показники відповідності критеріям кваліфікаційного оцінювання та засоби їх встановлення (далі - Положення), а рішенням від 04.11.2016 № 144/зп-16 затвердила Порядок проведення іспиту та методику встановлення його результатів у процедурі кваліфікаційного оцінювання (далі - Порядок).

27. За змістом п. 1, 2 і 4 глави 6 розділу ІІ Положення встановлення відповідності судді (кандидата на посаду судді) критеріям кваліфікаційного оцінювання здійснюється членами Комісії за їх внутрішнім переконанням відповідно до результатів кваліфікаційного оцінювання.

28. Показники відповідності суддів критеріям кваліфікаційного оцінювання досліджуються окремо один від одного та у сукупності.

29. Рішення про підтвердження здатності здійснювати правосуддя суддею (кандидатом на посаду судді) у відповідному суді ухвалюється у випадку отримання ним мінімально допустимих і більших балів за результатами іспиту, а також бала, більшого за 0, за результатами оцінювання критеріїв особистої компетентності, соціальної компетентності професійної етики та доброчесності.

30. У п. 5 глави 6 розділу ІІ Положення визначено максимально можливий бал оцінювання за кожним із критеріїв, зокрема: за критерієм компетентності - 500 балів (у т. ч. професійна компетентність - 300 балів, особиста компетентність - 100 балів, соціальна компетентність - 100 балів), за критерієм професійної етики - 250 балів, за критерієм доброчесності - 250 балів.

31. Пунктами 10 та 11 розділу V Положення встановлено, що за результатами кваліфікаційного оцінювання судді для підтвердження відповідності займаній посаді Комісія ухвалює одне з таких рішень: про відповідність займаній посаді судді; про невідповідність займаній посаді судді.

32. Рішення про підтвердження відповідності судді займаній посаді ухвалюється у разі отримання суддею мінімально допустимого і більшого бала за результатами іспиту, а також більше 67 відсотків від суми максимального можливих балів за результатами кваліфікаційного оцінювання всіх критеріїв за умови отримання за кожен із критеріїв бала, більшого за 0.

33. Згідно з положеннями ч. ч. 2 і 3 ст. 88 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя (кандидат на посаду судді), який не згодний із рішенням ВККС України щодо його кваліфікаційного оцінювання, може оскаржити це рішення в порядку, передбаченому КАС України.

34. Рішення ВККС України, ухвалене за результатами проведення кваліфікаційного оцінювання, може бути оскаржене та скасоване виключно з таких підстав:

1) склад членів ВККС України, який провів кваліфікаційне оцінювання, не мав повноважень його проводити;

2) рішення не підписано будь-ким із складу членів ВККС України, який провів кваліфікаційне оцінювання;

3) суддя (кандидат на посаду судді) не був належним чином повідомлений про проведення кваліфікаційного оцінювання - якщо було ухвалено рішення про непідтвердження здатності судді (кандидата на посаду судді) здійснювати правосуддя у відповідному суді з підстав неявки для проходження кваліфікаційного оцінювання;

4) рішення не містить посилання на визначені законом підстави його ухвалення або мотивів, з яких Комісія дійшла відповідних висновків.

МОТИВОВАНА ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ, НАВЕДЕНИХ УЧАСНИКАМИ СПРАВИ ТА ВИСНОВКИ СУДУ ЗА НАСЛІДКАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ:

35. Аналіз норм законодавства свідчить про те, що, у межах процедури кваліфікаційного оцінювання кандидатів на посаду судді, з урахуванням мети і завдань його проведення, обов`язком (повноваженням) ВККС є з`ясування й оцінка усіх аспектів життя і діяльності такого кандидата не лише професійного характеру, але й морально-етичного. Щодо останнього, Комісія з огляду на свій правовий статус повинна визначити, чи відповідає поведінка судді/кандидата на посаду судді основоположним принципам її регламентації, високі стандарти якої визначено, зокрема, у Бангалорських принципах поведінки суддів від 19.05.2006, схвалених резолюцією Економічної та соціальної ради ООН від 27.07.2006 № 2006/23, а також у Кодексі суддівської етики, затвердженому рішенням ХІ (чергового) з`їзду суддів України від 22.02.2013.

Дослідження досьє та проведення співбесіди як один з етапів кваліфікаційного оцінювання має на меті, окрім іншого, встановити відповідність кандидата на посаду судді критеріям професійної етики та доброчесності. Тобто в цьому випадку встановлено легітимну мету дій ВККС щодо встановлення відповідності кандидата критеріям професійної етики та доброчесності.

36. При цьому, відсутність у рішенні, прийнятому за наслідками кваліфікаційного оцінювання, мотивів, з яких ВККС дійшла висновку про невідповідність судді займаній посаді, слугує підставою для його судового оскарження та скасування. У свою чергу, це покладає на ВККС обов`язок обґрунтувати рішення про невідповідність судді займаній посаді в такий спосіб, щоб рішення достатнім чином містило мотиви, на яких воно базується.

