Справа № 520/1332/19
Суддя: Катунов В.В.
Дата ухвалення: 2019-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: Чудних С.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2019 р. Справа № 520/1332/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Катунова В.В.,

Суддів: Ральченка І.М. , Бершова Г.Є. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 08.08.2019, майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 19.08.19 по справі № 520/1332/19

за позовом Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради

до ОСОБА_1

про зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Інспекція державного архітектурно - будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради (далі по тексту - позивач) звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідач), в якому просила зобов`язати ОСОБА_1 (код НОМЕР_1 ) привести нежитлові приміщення першого поверху №№ 2-1, 2-2, 2-3, 2-4, 2-5, 2-6 по АДРЕСА_1 у стан, що відповідає технічному паспорту від 26.09.2012, виготовленого ФО-П ОСОБА_2 .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що до Інспекції надійшло звернення ОСОБА_3 від 26.08.2018 про порушення суб`єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності на об`єкті квартира АДРЕСА_2 . З метою перевірки доводів, викладених у зверненні ОСОБА_3 , здійснено позаплановий захід, в результаті якого встановлено факт самовільного виконання будівельних робіт з реконструкції нежитлових приміщень 1-го поверху №№ 2-1, 2-2, 2-3, 2-4, 2-5, 2-6 по АДРЕСА_1 . Харкові без подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єкта будівництва, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), без забезпечення здійснення авторського та технічного нагляду, без проектної документації. За результатами перевірки винесено припис про зупинення підготовчих та будівельних робіт від 25.09.2018 № 961/1035-Пр-3 та припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 25.09.2018 № 961/1035-Пр-У, з терміном усунення виявлених порушень до 25.11.2018. ОСОБА_1 в добровільному порядку припис Інспекції не виконав, відтак просить суд рішенням зобов`язати вчинити вказані дії.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 08.08.2019 року адміністративний позов Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради задоволено.

Зобов`язано ОСОБА_1 (код НОМЕР_1 ) привести нежитлові приміщення першого поверху №№ 2-1, 2-2, 2-3, 2-4, 2-5, 2-6 по АДРЕСА_1 у стан, що відповідає технічному паспорту від 26.09.2012, виготовленого ФО-П ОСОБА_2 .

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради надала відзив на апеляційну скаргу, в якому, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч.1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що у задоволенні апеляційної скарги належить відмовити з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради звернувся ОСОБА_3 із заявою від 26.08.2018 (вх. № КО-6-787/0/248-18 від 30.08.2018) про порушення суб`єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності на об`єкті "Квартира АДРЕСА_2 (а.с. 12).

Інспекцією з метою перевірки доводів, викладених у зверненні ОСОБА_3 , згідно направлення для проведення позапланового заходу від 03.09.2018 № 961-Н (термін перевірки з 10.09.2018 до 21.09.2018) та від 21.09.2018 №1035-Н (термін перевірки з 24.09.2018 до 25.09.2018) здійснено вихід на об`єкт: квартира АДРЕСА_2 , за результатами якого складено акт № 961/1035-А від 25.09.2018 (а.с. 18, 19, 20, 21, 25-29).

В ході перевірки встановлено факт самовільного виконання будівельних робіт з реконструкції нежитлових приміщень 1-го поверху №№ 2-1, 2-2, 2-3, 2-4, 2-5, 2-6 по вул. АДРЕСА_1 шлях, 169 у м. Харкові без подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єкта будівництва, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), без забезпечення здійснення авторського та технічного нагляду, без проектної документації, що є порушенням пункту 1 частини 1 статті 34, частин 1, 2 статті 36 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", абзацу 2 пункту 5, пункту 13 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 № 466, частини 1 статті 9, статті 27, частини 1, 2, 3 статті 11 Закону України "Про архітектурну діяльність", пункту 2 Порядку здійснення технічного нагляду під час будівництва об`єкта архітектури та пункту 2 Порядку здійснення авторського нагляду під час будівництва об`єкта архітектури, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2007 № 903.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна відомості щодо об`єкту нерухомого майна квартири АДРЕСА_2 відсутні.

Відповідно до договору купівлі-продажу від 22.07.2017 та довідки від 05.03.2018, нежитлові приміщення 1-го поверху № 2-1, 2-2, 2-3. 2-4. 2- 5, 2-6 загальною площею 62,8 кв.м. по АДРЕСА_1 Харкові належать ОСОБА_1 .

