Справа № 640/13034/19
Суддя: Загороднюк А.Г.
Дата ухвалення: 2019-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

26 грудня 2019 року

Київ

справа №640/13034/19

адміністративне провадження №К/9901/36140/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Загороднюка А.Г.,

суддів: Білак М.В., Калашнікової О.В.,

перевіривши касаційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 04 листопада 2019 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 27 листопада 2019 року за адміністративним позовом Міністерства внутрішніх справ України до Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про оскарження дій державного виконавця, зобов`язати вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2019 року, Міністерство внутрішніх справ України (далі - позивач) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі - відповідач), в якому просило суд:

- визнати протиправною та скасувати вимогу державного виконавця Яковенка В.А. від 06.06.2019 у виконавчому провадженні № 58940374;

- зобов`язати державного виконавця Яковенка В.А. винести постанову про закінчення виконавчого провадження №58940374 на підставі п.9 ч.1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 листопада 2019 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 27 листопада 2019 року апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України залишено без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишено без змін.

23 грудня 2019 року позивачем до Верховного Суду подано касаційну скаргу.

У поданій касаційній скарзі позивач з посиланням на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення та постанову, та ухвалити нове яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Дослідивши доводи касаційної скарги та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження з таких підстав.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням кореспондує стаття 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Отже, оскарження рішень судів у касаційному порядку можливе лише у випадках, якщо таке встановлено законом.

Відповідно до частини третьої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про повернення заяви позивачеві (заявникові), а також судових рішень у справах, визначених статтями 280, 281, 287, 288 цього Кодексу, якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не може мати значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Статтями 280, 281 287, 288 КАС України передбачені: особливості провадження у справах за адміністративними позовами органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування про встановлення обмеження щодо реалізації права на свободу мирних зібрань; особливості провадження у справах за адміністративними позовами про усунення перешкод та заборону втручання у здійснення права на свободу мирних зібрань; особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця; особливості провадження у справах за адміністративними позовами з приводу примусового повернення чи примусового видворення іноземців або осіб без громадянства за межі території України.

У свою чергу, стаття 287 КАС України передбачає особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця.

З матеріалів касаційної скарги вбачається, що спір у цій справі виник у відносинах з приводу рішення органу державної виконавчої служби.

За такого правового врегулювання та обставин справи, оскарження рішення суду апеляційної інстанції в касаційному порядку можливе лише у випадку, якщо розгляд такої скарги може мати значення для формування єдиної правозастосовної практики.

Таким чином, законодавець обмежив можливість касаційного оскарження судових рішень у названій категорії адміністративних справ, поставивши можливість такого оскарження в залежність від імовірності значення ухваленого за наслідком касаційного провадження судового рішення для формування практики застосування відповідних правових норм.

Водночас аналіз ухвалених у цій справі судового рішення та постанови і доводів касаційної скарги не дає підстав для висновку, що рішення суду касаційної інстанції за наслідком розгляду касаційної скарги матиме значення для формування єдиної правозастосовчої практики в такій категорії адміністративних справ, а тому підстави для відкриття касаційного провадження відсутні.

Керуючись статтею 333 КАС України,

УВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Міністерства внутрішніх справ України на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 04 листопада 2019 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 27 листопада 2019 року за адміністративним позовом Міністерства внутрішніх справ України до Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про оскарження дій державного виконавця, зобов`язати вчинити дії.

Копію ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити заявникові.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: А.Г. Загороднюк

Судді: М.В. Білак

О.В. Калашнікова