Справа № 540/2103/19
Суддя: Шеметенко Л.П.
Дата ухвалення: 2019-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2019 р.м. ОдесаСправа № 540/2103/19

Головуючий в І інстанції: Попов В.Ф.

Дата та місце ухвалення рішення: 23.10.2019 р. м. Херсон

П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Шеметенко Л.П.

судді Стас Л.В.

судді Турецької І.О.

за участю секретаря Коваль Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області на ухвалу Херсонського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2019 року про забезпечення адміністративного позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2019 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулись до Херсонського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області, в якому позивачі просили суд: визнати протиправною бездіяльність Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області, що полягає у невиконанні вимог ч. 9 ст. 118 Земельного кодексу України з урахуванням п. 20 Перехідних положень цього Кодексу; зобов`язати відповідача прийняти рішення про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, які посвідчують право власності на земельні ділянки для ведення фермерського господарства (землі сільськогосподарського призначення, пасовище) із земель фермерського господарства «Бабич» на території Михайлівської сільської ради щодо передачі у власність земельних ділянок позивачам у розмірі земельної частки (паю) загальною площею 50 га для ведення фермерського господарства із земель раніше наданих в постійне користування фермерському господарству «Бабич», розташованого на території Михайлівської сільської ради Скадовського району Херсонської області та передачу земельних ділянок у власність для ведення фермерського господарства Бабич А.П. площею 16,660 га, ОСОБА_2 . площею 16,6700 га, ОСОБА_3 площею 16,6700 га.

22.10.2019 року від позивачів до суду надійшла заява про забезпечення позову, у якій заявники просили суд вжити заходи забезпечення позову заборонивши Головному управлінню Держгеокадастру у Херсонській області вчиняти будь-які дії, пов`язані з оформленням, розпорядженням, реєстрацією тощо земельних ділянок площею по 2,0 гектара з кадастровими номерами: :07:001:1119, :07:001:1133, :07:001:1113, :07:001:1115, :07:001:1122, :07:001:1123, :07:001:1120, :07:001:1118, :07:001:1132, :07:001:1127, :07:001:1117, :07:001:1121, :07:001:1130, :07:001:1134, :07:001:1114, :07:001:1124, :07:001:1128, :07:001:1110, :07:001:1116, :07:001:1126, :07:001:1112, :07:001:1129, :07:001:1111, :07:001:1125, :07:001:1131 до набрання законної сили рішення суду у цій справі.

В обґрунтування поданої заяви про забезпечення позову заявники вказали на те, що землевпорядна документація на 50 гектарів позивачами розроблялася протягом 2008-2011 років, на підставі якої були сформовані три земельні ділянки: ОСОБА_1 площею 16,66 га з кадастровим номером :14:003:0003; ОСОБА_2 площею 16,67 га з кадастровим номером :14:003:0004; ОСОБА_3 площею 16,67 га з кадастровим номером :14:003:0005. Як зазначають позивачі, з усної інформації представників Михайлівської сільської ради та з відкритих офіційних джерел - Публічної кадастрової карти України, останнім стало відомо, що наведені сформовані земельні ділянки відповідачем переведені у статус архівних, а на їх місці з`явилися нові 25 ділянок по 2,0 гектара для передачі їх громадянам для ведення особистого селянського господарства з іншими кадастровими номерами. Позивачі вказують, що відповідач, не дочекавшись результатів розгляду судом оскаржуваної відмови у наданні позивачам у власність земельних ділянок, вчиняє дії, направлені на передачу спірних земельних ділянок у приватну власність іншим особам. На думку позивачів, у разі, якщо за результатами розгляду справи суд задовольнить позовні вимоги та зобов`яже відповідача затвердити землевпорядну документацію і передати позивачам земельні ділянки у власність, таке судове рішення буде складно або неможливо виконати, так як земельна ділянка площею 50 гектарів вже буде належати на праві власності іншим особам, що ускладнить або унеможливить поновлення порушених прав позивачів, за захистом яких вони звернулися.

