Справа № 169/313/18
Суддя: Хвіц Г. Й.
Дата ухвалення: 2019-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 169/313/18
Провадження № 2-а/169/11/19
ТУРІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2019 року смт Турійськ

Турійський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Хвіц Г.Й.

за участю секретаря Ганюк З.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 4 батальйону № 1 Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України лейтенанта поліції Романця Андрія Юрійовича про визнання дій неправомірними та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора роти № 4 батальйону № 1 Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України лейтенанта поліції Романця А.Ю. про визнання дій неправомірними та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оспорюваною постановою інспектора роти № 4 батальйону № 1 Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України лейтенанта поліції Романця А.Ю. серії ЕАА № 379724 від 27 квітня 2018 року на нього накладено адміністративне стягнення за частиною першою статті 122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 255 гривень за те, що він 27 квітня 2018 року приблизно о 16:00 годині, керуючи автомобілем марки «Renault logan», номерний знак НОМЕР_1 , по автодорозі в с. Юнівка Локачинського району Волинської області, перетнув вузьку суцільну лінію дорожньої розмітки, чим порушив вимогу пункту 1.1 розділу 34 Правил дорожнього руху України.

Вказуючи, що суцільну лінію дорожньої розмітки він не перетинав, а отже правил дорожнього руху не порушував та адміністративного правопорушення не вчиняв, у зв`язку з чим просив визнати дії інспектора неправомірними, скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАА № 379724 від 27 квітня 2018 року, якою на нього накладено адміністративне стягнення за частиною першою статті 122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 255 гривень та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Ухвалою судді позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу строк для усунення вказаних в ухвалі недоліків.

Після виконання позивачем вимог вищевказаної ухвали, ухвалою судді відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, однак, подав адресовану суду заяву про те, що він повністю підтримує свій позов з підстав, наведених у позовній заяві і просить справу за цим позовом розглядати за його відсутності.

Інспектор роти № 4 батальйону № 1 Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України лейтенант поліції Романець А.Ю. у судове засідання не з`явився. Однак, представником Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Гаврилишиним Т.І. подано до суду відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 доінспектора роти № 4 батальйону № 1 Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України лейтенанта поліції Романця А.Ю., так як факт порушення ОСОБА_1 вимог пункту 1.1 розділу 34 Правил дорожнього руху України мав місце, що стверджувалося відеоматеріалами з камер нагрудного реєстратора поліцейського від 27 квітня 2018 року, які відповідно і були враховані відповідачем під час винесення ним постанови в справі про адміністративне правопорушення. Проте, вищевказані відеоматеріали були знищені відповідно до вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року № 1395, із змінами, затвердженими наказом Міністерства внутрішніх справ Українивід 13 квітня 2018 року № 318, оскільки про позов ОСОБА_1 їм стало відомо через один місяць з дати фіксації порушення.

Крім цього, просив проводити розгляд вказаної адміністративної справи за його відсутності та відсутності відповідача інспектора роти № 4 батальйону № 1 Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України лейтенанта поліції Романця А.Ю.

Враховуючи, що учасники процесу у судове засідання не з`явилися і розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог частини четвертої статті 229 КАС України не здійснювалося.

Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов такого висновку.

Згідно із частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Будь-які рішення чи дії суб`єкта владних повноважень мають бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні об`єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до частини другої статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Отже, предметом судового розгляду за вказаними правовідносинами є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про накладення адміністративного стягнення.

Як встановлено в суді, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАА № 379724 від 27 квітня 2018 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 гривень.

Відповідно до змісту вказаної постанови ОСОБА_1 27 квітня 2018 року приблизно о 16:00 годині, керуючи автомобілем марки «Renault logan», номерний знак НОМЕР_1 , по автодорозі в с. Юнівка Локачинського району Волинської області, перетнув вузьку суцільну лінію дорожньої розмітки, чим порушив вимогу пункту 1.1 розділу 34 Правил дорожнього руху України (а.с. 5).

Частиною п`ятою статті 14 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, ПДР та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Пунктом 1.1 розділу 34 ПДР України водієві забороняється перетинати вузьку суцільну лінію дорожньої розмітки, що поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах.

Згідно із частиною першою статті 122 КУпАП порушення вимог дорожніх знаків та розмітки прїзної частини доріг - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

В свою чергу, згідно з пунктом першим статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до пункту четвертого розділу першого Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року № 1395, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Пунктом двадцять четвертим Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283, 284 КУпАП. У ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Таким чином, фактичні дані, на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, встановлюються, зокрема, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, іншими визначеними законодавством доказами.

Позивач у своєму позові вказав, що правил дорожнього руху він не порушував та адміністративного правопорушення не вчиняв, оскаржувана постанова виносилася відповідачем з порушенням вимог КУпАП, оцінка доказів не проводилася, об`єктивного та законного розгляду справи не відбувалося, а його заперечення ігнорувалися. Такі його пояснення жодними доказами не спростовані.

Так, відповідно до статті 79 КАС України учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом із поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом із поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Згідно зі статтею 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом. Суд не може витребувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Як зазначено представником відповідача у відзиві на позовну заяву, що адміністративне правопорушення, вчинене позивачем, було зафіксовано нагрудною відеокамерою поліцейського, проте, будь-яких належних доказів, які б свідчили про порушення позивачем правил дорожнього руху, а також того, що постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 122 КУпАП винесена з дотриманням процедури розгляду справ про адміністративні правопорушення, відповідачем суду не надано.

Відповідно до статті 288 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено до суду, у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Згідно зі статтею 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає, зокрема, рішення про скасування постанови і закриття справи.

Відповідно до пункту першого статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Пунктом третім частини третьої статті 286 КАС України передбачено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на спростування наведених в позові аргументів щодо відсутності самого факту адміністративного правопорушення, сама по собі постанова у справі про адміністративне правопорушення без обґрунтування її доказами, передбаченими статтею 251 КУпАП, не може достовірно свідчити про вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Будь-які сумніви та протиріччя, які виникають при розгляді адміністративного позову про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення, суд тлумачить на користь особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, дотримуючись приписів статті 62 Конституції України.

Враховуючи викладені обставини в їх сукупності, а також те, що відповідачем не доведено правомірність свого рішення, з метою захисту прав, свобод та інтересів особи у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, суд дійшов висновку, що адміністративний позов є обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення.

Керуючись статтями 2, 5, 9, 20, 72 - 74, 76, 77, 90, 243-246, 250, 286 КАС України, на підставі статей 7, 9, 33, 251, 252, 280, 288, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти № 4 батальйону № 1 Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України лейтенанта поліції Романця Андрія Юрійовича про визнання дій неправомірними та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Визнати дії інспектора роти № 4 батальйону № 1 Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України лейтенанта поліції Романця Андрія Юрійовича неправомірними.

Скасувати постанову серії ЕАА № 379724 від 27 квітня 2018 року, винесену інспектором роти № 4 батальйону № 1 Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України лейтенантом поліції Романцем Андрієм Юрійовичем про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 255 (двісті п`ятдесят п`ять) гривень, а провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Турійський районний суд Волинської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а у разі складення рішення відповідно до частини 3 статті 243 КАС України - з дня складення рішення в повному обсязі.

Ім`я позивача - ОСОБА_1 , житель: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків невідомий, паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Турійським РВ УМВС України у Волинській області 28 січня 2005 року.

Ім`я відповідача - ОСОБА_2 , місцеперебування: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків невідомий, номер і серія паспорта невідомі.

Повне рішення складено 31 жовтня 2019 року.

Головуючий