Відповідно до технічного паспорту на квартирний житловий будинок № 169 та вбудовані нежитлові приміщення громадського призначення, виконаний ФОП ОСОБА_2 від 05.03.2017 (інв. справа № 38/18, р. № 101), загальною площею 62.8 кв.м., у тому числі два балкони, штамп про самовільне будівництво (реконструкцію) відсутній.

Згідно експлікації приміщень, нежитлові приміщення мають два балкони площею 9,3 кв м. та 10,4 кв.м.

Згідно плану приміщень балкони мають довжину на ширину приміщень (6.0 м.п.) та сполучення з внутрішніми приміщеннями, однак не мають зовнішніх виходів на вулицю.

Під час перевірки встановлено факт проведення робіт з реконструкції балкону, що виходить на фасад з вулиці Полтавський шлях, а саме влаштовано дверний отвір, сходова площадка (орієнтовною площею в плані 1,8 кв.м.) з 6-ма балясинами та з 3-мя сходинками.

Згідно плану технічного паспорту від 05.03.2017, виготовленого ФОП ОСОБА_2 з приміщення № 2-2 у зовнішній стіні наявний дверний отвір на балкон. Під час виходу на місце 18.09.2018 наявність дверного отвору та балкону не встановлено. В той же час, з боку дворового фасаду у зовнішню несучу стіну будинку (під існуючими вікнами приміщень №№ 2-2, 2-3, де згідно технічного паспорту розміщено балкон) в рівні підлоги 1-го поверху встановлено двутаври та швелери довжиною приблизно до 1,5 м. В подальшому, з фасаду вулиці Полтавський Шлях з балкону влаштовано вихід з площадкою в плані орієнтовно 1,8 кв.м. на 3 металеві сходи.

За результатами перевірки Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради складено припис про зупинення підготовчих та будівельних робіт від 25.09.2018 № 961/1035-Пр-3 та припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 25.09.2018 № 961/1035-Пр-У, з терміном усунення виявлених порушень до 25.11.2018 (а.с. 23, 24).

Від отримання приписів відповідач відмовився, у зв`язку із чим, позивачем вказані приписи направлені ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку, які отриманні останнім 02.10.2018, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 31,32).

У зв`язку із невиконанням ОСОБА_1 вимог припису, позивач звернувся до суду з позовом про зобов`язання ОСОБА_1 привести нежитлові приміщення першого поверху №№ 2-1, 2-2, 2-3, 2-4, 2-5, 2-6 по АДРЕСА_1 у стан, що відповідає технічному паспорту від 26.09.2012, виготовленого ФО-П ОСОБА_2 .

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції керувався тим, що оскільки відповідач в установлений строк добровільно не виконав вимоги, встановлені у приписі про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 25.09.2018 № 961/1035-Пр-У, та враховуючи те, що вказаний припис відповідачем отримано та не оскаржено, позовні вимоги Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні відносини регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності», який встановлює правові та організаційні основи містобудівної діяльності і спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів, Законом України «Про архітектурну діяльність», який визначає правові та організаційні засади здійснення архітектурної діяльності і спрямований на формування сприятливого життєвого середовища, досягнення естетичної виразності, економічної доцільності і надійності будинків, споруд та їх комплексів.

Відповідно до положень ст. 41 Закону України від 17 лютого 2011 року № 3038-VI «Про регулювання містобудівної діяльності» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі Закон № 3038-VI) Державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України від 20 травня 1999 року № 687-XIV «Про архітектурну діяльність» (далі Закон № 687-XIV) будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об`єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності".

Відповідно до частини 5 статті 26 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" проектування та будівництво об`єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку: отримання замовником або проектувальником вихідних даних; розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи; затвердження проектної документації; виконання підготовчих та будівельних робіт; прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів; реєстрація права власності на об`єкт містобудування.

Проектна документація на будівництво об`єктів розробляється у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади з питань будівництва, містобудування та архітектури, з урахуванням вимог містобудівної документації та вихідних даних і дотриманням вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил та затверджується замовником.

Відповідно до статті 7 Закону України "Про архітектурну діяльність" та статті 7 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" проект об`єкта архітектури розробляється під керівництвом або з обов`язковою участю головного архітектора проекту та/або головного інженера проекту, які мають відповідний кваліфікаційний сертифікат.