37. Наведене узгоджується із принципами втіленими у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі - Конвенція) та практикою Європейського Суду з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (ст. 32).

Європейський Суд з прав людини у рішенні від 25.09.2018 по справі "Денісов проти України" зазначив, що "<…> на підставі принципів, встановлених в рішенні у справі "Вільхо Ескелайнен та інші проти Фінляндії" (Vilho Eskelinen and Others v. Finland), ст. 6 Конвенції застосовується до трудових спорів щодо суддів, які були звільнені з посади судді (див., наприклад, згадане рішення у справі "Олександр Волков проти України" (Oleksandr Volkov v. Ukraine), п. 91 та 96, рішення у справах "Куликов та інші проти України" (Kulykov and Others v. Ukraine), заява № 5114/09 та 17 інших, пункти 118 та 132, від 19.01.2017, "Стуруа проти Грузії" (Sturua v. Georgia), заява № 45729/05, п. 27, від 28.03.2017, та "Каменос проти Кіпру" (Kamenos v. Cyprus), заява № 147/07, п. 88, від 31.10.2017)" (п. 52 згаданого рішення).

У рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" Європейський Суд з прав людини наголошував, що "<…> Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 09.12.1994, серія A, N303-A, п. 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), N37801/97, п. 36, від 01.07.2003). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" (Hirvisaari v. Finland), N49684/99, п. 30, від 27.09.2001)" (п. 58 згаданого рішення).

38. Вимога зазначати у рішенні ВККС мотиви його прийняття міститься також у Законі України «Про судоустрій і статус суддів», відповідно до ч. 5 ст. 101 якого, рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, палат та колегій Комісії викладаються у письмовій формі. У рішенні зазначаються дата і місце ухвалення рішення, склад Комісії (палати, колегії), питання, що розглядалося, мотиви ухваленого рішення.

Положення аналогічного змісту закріплені у п. 4.12.6 Регламенту ВККС, що затверджений рішенням ВККС від 13.10.2016 №81/зп-16 (у редакції рішення від 12.04.2018 №84/зп-18), який згідно з преамбулою, визначає порядок роботи ВККС і спрямований на реалізацію нею повноважень, визначених Конституцією України та Законом України «Про судоустрій і статус суддів». Пунктом 4.12.7 Регламенту передбачено, що рішення ВККС складається із вступної, описової, мотивувальної і резолютивної частин.

Поряд з цим, відповідно до ч. 5 ст. 83 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», порядок та методологія кваліфікаційного оцінювання, показники відповідності критеріям кваліфікаційного оцінювання та засоби їх встановлення затверджуються Вищою кваліфікаційною комісією суддів України.

39. Рішенням ВККС від 03.11.2016 №143/зп-16 затверджено Положення про порядок та методологію кваліфікаційного оцінювання, показники відповідності критеріям кваліфікаційного оцінювання та засоби їх встановлення (у редакції рішення ВККС від 13.02.2018 №20/зп-18, надалі - Положення).

Згідно з п. 1 глави 2 розділу ІІ "Методологія кваліфікаційного оцінювання" Положення, відповідність судді критерію професійної компетентності оцінюється (встановлюється) за такими показниками: рівень знань у сфері права; рівень практичних навичок та умінь у правозастосуванні; ефективність здійснення правосуддя; діяльність щодо підвищення фахового рівня (пп. 1.1-1.4).

Пунктами 2 і 3 глави 2 розділу ІІ "Методологія кваліфікаційного оцінювання" Положення передбачено, що показники "рівень знань у сфері права" та "рівень практичних навичок та умінь у правозастосуванні" оцінюються під час іспиту на підставі відповідно анонімного письмового тестування та виконання практичного завдання. Показники "ефективність здійснення правосуддя" та "діяльність щодо підвищення фахового рівня", відповідно до абз. 2 п. 4 та 5 глави 2 розділу ІІ "Методологія кваліфікаційного оцінювання" Положення, оцінюються за результатами дослідження інформації, яка міститься у суддівському досьє, та співбесіди. Дані, за якими оцінюються (встановлюються) два названі показники професійної компетентності, визначено, відповідно, у пп. 4.1 - 4.11 п. 4 та в пп. 5.1 - 5.6 п. 5 глави 2 розділу ІІ "Методологія кваліфікаційного оцінювання" Положення.

Пунктом 6 глави 2 розділу ІІ "Методологія кваліфікаційного оцінювання" Положення визначено, що відповідність судді критерію особистої компетентності визначається за показниками тестувань особистих морально-психологічних якостей та загальних здібностей такими, як когнітивні якості особистості, емотивні якості особистості, мотиваційно-вольові якості особистості, і оцінюються на підставі висновку про підсумки таких тестувань (у разі їх проведення), за результатами дослідження інформації, яка міститься у суддівському досьє, і співбесіди.

