Справа № 186/1931/19
Суддя: Янжула С. А.
Дата ухвалення: 2019-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 186/1931/19
Провадження №2-а/0186/35/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2019 року м.Першотравенськ

Першотравенський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої - судді Янжули С.А.,

секретар - Лиман Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до поліцейського СРПП Першотравенського ВП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області капрала поліції Білік Ірини Ігорівни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення від 02 грудня 2019 року,

ВСТАНОВИВ:

04 грудня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області з адміністративним позовом до поліцейського СРПП Першотравенського ВП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області капрала поліції Білік І.І. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення від 02 грудня 2019 року

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що постановою відповідача від 02 грудня 2019 серія ДП18 № 297860, його було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП - керування автомобілем, в якому не горять фари задніх лівих габаритних ліхтарів в темну пору доби, та накладено штраф у розмірі 340 гривень.

Накладене адміністративне стягнення не відповідає фактичним обставинам справи, а дану постанову вважає незаконною та такою, що підлягає скасуванню, виходячи з нижче наведеного.

02 грудня 2019 року він рухався на своєму автомобілі марки "Опель Кадет" д/н НОМЕР_1 по вулиці Кобзаря, м. Першотравенськ в напрямку стоянки автомобіля. Розпочинаючи рух, він перевірив технічну справність основних елементів авто: коліс, шин, гальмівної системи, рульового керування, двигуна та світлових приладів. Всі вузли та агрегати на момент перевірки були у справному робочому стані. Біля вул. Кобзаря, буд. № 14, автомобіль був зупинений інспектором ППС, на тій підставі, що він рухався в автомобілі, в якому не горів задній лівий габаритний вогонь, інспектор попросив його документи, він передав їх йому, він перевірив їх та передав капралу ОСОБА_2 , яка прослідувала до патрульної автівки та почала складати постанову. В цей час він знаходився біля свого автомобіля та пояснював інспекторові, що перед початком руху перевірив справність агрегатів автомобіля, в т.ч. і світлових приладів, інспектор переконався, що вмикач габаритних вогнів знаходиться в активованому стані. Під час руху він не зупинявся, оскільки не було потреби. Помітити під час руху, що лівий габаритний вогонь не світиться, він фізично не міг, тому і не міг усунути дану несправність.

Він пояснив інспекторові, що дорожнє покриття в неналежному стані, тому, можливо, що при потраплянні колеса у яму, лампочка вийшла із ладу, попросив дати можливість доїхати до міста стоянки автомобіля та здійснити заміну лампочки, продовжити рух. Але інспектор не слухав і продовжував вишукувати інші несправності автівки; слабке підсвічування номерного знака, можливість різного малюнка протектора покришки, знос покришок, зимня або літна покришка. На жаль інспектора, все було в належному стані. Однак його пояснення не були прийняті до уваги та вручили постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ДП 18 №297860 від 02 грудня 2019 року, якою його притягнуто до відповідальності за те, що експлуатував автомобіль, в якому не горів лівий задній габаритний вогонь.

Відповідно до п. 31.4. ПДР забороняється експлуатація транспортних засобів за наявності таких технічних несправностей:

31.4.3. Зовнішні світлові прилади:

а) кількість, тип, колір, розміщення і режим роботи зовнішніх світлових приладів не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу;

б) порушено регулювання фар;

в) не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла;

г) на світлових приладах немає розсіювачів або використовуються розсіювачі і лампи, що не відповідають типу даного світлового приладу;

ґ) на розсіювачах світлових приладів нанесено тонування або покриття, що зменшує їх прозорість чи світло пропускання.

Таким чином, даний пункт ПДР порушений не був, тому застосування до нього покарання передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП, як за "керування транспортними засобами, що мають несправності зовнішніх світлових приладів (темної пори доби)" є неправомірним.

Відповідно до частини "ї" п.31.4.7 ПДР забороняється експлуатація транспортних засобів за наявності таких технічних несправностей: відсутні або несправні фари і задні габарити і ліхтарі транспортного засобу, що перевозить великогабаритний, великоваговий чи не безпечний вантаж. Жодний вантаж він не перевозив, тому що керував легковим автомобілем, тому і даний пункт ПДР ним порушений не був, тому застосування до нього покарання передбаченого ч.1 ст.121. КУпАП, як за «інші технічні несправності» є неправомірним.

Відповідно до п.п. «б» п.31.6. ПДР забороняється подальший рух транспортних засобів, у яких у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості не горять лампи фар чи задніх габаритних ліхтарів.

Несправність заднього лівого габаритного ліхтаря він виявив після зупинки автомобіля інспектором, і в присутності інспектора попросив дати можливість доїхати до стоянки автомобіля, здійснити заміну перегорівшої лампочки.