Ухвалою Херсонського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2019 року заяву про забезпечення позову задоволено, вжито заходи забезпечення позову, заборонивши Головному управлінню Держгеокадастру у Херсонській області вчиняти будь-які дії, пов`язані з оформленням, розпорядженням, реєстрацією тощо земельних ділянок площею по 2.0 гектара з кадастровими номерами: :07:001:1119, :07:001:1133, :07:001:1113, :07:001:1115, :07:001:1122, :07:001:1123, :07:001:1120, :07:001:1118, :07:001:1132, :07:001:1127, :07:001:1117, :07:001:1121, :07:001:1130, :07:001:1134, :07:001:1114, :07:001:1124, :07:001:1128, :07:001:1110, :07:001:1116, :07:001:1126, :07:001:1112, :07:001:1129, :07:001:1111, :07:001:1125, :07:001:1131 до набрання законної сили рішення суду у цій справі.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій апелянт просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову, наголошуючи, зокрема, на неповному з`ясуванні судом першої інстанції всіх обставин, що мають значення для вирішення спірного питання, порушенні судом першої інстанції норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спірного питання.

Відповідно до ст. 229 КАС України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження) фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вислухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що предметом спору по цій справі є протиправна бездіяльність та відмова Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області позивачам у затверджені технічної документації із землеустрою та передачу земельних ділянок у власність.

Суд першої інстанції зазначив, що затвердження іншої технічної документації іншим фізичним особам, але на цю ж земельну ділянку, за наявності судового спору, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективно захистити або поновити порушене чи оспорюване право позивачів в разі задоволення їх позовних вимог.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню, оскільки невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до заподіяння шкоди правам та інтересам позивачів, для відновлення яких необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Колегія суддів не погоджується із вказаними висновками суду першої інстанції з огляду на викладене.

Згідно вимог ст. 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Ухвалу про забезпечення позову постановляє суд першої інстанції, а якщо розпочато апеляційне провадження, то таку ухвалу може постановити суд апеляційної інстанції.

Подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.

У відповідності до положень ст. 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Не допускається забезпечення позову шляхом: 1) зупинення актів Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів та встановлення для них заборони або обов`язку вчиняти певні дії; 2) зупинення рішень Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та щодо здійснення тимчасової адміністрації або ліквідації банку, встановлення заборони або обов`язку вчиняти певні дії уповноваженій особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб або Фонду гарантування вкладів фізичних осіб при здійсненні тимчасової адміністрації або ліквідації банку; 3) зупинення рішень уповноваженого центрального органу з питань цивільної авіації щодо призупинення дії або анулювання сертифікатів, схвалень, допусків; 4) зупинення рішень Національного банку України, актів Національного банку України, а також встановлення для Національного банку України заборони або обов`язку вчиняти певні дії; 5) зупинення дії рішення суб`єкта владних повноважень, яке не є предметом оскарження в адміністративній справі, або встановлення заборони або обов`язку вчиняти дії, що випливають з такого рішення.

Заходи забезпечення позову, які застосовує суд, не можуть зупиняти, унеможливлювати або в інший спосіб порушувати безперервність процесу призначення, підготовки і проведення виборів.

Зупинення дії нормативно-правового акта як захід забезпечення позову допускається лише у разі очевидних ознак протиправності такого акта та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду з позовом щодо такого акта.

З аналізу вказаних положень вбачається, що в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про те, що невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Крім того, колегія суддів зазначає, що при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність, зокрема, полягає в тому, щоб засіб забезпечення відповідав предмету позову за вартістю. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони вчиняти певні дії.

Задовольняючи подану заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції визнав заяву позивачів обґрунтованою, пославшись на те, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до заподіяння шкоди правам та інтересам позивачів для відновлення яких необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Проте, чинна редакції КАС України не передбачає такої підстави для забезпечення позову, як можливість заподіяння шкоди правам та інтересам позивачів для відновлення яких необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Як вже зазначалось колегією суддів, підстави для забезпечення позову у чинній редакції КАС України визначені у ст. 150, згідно якої забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Таким чином, забезпечення заявленого позову за обставин можливого заподіяння шкоди правам та інтересам позивачів для відновлення яких необхідно буде докласти значних зусиль та витрат не відповідає наведеним вимог КАС України.

Також, задовольняючи подану заяву про забезпечення позову з посиланням на те, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивачів, за захистом яких вони звернулись, суд першої інстанції не визначив, з яких підстав останній дійшов такого висновку, якими доказами підтверджується такий висновок суду.