Пунктом 7 глави 2 розділу ІІ "Методологія кваліфікаційного оцінювання" Положення встановлено, що відповідність судді критерію соціальної компетентності визначається за показниками тестувань особистих морально-психологічних якостей та загальних здібностей такими, як комунікативність, організаторські здібності, управлінські властивості особистості, моральні риси особистості, чесність, порядність, розуміння і дотримання правил та норм, відсутність схильності до контпродуктивних дій, дисциплінованість, і оцінюються на підставі висновку про підсумки таких тестувань (у разі їх проведення), за результатами дослідження інформації, яка міститься у суддівському досьє, і співбесіди.

Відповідно до п. 8 і 9 глави 2 розділу ІІ "Методологія кваліфікаційного оцінювання" Положення, відповідність судді критерію професійної етики і відповідність судді критерію доброчесності оцінюється (встановлюється) за показниками, визначеними відповідно у пп. 8.1 - 8.6 та 9.1 - 9.7 вказаних пунктів. Зазначені у них показники теж оцінюються за результатами дослідження інформації, яка міститься у суддівському досьє, та співбесіди.

Згідно з ч. 2 п. 9 глави 2 розділу ІІ "Методологія кваліфікаційного оцінювання" Положення, ці показники оцінюються за результатами співбесіди та дослідження інформації, яка міститься у суддівському досьє, зокрема:

1) інформації, наданої центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, який забезпечує формування та реалізує державну антикорупційну політику, органом державного фінансового контролю в Україні, іншими органами державної влади;

2) декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування;

3) результатів перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (за наявності);

4) декларації родинних зв`язків судді та декларації доброчесності судді;

5) результатів регулярного оцінювання;

6) результатів перевірки декларації родинних зв`язків судді та декларації доброчесності судді (за наявності);

7) висновків або інформації Громадської ради доброчесності (за наявності);

8) іншої інформації, що включена до суддівського досьє.

Пунктом 10 глави 2 розділу ІІ "Методологія кваліфікаційного оцінювання" Положення визначено, що для встановлення відповідності судді критеріям кваліфікаційного оцінювання за визначеними цим Положенням показниками використовуються також інші відомості й дані, на підставі яких може встановлюватися відповідність судді критеріям кваліфікаційного оцінювання, а також будь-яка інша інформація стосовно судді, яка міститься у суддівському досьє.

Пунктами 1-4 глави 6 розділу ІІ "Методологія кваліфікаційного оцінювання" Положення передбачено, що встановлення відповідності судді (кандидата на посаду судді) критеріям кваліфікаційного оцінювання здійснюється членами Комісії за їх внутрішнім переконанням відповідно до результатів кваліфікаційного оцінювання.

Показники відповідності судді (кандидата на посаду судді) критеріям кваліфікаційного оцінювання досліджуються окремо один від одного та у сукупності.

Усі статистичні дані є допоміжними показниками у процесі кваліфікаційного оцінювання та мають бути досліджені у сукупності з якісними показниками.

Рішення про підтвердження здатності здійснювати правосуддя суддею (кандидатом на посаду судді) у відповідному суді ухвалюється у випадку отримання ним мінімально допустимих і більших балів за результатами іспиту, а також бала, більшого за 0, за результатами оцінювання критеріїв особистої компетентності, соціальної компетентності професійної етики та доброчесності.

За змістом п. 5 глави 6 розділу ІІ "Методологія кваліфікаційного оцінювання" Положення:

-критерії компетентності оцінюються: професійна компетентність (за показниками, отриманими під час іспиту) - 300 балів, з яких: рівень знань у сфері права - 90 балів (підпункт 5.1.1.1); рівень практичних навичок та умінь у правозастосуванні - 120 балів (підпункт 5.1.1.2); ефективність здійснення суддею правосуддя або фахова діяльність для кандидата на посаду судді - 80 балів (пп.5.1.1.3); діяльність щодо підвищення фахового рівня - 10 балів (пп. 5.1.1.4); особиста компетентність - 100 балів (підпункт 5.1.2); соціальна компетентність - 100 балів (пп. 5.1.3) (п. 5.1);

-критерій професійної етики - 250 балів: морально-психологічні якості - 100 балів; інші показники - 150 балів (пп. 5.2.1 - 5.2.2). Цей критерій оцінюється у 0 балів за наявності доказів невідповідності судді (кандидата на посаду судді) вимогам професійної етики (п.5.2);

-критерій доброчесності - 250 балів, з яких: інтегративність - 100 балів; інші показники - 150 балів (пункти 5.3.1 - 5.3.2). Цей критерій оцінюється у 0 балів за наявності доказів невідповідності судді (кандидата на посаду судді) вимогам доброчесності (п. 5.3).

Відповідно до пп. 6.1 п. 6 глави 6 розділу ІІ "Методологія кваліфікаційного оцінювання" Положення, мінімально допустимим є бал, отриманий за результатами оцінки критерію кваліфікаційного оцінювання, який дозволяє судді (кандидату на посаду судді) продовжувати участь у кваліфікаційному оцінюванні.