Проекти об`єктів архітектури затверджуються замовником.

Порядок розроблення проектної документації на будівництво об`єктів затверджений наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 45 від 16.05.2011.

Відповідно до ДБН А.2.2-3:2014 3.17 проектна документація - це затверджені текстові та графічні матеріали, якими визначаються містобудівні, об`ємно-планувальні, архітектурні, конструктивні, технічні, технологічні рішення, а також кошториси об`єктів будівництва.

Згідно статті 11 Закону України "Про архітектурну діяльність" під час будівництва об`єкта архітектури здійснюється авторський та технічний нагляд.

Технічний нагляд забезпечується замовником та здійснюється особами, які мають відповідний кваліфікаційний сертифікат.

Авторський нагляд здійснюється архітектором - автором проекту об`єкта архітектури, іншими розробниками затвердженого проекту або уповноваженими ними особами. Авторський нагляд здійснюється відповідно до законодавства та договору із замовником.

Так, згідно зі статтею 11 Закону України "Про архітектурну діяльність" у разі виявлення відхилень від проектних рішень, допущених під час будівництва об`єкта архітектури, та відмови підрядника щодо їх усунення особа, яка здійснює авторський або технічний нагляд, повідомляє про це замовника і орган державного архітектурно-будівельного контролю для вжиття заходів відповідно до законодавства.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про будівельні норми" будівельні норми - це затверджений суб`єктом нормування підзаконний нормативний акт технічного характеру, що містить обов`язкові вимоги у сфері будівництва, містобудування та архітектури. Державні будівельні норми - це нормативний акт, затверджений центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері будівництва, містобудування та архітектури.

Згідно із пунктами 3.2, 3.17, 3.21 ДБН А.2.2-3-2014 "Склад та зміст проектної документації на будівництво" будівництво - це нове будівництво, реконструкція, капітальний ремонт та технічне переоснащення об`єктів будівництва.

Проектна документація - це затверджені текстові та графічні матеріали, якими визначаються містобудівні, об`ємно-планувальні, архітектурні, конструктивні, технічні, технологічні рішення, а також кошториси об`єктів будівництва.

Реконструкція - це перебудова введеного в експлуатацію в установленому порядку об`єкту будівництва, що передбачає зміну його геометричних розмірів та/або функціонального призначення, в наслідок чого відбувається зміна основних техніко-економічних показників (кількість продукції, потужність тощо), забезпечується удосконалення виробництва, підвищення його техніко-економічного рівня та якості продукції, що виготовляється, поліпшення умов експлуатації та якості послуг.

Пунктом 4.1 вказаного ДБН встановлено, що проектна документація для будівництва має відповідати положенням законодавства, вимогам містобудівної документації, будівельних норм, стандартів та правил. Не допускається розроблення проектної документації без інженерних вишукувань, що повинні бути виконані відповідно до ДБН А.2.1-1 на нових земельних ділянках, а при реконструкції та капітальному ремонті об`єктів - без уточнення раніше виконаних інженерних вишукувань та інструментального обстеження об`єктів.

Згідно із пунктом 6.2 ДБН А.3.1-5:2016 "Організація будівельного виробництва" підготовка до будівництва передбачає здійснення зокрема таких організаційних заходів: забезпечення об`єкта будівництва відповідною проектною та проектно-технологічною документацією; оформлення передбачених чинним законодавством документів дозвільного характеру щодо виконання підготовчих та будівельних робіт на об`єкті будівництва; забезпечення комплексної безпеки будівництва; організація авторського та технічного нагляду, а за необхідності - науково-технічного супроводу будівництва об`єкта; забезпечення об`єкта будівництва засобами цивільною та протипожежного захисту.

Пунктом 7.2 ДБН А.3.1-5:2016 "Організація будівельною виробництва" встановлено, що будівельні роботи на об`єкті будівництва мають здійснюватись на підставі декларативно-дозвільних документів на їх виконання у відповідності з вимогами законодавства.

За приписами п.1 ч. 1 ст. 34 Закону № 3038-VI замовник має право виконувати будівельні роботи після, зокрема, подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю - щодо об`єктів будівництва, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта та які не потребують отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об`єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 36 Закону № 3038-VI право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об`єктах, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), об`єктах, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт.