Згідно п 31.5 ПДР у разі виникнення в дорозі поломки указаної пунктом 31.4 даних правил водій забов`язаний прийняти міри для їх усунення, а якщо це зробити не можливо рухатись як можно найкоротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись мір безпеки з виконанням вимог визначених пунктів 9.9 і 9.1.1 даних правил, однак не отримавши дозволу, йому вручили постанову про правопорушення.

Просить суд скасувати постанову від 02 грудня 2019 року про накладення на нього адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 №297860, по ч.1 ст.121 КУпАП та закрити справу.

В судове засідання позивач не з`явився, надав заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримує, просить їх задовільнити.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, надала відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що позовні вимоги не визнає, оскільки відповідно до пункту 1.3 ПДР України - Учасники дорожнього руху зобов`язані знати та неухильно виконувати вимоги цих, а також бути взаємно ввічливими.

П.2.3. для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: а)перед виїздом перевірити та забезпечити технічний стан і комплектність транспортного засобу,правильність розміщення та кріплення вантажу.

Враховуючи те, що транспортний засіб є джерелом підвищеної небезпеки і відповідно його експлуатації пов`язана з підвищеною небезпекою для учасників дорожнього руху,він завжди повинен бути у справному стані. У разі неможливості виконання цієї вимоги експлуатація транспортного засобу не допускається. Перед виїздом водій зобов`язаний зовнішнім оглядом переконатися у справності приладів зовнішнього освітлювання.?

Відповідно до п.31.6 забороняється подальший рух транспортного засобу у якого в темну пору доби або в умовах недостатньої видимості не горять лампи фар чи задніх габаритних ліхтарів.

В позові водій: ОСОБА_1 керував автомобілем OPEL «KADETT», державний номерний знак НОМЕР_1 в м. Першотравенську, Дніпропетровської області по вул. Кобзаря керував транспортним засобом у якого в темну пору доби не горів лівий задній габаритний ліхтар. Після чого, був зупинений працівниками поліції Першотравенського ВП та в подальшому було винесено постанову за ч.1 ст.121 КУпАП та накладено стягнення у вигляді 340 гривень штрафу.

Вважає, що притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення ним правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП є законним, обґрунтованим та доведеним, а постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративного правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 № 297860 від 02 грудня 2019 року не підлягає скасуванню з наступних підстав.

В позовній заяві позивач, як відповідача, вказує поліцейського СРПП №1 Першотравенського ВП Павлоградського ГУНП в Дніпропетровській області капрала поліції Білік Ірину Юрівну, що не відповідає дійсності, так як постанову ДП18 №297860 від 02 грудня 2019 року було складено капралом поліції Білік Іриною Ігорівною, тобто вказано зовсім іншого відповідача, що суперечить п.2 ч.5.статті 160 КАСУ.

Крім того, 02 грудня 2019 року о 17 год. 09 хв. під час несення служби працівниками СРПП №1 Першотравенського ВП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області по вул. Кобзаря, біля буд. №14, м. Першотравенськ, Дніпропетровській області був помічений транспортний засіб OPEL «KADETT» , державний номерний знак НОМЕР_1 , який рухався по проїзній частині вулиці, в напрямку вул. Шкільна, у якого в темну пору доби не горів лівий задній габаритний ліхтар, чим порушив п.31.6 ПДР України, що і стало причиною зупинки транспортного засобу, згідно п.4, ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію України».

Після чого позивачу було роз`яснено причину зупинку та було запропоновано усунути даний недолік на місці, а водій пояснив, що на даний момент цього зробити не зможе. В подальшому, було перевірено його відповідні документи, згідно пункту 2.1 ПДР України та повідомлено про початок розгляду справи стосовно порушення ПДР України, яка, згідно ст. 222 КУпАП, розглядається Національною поліцією.

Позивачу було роз`яснено його права згідно ст. 268 КУпАП, ст. 63 Конституції Украйни та була винесена письмова постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративного правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 № 297860 від 02 грудня 2019 року.?

Так як позивач не визнав свого правопорушення за не знання елементарних пунктів правил дорожнього руху України, а саме: пунктів 2.3 та 31.6 ПДР України, до нього було застосовано адміністративне стягнення, у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень.

Просить суд відмовити в задоволенні позову.

Враховуючи приписи ст.6 Конвенції "Про захист прав людини та основних свобод", ратифікованої Законом України 17 липня 1997 року, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд вважає за необхідне розгляд справи провести без фіксування судового засідання технічними засобами.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

У відповідності до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Як встановлено судом, відносно позивача відповідачем 02 грудня 2019 року було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДП18 №297860, згідно якої, 02 грудня 2019 року о 17 годині 05 хвилин, водій ОСОБА_1 , по АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , в темну пору доби, керував автомобілем марки "Opel Kaddet" д/н НОМЕР_1 , в якому не горять фари задніх лівих габаритних ліхтарів, чим порушив п.31.6 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КУпАП.