Згідно з пп. 6.2 п. 6 глави 6 розділу ІІ "Методологія кваліфікаційного оцінювання" Положення, мінімально допустимий бал визначається для: анонімного письмового тестування; виконання практичного завдання; іспиту (пп. 6.2.1 - 6.2.3).

Підпунктом 6.3 п. 6 глави 6 розділу ІІ "Методологія кваліфікаційного оцінювання" Положення передбачено, що мінімально допустимі бали при складенні анонімного письмового тестування та виконанні практичного завдання визначаються рішенням Комісії за критеріальним методом відповідно до Порядку проведення іспиту та методики встановлення його результатів.

Пунктом 10 глави 6 розділу ІІ "Методологія кваліфікаційного оцінювання" Положення визначено, що оцінка критеріїв (показників) на етапі дослідження досьє та співбесіди встановлюється шляхом виведення середнього арифметичного на підставі оцінок кожного члена Комісії, який брав участь у співбесіді під час кваліфікаційного оцінювання.

Відповідно до п. 16-18 розділу ІІІ "Порядок проведення кваліфікаційного оцінювання" Положення, дослідження досьє полягає у систематизації, аналізуванні, збиранні, уточненні даних досьє судді (кандидата на посаду судді) з метою визначення попередніх показників критеріїв кваліфікаційного оцінювання.

Дослідження досьє здійснюється членом Комісії, визначеним для підготовки до розгляду і доповіді справи щодо проведення кваліфікаційного оцінювання стосовно відповідного судді або кандидата на посаду судді (далі - доповідач).

За результатами дослідження досьє доповідач готує доповідь.

У доповіді доповідач зазначає, зокрема, встановлені під час дослідження показники відповідності судді (кандидата на посаду судді) критеріям кваліфікаційного оцінювання, а також пропозиції щодо дослідження досьє.

Згідно з п. 19 розділу ІІІ "Порядок проведення кваліфікаційного оцінювання" Положення, співбесіда полягає в обговоренні результатів дослідження досьє та складається з таких етапів: оголошення доповіді за результатами дослідження досьє; надання судді (кандидату на посаду судді) можливості доповнити, уточнити чи спростувати оголошену в доповіді інформацію; послідовне обговорення з суддею (кандидатом на посаду судді) показників, оцінювання яких потребує уточнення, з метою прийняття остаточного рішення щодо підтвердження здатності судді (кандидата на посаду судді) здійснювати правосуддя у відповідному суді або відповідності судді займаній посаді (пп. 19.1 - 19.3).

Пунктом 20 розділу ІІІ "Порядок проведення кваліфікаційного оцінювання" Положення передбачено, що співбесіда проходить у формі засідання Комісії у складі, визначеному рішенням Комісії про проведення кваліфікаційного оцінювання.

Обговорення відбувається шляхом опитування судді (кандидата на посаду судді) доповідачем і членами Комісії та надання суддею (кандидатом на посаду судді) відповідей і пояснень. Під час співбесіди обов`язковому обговоренню із суддею (кандидатом) підлягають дані щодо його відповідності критеріям професійної етики та доброчесності.

За результатами кваліфікаційного оцінювання судді для підтвердження відповідності займаній посаді Комісія ухвалює одне з таких рішень: про відповідність займаній посаді судді; про невідповідність займаній посаді судді (пп. 10.1 та 10.2).

Рішення про підтвердження відповідності судді займаній посаді ухвалюється у разі отримання суддею мінімально допустимого і більшого бала за результатами іспиту, а також більше 67 відсотків від суми максимально можливих балів за результатами кваліфікаційного оцінювання всіх критеріїв за умови отримання за кожен з критеріїв бала більшого за 0.

Пунктом 34 розділу ІІІ "Порядок проведення кваліфікаційного оцінювання" Положення визначено, що рішення Комісії, ухвалене за результатами кваліфікаційного оцінювання, складається зі вступної, описової, мотивувальної і резолютивної частин.

У вступній частині зазначаються:

1) дата, час та місце ухвалення рішення, його номер;

2) прізвища та ініціали членів Комісії, які брали участь в ухваленні рішення;

3) прізвище, ім`я, по батькові судді (кандидата на посаду судді), якого оцінено;

4) найменування суду, в якому суддя, якого оцінено, здійснює правосуддя.

В описовій частині рішення зазначаються:

1) підстави призначення кваліфікаційного оцінювання;

2) стислий опис його проведення.

У мотивувальній частині рішення зазначаються отримані суддею (кандидатом на посаду судді) бали з оцінювання відповідних критеріїв, відомості про загальну кількість балів за результатами кваліфікаційного оцінювання, посилання на визначені Законом підстави його ухвалення або мотиви, з яких Комісія дійшла таких висновків. За наявності висновку Громадської ради доброчесності про невідповідність судді (кандидата на посаду судді) критеріям професійної етики та доброчесності у мотивувальній частині також зазначаються мотиви його прийняття або відхилення.