Виконувати будівельні роботи без подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт забороняється.

Отримання замовником інших документів дозвільного характеру для виконання будівельних робіт, крім направлення повідомлення про початок виконання будівельних робіт до відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю відповідно до частини першої цієї статті, не вимагається.

Згідно ст. 38 Закону № 3038-VI у разі виявлення факту самочинного будівництва об`єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису.

У разі якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, орган державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об`єкта та компенсацію витрат, пов`язаних з таким знесенням.

За рішенням суду самочинно збудований об`єкт підлягає знесенню з компенсацією витрат, пов`язаних із знесенням об`єкта, за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) таке самочинне будівництво.

Аналіз наведених вище положень частини першої статті 38 Закону № 3038-VI у взаємозв`язку з нормами частини першої статті 41 цього ж Закону дає підстави для висновку про те, що в разі виявлення факту самочинного будівництва об`єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, орган державного архітектурно-будівельного контролю уповноважений видати припис про усунення порушень. Цей припис є обов`язковою передумовою для можливості контролюючого органу звернутися до суду на підставі частини першої статті 38 цього Закону у зв`язку з його невиконанням.

Відповідно до частини 1 статті 376 Цивільного кодексу України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Частиною 7 статті 376 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову.

Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво.

Таким чином, у разі виявлення істотного порушення будівельних норм, стандартів і правил орган місцевого самоврядування має право звернутися до суду з позовом про зобов`язання здійснити перебудову.

Під час розгляду справи встановлено, що ОСОБА_1 самовільно виконав будівельні роботи з реконструкції нежитлових приміщень 1-го поверху № 2-1, 2-2, 2-3, 2-4, 2-5, 2-6, загальною площею 62,8 кв.м., по АДРЕСА_3 (реконструйовано без подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, що за наслідками відповідальності належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1).

На підставі ч. 1 ст. 376 ЦК України таке будівництво є самочинним.

Враховуючи, що відповідач у встановлений строк добровільно не виконав вимоги, встановлені у приписі про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 25.09.2018 №91/1035-Пр-У, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо обґрунтованості вимоги позивача про зобов`язання ОСОБА_1 (код НОМЕР_1 ) привести нежитлові приміщення першого поверху №№ 2-1, 2-2, 2-3, 2-4, 2-5, 2-6 по АДРЕСА_1 у стан, що відповідає технічному паспорту від 26.09.2012, виготовленого ФО-П ОСОБА_2 .

Що стосується посилань апелянта на те, що повідомлення про вручення не можна вважати належним доказом вручення відповідачу саме припису, оскільки із нього неможливо встановити вміст відправлення, колегія суддів зауважує на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 27.09.2018 позивачем направлено на адресу ОСОБА_1 поштове відправлення з повідомленням про вручення та описом вкладення, що зазначено у накладній Укрпошта 251 (а.с. 31).

Згідно опису вкладення у цінний лист направлено акт №961/1035-А від 25.09.2018, припис №961/1035-Пр-У від 25.09.2018, припис №961/1035-Пр-3 від 25.09.2018р. (а.с. 30)

З рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення 251 вбачається, що ОСОБА_1 отримав рекомендований лист 02.10.2018р. (а.с. 32)

Також, колегією суддів не приймаються до уваги посилання апелянта на неврахування судом першої інстанції поняття реконструкції, оскільки відповідач взагалі без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, здійснив будівельні роботи без подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт, без забезпечення здійснення авторського та технічного нагляду, без проектної документації.

При цьому, відповідач ні до суду першої, ні до суду апеляційної інстанції не надав належних та допустимих доказів щодо виконання вимог приписів про усунення порушень, чим допущено істотні порушення будівельних норм і правил. Правом на їх оскарження відповідач не скористався.

Суд апеляційної інстанції при прийнятті даного рішення також застосовує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в п. 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії», заява № 303-A, п. 29).

З урахуванням наведеного, на думку колегії суддів, правильним є висновок суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення позову.

Згідно ч. 1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає вимогам ч. 1 ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для його скасування та задоволення апеляційних вимог апелянта, відповідача у справі.

Згідно ст.316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 08.08.2019 по справі № 520/1332/19 залишити без змін .

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач В.В. Катунов
Судді І.М. Ральченко Г.Є. Бершов