Заявниками та судом першої інстанції не визначено, в чому полягає у спірних правовідносинах саме істотне ускладнення чи неможливість виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивачів, за захистом яких вони звернулись, що за п. 1 ч. 1 ст. 150 КАС України є підставою для застосування заходів забезпечення позову.

В свою чергу, колегія суддів наголошує, що з аналізу заяви про забезпечення позову вбачається, що вимоги такої заяви позивачів ґрунтуються виключно на припущеннях та як зазначають самі позивачі засновані на наявній у них усній інформації отриманої з Михайлівської сільської ради.

Визнаючи обґрунтованою заяву позивачів про забезпечення позову, суд першої інстанції також не послався на жодний доказ, що підтверджує доводи заявників та свідчить про те, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивачів, за захистом яких вони звернулись.

Крім того, вживаючи заходи забезпечення позову у запропонований заявниками спосіб, судом першої інстанції не надано оцінки співмірності видам забезпечення позову, які просили вжити заявники, із позовними вимогами.

Так, у заявленому позові позивачі просять, зокрема, зобов`язати відповідача прийняти рішення про затвердження технічної документації із землеустрою та передачу земельних ділянок у власність для ведення фермерського господарства ОСОБА_1 площею 16,660 га, ОСОБА_2 площею 16,6700 га, ОСОБА_3 площею 16,6700 га.

Поряд з цим, у поданій заяві про забезпечення позову позивачі просять заборонити Головному управлінню Держгеокадастру у Херсонській області вчиняти будь-які дії, пов`язані з оформленням, розпорядженням, реєстрацією тощо земельних ділянок площею по 2.0 гектара з кадастровими номерами: :07:001:1119, :07:001:1133, :07:001:1113, :07:001:1115, :07:001:1122, :07:001:1123, :07:001:1120, :07:001:1118, :07:001:1132, :07:001:1127, :07:001:1117, :07:001:1121, :07:001:1130, :07:001:1134, :07:001:1114, :07:001:1124, :07:001:1128, :07:001:1110, :07:001:1116, :07:001:1126, :07:001:1112, :07:001:1129, :07:001:1111, :07:001:1125, :07:001:1131.

Забезпечуючи заявлений позов у запропонований позивачами спосіб, суд першої інстанції не послався на жодний доказ, що підтверджує, що наведені земельні ділянки, стосуються саме спірних правовідносин.

Крім того, колегія суддів зазначає, що доводи позивачів щодо протиправності бездіяльності відповідача щодо не затвердження технічної документації із землеустрою для передачі земельних ділянок у власність для ведення фермерського господарства ОСОБА_1 . площею 16,660 га, ОСОБА_2 площею 16,6700 га, ОСОБА_3 площею 16,6700 га мають бути перевірені судом під час розгляду справи.

Тобто, сама лише незгода позивачів із бездіяльністю/діями/рішеннями суб`єкта владних повноважень та звернення до суду з позовом про визнання їх протиправними ще не є достатньою підставою для застосування судом заходів забезпечення позову.

Доводи позивачів зводяться до порушення відповідачем чинного законодавства при вирішенні питання щодо затвердження технічної документації із землеустрою для передачі земельних ділянок у власність позивачам та становлять предмет доказування, який має досліджуватись під час розгляду справи.

Таким чином, застосування у запропонований позивачами спосіб заходів забезпечення позову фактично вирішує спір, ухвалюючи рішення без розгляду справи по суті.

Тобто, забезпечуючи позов в такий спосіб, суд першої інстанції вийшов за межі підстав забезпечення позову, передбачених ст. 150 КАС України, вирішив позовні вимоги на період дії ухвали про забезпечення позову, що є неприпустимим та не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала постановлена з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для вирішення спірного питання, з невідповідністю висновків суду обставинам справи та з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання про вжиття заходів забезпечення позову, а відтак вона підлягає скасуванню з постановленням нового судового рішення про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 229, 240, 241, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області задовольнити.

Ухвалу Херсонського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2019 року скасувати та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про вжиття заходів забезпечення позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Судове рішення складено у повному обсязі 24.12.2019 р.

Суддя-доповідач: Л.П. Шеметенко

Суддя: Л.В. Стас

Суддя: І.О. Турецька