Резолютивна частина має містити висновок про те, чи підтвердив суддя (кандидат на посаду судді) здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді або чи відповідає суддя займаній посаді, а також кількість балів, набраних суддею за результатами успішного проходження процедури кваліфікаційного оцінювання.

В силу приписів п. 37 розділу ІІІ "Порядок проведення кваліфікаційного оцінювання" Положення рішення Комісії про невідповідність судді займаній посаді є підставою для внесення подання до Вищої ради правосуддя з рекомендацією про звільнення судді з посади.

40. Таким чином, Положення передбачає чіткий алгоритм дій ВККС під час проведення кваліфікаційного оцінювання, дотримання якого покликане виключити будь-які сумніви щодо об`єктивності визначення показників відповідності судді критеріям, за якими воно проводиться.

41. Як вбачається з матеріалів справи, оспорюване рішення відповідача прийняте за результатами етапу кваліфікаційного оцінювання "Дослідження досьє і проведення співбесіди".

42. У Рішенні ВККС від 26.03.2019 №61/ко-19 відображено, що за критерієм компетентності (професійної, особистої та соціальної) суддя набрала 313,6 балів.

При цьому за критерієм професійної компетентності ОСОБА_1 оцінено Комісією на підставі результатів іспиту, дослідження інформації, яка міститься в досьє, та співбесіди за показниками, визначеними п. 1 - 5 глави 2 розділу ІІ Положення.

За критеріями особистої та соціальної компетентності ОСОБА_1 оцінено Комісією на підставі результатів тестування особистих морально-психологічних якостей і загальних здібностей, дослідження інформації, яка міститься в досьє, та співбесіди з урахуванням показників, визначених п. 6 - 7 глави 2 розділу ІІ Положення.

За критерієм професійної етики, оціненим за показниками, визначеними п. 8 глави 2 розділу ІІ Положення, суддя набрала 165 балів. За цим критерієм ОСОБА_1 оцінено на підставі результатів тестування особистих морально-психологічних якостей і загальних здібностей, дослідження інформації, яка міститься в досьє, та співбесіди.

За критерієм доброчесності, оціненим за показниками, визначеними п. 9 глави 2 розділу ІІ Положення, суддя набрала 140 балів. За цим критерієм ОСОБА_1 оцінено на підставі результатів тестування особистих морально-психологічних якостей і загальних здібностей, дослідження інформації, яка міститься в досьє, та співбесіди.

За результатами кваліфікаційного оцінювання суддя апеляційного суду Вінницької області ОСОБА_1 . набрала 618,6 балів, що становить менше 67 відсотків від суми максимально можливих балів за результатами кваліфікаційного оцінювання всіх критеріїв.

Таким чином, Комісія дійшла до висновку, що суддя апеляційного суду Вінницької області ОСОБА_1 не відповідає займаній посаді.

Водночас із вказаного вище та загалом зі змісту рішення неможливо встановити, порушення яких саме критеріїв лягло в основу прийнятого Комісією рішення щодо визнання судді ОСОБА_1 такою, що не відповідає займаній посаді.

43. Слід наголосити, що окрім посилання у рішенні ВККС на визначені законом підстави проведення кваліфікаційного оцінювання суддів загалом, а також відомостей про суму балів, які позивачка набрала за кожним з критеріїв із зазначенням засобів встановлення показників відповідності цим критеріям, рішення не містить жодних мотивів, за яких відповідач дійшов висновку про невідповідність позивача займаній посаді судді.

44. При цьому, матеріали суддівського досьє позивачки налічують близько 440 аркушів (надана суду копія матеріалів суддівського досьє не містить внутрішнього опису наявних у ньому документів, тому кількість аркушів фактично наявних у цьому досьє може відрізнятися).

45. Проте, ніщо із зазначеного не знайшло відображення у змісті оспорюваного рішення, яке фактично зводиться до констатації відповідачем балів, набраних позивачем за критеріями кваліфікаційного оцінювання, без наведення обґрунтування їх розмірів чи причин виставлення.

46. Доводи відповідача з приводу відсутності у нього обов`язку обґрунтовувати показники критеріїв кваліфікаційного оцінювання полягають в тому, що вмотивованість виставлення балів по кожному з показників законодавством не передбачена, а здійснюється членами ВККС виключно на підставі внутрішнього переконання, оскільки є способом прийняття рішення, внаслідок реалізації владних управлінських функцій, що відповідає меті кваліфікаційного оцінювання і повноваженням Комісії.

47. Колегія суддів вважає за необхідне наголосити, що в частині судового контролю за дискреційними адміністративними актами Європейським Судом з прав людини вироблено позицію, за якою за загальним правилом національні суди повинні утриматися від перевірки обґрунтованості таких актів, однак все ж суди повинні проконтролювати, чи не є викладені у них висновки адміністративних органів щодо обставин у справі довільними та нераціональними, непідтвердженими доказами або ж такими, що є помилковими щодо фактів; у будь-якому разі суди повинні дослідити такі акти, якщо їх об`єктивність та обґрунтованість є ключовим питанням правового спору (п. 111 рішення від 31.07.2008 у справі "Дружстевні заложна пріа та інші проти Чеської Республіки", п. 44 рішення від 22.11.1995 у справі "Брайєн проти Об`єднаного Королівства", пункти 156-157, 159 рішення від 21.07.2011 у справі "Сігма радіо телевіжн лтд проти Кіпру", п. 47-56 рішення від 02.12.2010 у справі "Путтер проти Болгарії").