На підставі даних порушень позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності по ч.1 ст.121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 гривень.

Таким чином, оскаржуваною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності по ч.1 ст.121 КУпАП, яка передбачає відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

В постанові зазначено дані про особу, що притягується до адміністративної відповідальності, серію та номер посвідчення водія, суть правопорушення, відмітка про вручення ОСОБА_1 копії вказаної постанови 02 грудня 2019 року під підпис, на зворотній стороні оскаржуваної постанови, яка була вручена, перелічені всі права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, зокрема і ст.63 Конституції України.

Відповідно до ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених Законом.

Частиною 1 ст.9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст.10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду від 23.12.2005р. № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з ч.1 ст. 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Статтею 40 Закону України «Про національну поліцію» передбачено застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Тобто, належним доказом правопорушення є фото або відеофіксація вчиненого правопорушення.

Що стосується позовних вимог позивача в частині безпідставності притягнення його до адміністративної відповідальності по ч.1 ст.121 КУпАП.

Відповідно до пункту 1.3 ПДР України - Учасники дорожнього руху зобов`язані знати та неухильно виконувати вимоги цих, а також бути взаємно ввічливими.

П.2.3 ПДР передбачено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: а)перед виїздом перевірити та забезпечити технічний стан і комплектність транспортного засобу,правильність розміщення та кріплення вантажу.

Враховуючи те, що транспортний засіб є джерелом підвищеної небезпеки і відповідно його експлуатації пов`язана з підвищеною небезпекою для учасників дорожнього руху,він завжди повинен бути у справному стані.

У разі неможливості виконання цієї вимоги експлуатація транспортного засобу не допускається.

Перед виїздом водій зобов`язаний зовнішнім оглядом переконатися у справності приладів зовнішнього освітлювання.?

Відповідно до п.31.6 ПДР України забороняється подальший рух транспортного засобу, у якого в темну пору доби або в умовах недостатньої видимості не горять лампи фар чи задніх габаритних ліхтарів.

З доданого до матеріалів справи відео-доказу правопорушення вбачається, що 02 грудня 2019 року о 17:05 годині під час несення служби працівниками поліції біля будинку №14 по вул.Кобзаря, м.Першотравенська, Дніпропетровської області був помічений автомобіль марки "Opel Kaddet" д/н НОМЕР_1 , в якому не горять фари задніх лівих габаритних ліхтарів, чим водый вказаного транспортного засобу порушив п.31.6 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КУпАП.

Таким чином, належним та допустимим доказом по справі підтверджено, що ОСОБА_1 порушив п.31.6 ПДР України, а отже вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КУпАП.

Саме порушення п.31.6 ПДР України стало причиною зупинки транспортного засобу під керуванням

ОСОБА_1 стягнення накладено відповідачем на позивача у відповідності до санкції вказаної статті.

Згідно ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Таким чином, суд вважає постанову від 02 грудня 2019 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по ч.1 ст.121 КУпАП законною та такою, що не підлягає скасуванню, а в задоволенні позовних вимог позивачу слід відмовити.

Відповідно ст.244 КАС України під час ухвалення рішення суд враховує як розподілити між сторонами судові витрати.

Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

В даній справі судові витрати складаються із судового збору.

За статтею 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до статті 87 КАС судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Зокрема, Закон № 3674-VI визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору (преамбула Закону).

За статтями 1, 2 цього Закону судовий збір справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом, і включається до складу судових витрат. Платниками цього платежу є: громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи-підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

У контексті наведених вище законодавчих норм Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 28 листопада 2013 року № 12-рп/2013 зазначив, що гарантією реалізації права на судовий захист в аспекті доступу до правосуддя є встановлення законом помірного судового збору для осіб, які звертаються до суду. Отже, сплата судового збору за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів є складовою доступу до правосуддя, який є елементом права особи на судовий захист, гарантованого статтею 55 Конституції України.

Відповідно ч.4 ст.288 КУпАП, особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

В ч.2 ст.3 Закону України "Про судовий збір" наведено перелік справ за подання яких судовий збір взагалі не справляється, а ст.5 Закону містить перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору при пред`явленні позову до суду.

Позивача звільнено від сплати судового збору при пред`явленні позову даної категорії до суду та за оскарження рішення суду в судах вищих інстанцій.

Оскільки позивачу відмовлено в задоволенні позову у повному обсязі, з нього підлягає стягненню судовий збір в розмірі 768,40 гривень на користь держави.

Згідно ст.286 КАС України апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.9, 14, 77, 122, 123, 243, 246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, - суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовної ОСОБА_1 до поліцейського СРПП Першотравенського ВП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області капрала поліції Білік Ірини Ігорівни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення від 02 грудня 2019 року - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 768 (семиста шістдесяти восьми) гривень 40 копійок.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Третього апеляційного адміністративного суду через Першотравенський міський суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: С.А.Янжула.