48. Окрім того, виходячи з практики Європейського Суду з прав людини, надання правової дискреції органам влади у вигляді необмежених повноважень є несумісним з принципом верховенства права і закон має з достатньою чіткістю визначати межі такої дискреції, наданої компетентним органам та порядок її здійснення, з урахуванням законної мети даного заходу, щоб забезпечити особі належний захист від свавільного втручання (наприклад, п. 49 рішення від 02.11.2006 у справі "Волохи проти України", п. 67 рішення від 02.08.1984 у справі "Malone v. United Kindom").

49. Як вбачається з матеріалів справи, перший етап кваліфікаційного оцінювання "Іспит" позивачка пройшла успішно та була допущена до другого етапу кваліфікаційного оцінювання.

Положення п. 1 - 9 глави 2 розділу ІІ Положення дають суду підстави для висновку, що на етапі іспиту суддю можна оцінити лише на відповідність критерію професійної компетентності і лише за показниками: "рівень знань у сфері права" і "рівень практичних навичок та умінь у правозастосуванні" (максимальна кількість балів за які становить відповідно 90 і 120 балів згідно з п. 5 глави 6 розділу ІІ Положення). Натомість, решта показників професійної компетентності ("ефективність здійснення правосуддя", "діяльність щодо підвищення фахового рівня", як і решта критеріїв (особиста компетентність, соціальна компетентність, професійна етика, доброчесність) оцінюються на підставі дослідження інформації, яка міститься у суддівському досьє та співбесіди.

50. У зв`язку з цим та з огляду на те, що оспорюване рішення прийняте за наслідками етапу кваліфікаційного оцінювання "Дослідження досьє і проведення співбесіди", розглядати його потрібно в контексті тих показників критеріїв кваліфікаційного оцінювання, які могли оцінюватися під час даного етапу, якими є доброчесність та професійна етика і, частково, професійна компетентність.

51. Максимальна кількість балів, яку можна отримати за критеріями професійної етики і доброчесності, відповідно до пп. 5.2 і 5.3 п. 5 глави 6 розділу ІІ Положення, становить 500 балів (по 250 за кожен із критеріїв). За критеріями соціальної та особистої компетентності - 200 балів, за критерієм професійної компетентності - максимально 300 балів, з яких 210 - на етапі іспиту, решта 90 - за показниками ефективності здійснення правосуддя та діяльність щодо підвищення фахового рівня (80 і 10 балів відповідно, пп. 5.1.1. п. 5 глави 6 розділу ІІ Положення).

52. Таким чином, слід підсумувати, що на етапі "Дослідження досьє і проведення співбесіди" максимальна кількість балів, які може отримати суддя, з огляду на шкалу оцінювання, визначену у п. 5 глави 6 розділу ІІ Положення, становить 790 балів, при прохідному балі - 670 балів, за усіма критеріями. Отже, з максимальних 1000 балів, які можна набрати на кваліфікаційному оцінюванні, близько 80% цих балів виставляються за критеріями кваліфікаційного оцінювання, які оцінюються за результатами дослідження досьє і проведення співбесіди.

53. З урахуванням наведеного, у зв`язку з тим, що чітке розмежування усіх показників критеріїв кваліфікаційного оцінювання суддів ускладнюється їх взаємопов`язаністю та зважаючи на те, що за наслідками другого етапу кваліфікаційного оцінювання судді виставляється значна частина балів, це покладає на ВККС обов`язок наводити у своїх рішеннях чіткі мотиви власних висновків, особливо в разі прийняття рішення про невідповідність судді займаній посаді.

54. Разом із тим про дотримання членами Комісії означеної процедури свідчитиме належна мотивація відповідного висновку: встановлення обставин, що мають значення для правильного вирішення кожного з перелічених у главі ІІ Положення питань; посилання на докази, якими такі обставини обґрунтовані, із зазначенням причин їх прийняття чи відхилення; оцінка доводів та аргументів особи, щодо якої застосовується процедура оцінювання; норми права, що застосовані, і ті, що не застосовані, з викладенням мотивів їх незастосування.

Вмотивоване рішення демонструє особі, що вона була почута, дає стороні можливість апелювати проти нього. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватися належний публічний та, зокрема, судовий контроль за адміністративними актами суб`єкта владних повноважень.

Належна мотивація рішення ВККС дає можливість перевірити, за якими саме критеріями кваліфікаційного оцінювання встановлено невідповідність судді займаній посаді і чи була загалом дотримана процедура ухвалення відповідного рішення. Обсяг і зміст вмотивованості рішення ВККС, без сумніву, залежить від конкретних обставин, що були предметом дослідження і обговорення, але в будь-якому випадку у рішенні повинно відображатися те, чим ВККС керувалася оцінюючи суддю за критеріями кваліфікаційного оцінювання. При цьому, вмотивованість рішення ВККС набуває виняткового значення за умови прийняття рішення про невідповідність судді займаній посаді, зважаючи на правові наслідки такого рішення.

55. Разом з тим, оскільки в силу вимог закону рішення Комісії за наслідками кваліфікаційного оцінювання підлягає судовому контролю, а тому за правилами ст. 2 КАС України суд, крім іншого, також повинен перевірити чи прийняте воно обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Саме така обґрунтованість прийнятого суб?єктом владних повноважень рішення і буде свідчити про його вмотивованість, а її відсутність свідчитиме про протилежне і може бути підставою для його скасування.

У цій справі відповідач на обґрунтування своїх заперечень проти позову надав суду відповідні докази, а саме матеріали досьє судді, які на його думку підтверджували обставини, з якими відповідач пов?язував свої висновки про невідповідність позивачки займаній посаді і які слугували підставою прийняття оскаржуваного рішення та обґрунтовували його мотиви.

56. В ході розгляду справи судом було досліджено усі наявні в матеріалах справи докази, дослідженим в судовому засіданні доказам суд надав оцінку з точки зору їх впливу на обґрунтованість рішення Комісії. Однак Судом не встановлено впливу конкретних доказів, що наявні в матеріалах справи, на висновок відповідача щодо невідповідності ОСОБА_1 займаній посаді.

Так, у матеріалах суддівського досьє наявні сертифікати з Національної школи суддів України, починаючи з 2011 року.

З Інформації про скасовані та змінені судові рішення за 2012 - 2016 роки вбачається, що кількість відповідних рішень не перевищувала 7 судових рішень за рік, що є підтвердженням компетентності судді.

З інформації про дисциплінарну відповідальність судді, що є в матеріалах суддівського досьє, не вбачається жодного притягнення судді ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності.

Також матеріали справи містять копії декларацій родинних зв`язків судді, декларацій доброчесності судді та декларацій про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру.

У матеріалах суддівського досьє наявне рішення Громадської ради доброчесності про від 25.03.2019 про надання Вищій кваліфікаційній комісії суддів України інформації щодо судді Апеляційного суду Вінницької області ОСОБА_1 .

Інформація стосувалася розбіжностей у електронній декларації за 2015, 2016, 2017 роки та реєстрах речових прав на нерухоме майно щодо задекларованих площ житлових будинків.

У оскарженому рішенні ВККС згадано про надходження вказаної інформації, проте не відображено жодних висновків стосовно цієї інформації, не вказано про підтвердження або спростування цієї інформації документами та/або поясненнями судді ОСОБА_1

Крім того, з листа Департаменту інформаційно-аналітичної підтримки Національної поліції України від 20.02.2018 вих. №1113/27/02/3-2018 вбачається, що станом на 20.02.2018 ОСОБА_1 до кримінальної відповідальності, у тому числі за корупційні правопорушення не притягувалася, засудженим не значиться.

З листа Генеральної прокуратури України від 02.03.2018 №27/1-103вих18 вбачається, що негативної інформації щодо відповідності судді критеріям професійної етики та доброчесності, зокрема вимогам у сфері запобігання корупції та здійснення проваджень не надано.

57. Поза сумнівом, що повноваження ВККС у процедурі кваліфікаційного оцінювання суддів є дискреційними, проте рішення цього органу теж підлягають судовому контролю і якщо Комісія дійшла висновку про невідповідність займаній посаді судді, то такий висновок повинен знайти підтвердження доказами, яких у цій справі немає.

Представник відповідача в судовому засіданні не надав таких доказів і не звернув увагу суду, які обставини та/або факти передували і потягнули за собою такий дискреційний висновок ВККС щодо позивачки. Тобто, якщо ВККС зробила дискреційний висновок, що позивачка не відповідає займаній посаді судді, то Комісія повинна надати суду докази в підтвердження цих обставин, зважаючи на які, вона прийшла до такого дискреційного висновку. В протилежному випадку дискреційні повноваження Комісії матимуть характер свавільних повноважень.

58. Таким чином, оспорюване рішення відповідача не містить мотивів, з яких ВККС дійшла висновку про невідповідність позивачки займаній посаді суді, що є підставою для часткового скасування рішення згідно з п. 4 ч. 3 ст. 88 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» і задоволення позовних вимог про визнання протиправним і скасування рішення ВККС України від 26.03.2019 №61/ко-19 в частині визначення результатів кваліфікаційного оцінювання ОСОБА_1 та визнання невідповідності ОСОБА_1 займаній посаді судді апеляційного суду Вінницької області.

59. Щодо позовних вимог про визнання протиправним і скасування рішення ВККС у частині внесення до Вищої ради правосуддя подання з рекомендацією про звільнення ОСОБА_1 з посади судді апеляційного суду Вінницької області, слід зазначити таке.

Відповідно до ч. ч. 7 та 8 ст. 101 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» рішення ВККС можуть бути оскаржені до суду з підстав, установлених цим Законом. Рішення Комісії щодо надання рекомендацій можуть бути оскаржені тільки разом з рішенням, ухваленим за відповідною рекомендацією.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про Вищу раду правосуддя» Вища рада правосуддя є колегіальним, незалежним конституційним органом державної влади та суддівського врядування, який діє в Україні на постійній основі для забезпечення незалежності судової влади, її функціонування на засадах відповідальності, підзвітності перед суспільством, формування доброчесного та високопрофесійного корпусу суддів, додержання норм Конституції і законів України, а також професійної етики в діяльності суддів і прокурорів.

Частиною 1 ст. 3 Закону України «Про Вищу раду правосуддя» визначено, що Вища рада правосуддя ухвалює рішення про звільнення судді з посади.

Отже, вирішення питання про звільнення судді з посади належить до компетенції саме Вищої ради правосуддя після розгляду на її засіданні подання ВККС про звільнення судді. За результатами такого розгляду ВРП приймає вмотивоване рішення, яке остаточно вирішує питання щодо кар`єри судді, є обов`язковим для виконання та може бути оскаржене в судовому порядку.

Слід зазначити, що рішення ВККС щодо надання рекомендації може бути оскаржене виключно разом із рішенням Вищої ради правосуддя, ухваленим за відповідною рекомендацією.

При цьому, установлення законом такої умови не обмежує право особи на оскарження цього рішення до адміністративного суду, однак запроваджує можливість звернення до суду за захистом своїх прав, коли рішення Комісії з рекомендацією буде реалізоване через рішення органу, який за результатами його розгляду ухвалить відповідне рішення.

Аналогічну правову позицію викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.01.2019 у справі № 9901/681/18, від 06.02.2019 у справі № 9901/731/18 та від 21.08.2019 у справі № 9901/885/18 (П/9901/885/18).

Отже, позовна вимога про скасування рішення ВККС України у частині внесення до ВРП подання з рекомендацією про звільнення ОСОБА_1 з посади судді апеляційного суду Вінницької області не може бути самостійним предметом судового оскарження.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про закриття провадження у справі в частині позовних вимог про визнання протиправним і скасування рішення ВККС 26.03.2019 №61/ко-19 у частині внесення до Вищої ради правосуддя подання з рекомендацією про звільнення ОСОБА_1 з посади судді апеляційного суду Вінницької області.

60. З матеріалів справи вбачається, що рішенням Вищої ради правосуддя від 23.04.2019 №1253/0/15-19 «Про звільнення ОСОБА_1 з посади судді апеляційного суду Вінницької області у відставку» позивачку звільнено з посади судді апеляційного суду Вінницької області у зв`язку з поданням заяви про відставку.

Таким чином, зі скасуванням спірного рішення у позивачки не виникає зобов`язання завершити кваліфікаційне оцінювання, яке щодо неї не завершено.

Тому позовна вимога щодо зобов`язання ВККС України завершити оцінювання ОСОБА_1 на відповідність займаній посаді в частині оцінювання критеріїв та показників, окрім тих, що оцінюються за результатами іспиту підлягає залишенню без розгляду судом.

61. Позовна вимога про визнання протиправними дії ВККС України щодо здійснення оцінювання ОСОБА_1 на відповідність займаній посаді судді в частині оцінювання критеріїв та показників, окрім тих, що оцінюються за результатами іспиту задоволенню не підлягає з огляду на те, що протиправність таких дій не знайшла свого підтвердження під час судового розгляду справи.

62. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

63. За правилами ст. 139 КАС України понесені позивачем витрати у виді судового збору за подання цього позову покладаються на обидві сторони пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Керуючись ст.ст. 241-246, 262, 266 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

1. Позовну заву ОСОБА_1 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, визнання протиправним та скасування рішення задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 26.03.2019 №61/ко-19 в частині визначення судді апеляційного суду Вінницької області ОСОБА_1 такою, що за результатами кваліфікаційного оцінювання суддів місцевих судів та апеляційних судів на відповідність займаній посаді набрала 618,6 балів, та визнана такою, що не відповідає займаній посаді.

3. Закрити провадження у справі в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 26.03.2019 №61/ко-19 в частині внесення до Вищої ради правосуддя подання з рекомендацією про звільнення ОСОБА_1 з посади судді апеляційного суду Вінницької області.

4. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

5. Стягнути з Вищої кваліфікаційної комісії суддів України () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім )грн. 40 (сорок) коп.

Рішення Верховного Суду як суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після набрання законної сили рішенням Великої Палати Верховного Суду за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на судове рішення Верховного Суду подається до Великої Палати Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя А.А. Єзеров
Судді І.В. Желєзний А.І. Рибачук
С.М. Чиркін В.М.Шарапа

Повний текст рішення суду складений 24.12.2019