Справа № 826/16465/18
Суддя: Кузьменко Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2019-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2019 року м. Київ

Колегія Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
судді-доповідача Кузьменка В. В.,
суддів Ганечко О. М., Василенка Я. М.,
за участю секретаря Кірієнко Н.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання відмови протиправною, зобов`язання вчинити певні дії, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 03.10.2019, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києва, у якому просив суд визнати протиправними дії та зобов`язати здійснити перерахунок призначеної пенсії з моменту її призначення з урахуванням усіх сум складових грошового забезпечення, які були йому нараховані, у тому числі: надбавки за роботу, яка передбачає допуск до державної таємниці, надбавки за виконання особливо важливих завдань, премії згідно Постанови №1294 та одноразових виплат (грошової допомоги для оздоровлення, грошової компенсації за невикористану відпустку, винагороди за тривалість безперервної військової служби, премії згідно Дисциплінарного статуту, грошової допомоги у разі звільнення з військової служби, індексації) за період з 01.03.2011 по 31.03.2013 з урахуванням Довідок №305/208 від 02.03.2018 та №171/1/3049 від 14.03.2018, виданих Фінансовим управлінням Генерального штабу Збройних Сил України та Галузевим державним архівом Міністерства оборони України, і виплатити різницю, що утворилась з моменту призначення пенсії до моменту фактичного перерахунку.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 03.10.2019 позовні вимоги залишено без задоволення.
Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції як таке, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.
Апелянт мотивує свої вимоги тим, що судом першої інстанції ухвалено судове рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, без врахування всіх фактичних обставин справи. Вказує, що суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні вимоги, оскільки суд застосував неправильно норми матеріального права, у зв`язку із чим висновки в цій частині не відповідають обставинам справи та положенням чинного законодавства.
В судове засідання з`явився представник апелянта, підтримав апеляційну скаргу та просив скасувати рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. Представник відповідача в судове засідання не з`явився.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 проходив військову службу та був звільнений у запас наказом Міністра оборони України (по особовому складу) від 11.03.2013 №64 та був виключений зі списків особового складу наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 01.04.2013 №62.
У квітні 2013 позивачу ГУ ПФУ призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон №2262-ХІІ) в розмірі 71% грошового забезпечення, в яке увійшло: посадовий оклад, оклад за військове звання, процентна надбавка за вислугу років, середньомісячна сума додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці (надбавка за роботу з таємними виробами, носіями, документами 20%; надбавка за особливо важливі завдання, премія - 90%).
При призначенні пенсії позивачу ГУ ПФУ не врахувало грошову допомогу на оздоровлення, грошову компенсацію за невикористану відпустку, винагороду за тривалість безперервної військової служби, премії згідно Дисциплінарного статуту, грошової допомоги у разі звільнення з військової служби.
04.06.2018 позивач звернувся до відповідача з заявою про перерахунок пенсії з урахуванням грошового забезпечення за останні 24 місяці перед звільненням основних та додаткових щомісячних та одноразових видів виплат, з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податки, в тому числі допомогу на оздоровлення, грошову компенсацію за невикористану відпустку, винагороду за тривалість безперервної військової служби, премії згідно Дисциплінарного статуту, грошової допомоги у разі звільнення з військової служби, а також з урахуванням надбавки за роботу, яка передбачає допуск до державної таємниці, надбавки за виконання особливо важливих завдань.
Листом від 20.06.2018 №24198/04 ГУ ПФУ повідомило позивача, зокрема, про те що не має підстав для включення у розрахунок пенсії вказаних виплат, а пенсія розрахована відповідно до норм чинного законодавства, оскільки відповідно до статті 43 Закону №2262-ХІІ та пункту 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» (далі - Постанова №393) не всі додаткові види грошового забезпечення враховуються при обчисленні пенсії, а лише ті, які носять щомісячний (постійний) характер та ті, які перераховані в цих положеннях, а саме надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі, тобто перелік додаткових видів грошового забезпечення, які враховуються при призначенні та перерахунку пенсії є вичерпним.
Не погоджуючись з таким рішенням відповідача, Позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.
Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що у спірних правовідносинах вимоги позивача не мають достатнього підґрунтя у національному законодавстві, адже перерахунок пенсії позивача був здійснений у встановленому законодавством порядку, тобто на умовах, передбачених законом.
Подаючи апеляційну скаргу, апелянт вважає відмову та відхилення підстав, викладених в адміністративному позові, в частині не включення всіх складових грошового забезпечення, що були встановлені під час проходження служби, відповідно до розрахунку розміру пенсії за вислугу років, протиправним.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною першою статті 9 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон № 2011-XII) встановлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Згідно з частинами 2 та 3 статті 9 Закону № 2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.
Таким чином, до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять чотири види складових: 1) посадовий оклад; 2) оклад за військовим званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення; 4) одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Частиною першою статті 15 Закону № 2011-ХІІ визначено, що пенсійне забезпечення військовослужбовців після звільнення їх з військової служби провадиться відповідно до Закону № 2262-ХІІ.
Однією з умов пенсійного забезпечення військовослужбовців є визначення видів грошового забезпечення, які враховуються при обчисленні пенсій.
Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, є Закон України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон № 2262-ХІІ). Цим Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.
Згідно з частиною 18 статті 43 Закону 2262-ХІІ у разі якщо на момент призначення або виплати пенсії відбулася зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення та/або були введені для зазначених категорій осіб нові щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії у розмірах, встановлених законодавством, пенсія призначається з урахуванням таких змін та/або нововведень, а призначена пенсія підлягає невідкладному перерахунку.
Отже, підставою для проведення перерахунку пенсії є фактична зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, проведена на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, наділеного правом установлювати чи змінювати види грошового забезпечення військовослужбовців.
Згідно з частиною 3 статті 43 Закону 2262-ХІІ пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пункту 3 Постанови Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року №1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу», яка діяла станом на момент призначення позивачу пенсії (далі - постанова №1294) упорядковано структуру та умови грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та затверджено схеми посадових окладів і додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців за категоріями військовослужбовців.
У схемі додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України (щомісячних та одноразових, додаток №25 до постанови № 1294) вказано, що до одноразових віднесені такі види грошового забезпечення: винагорода, призначення та виплата якої пов`язана з обсягом та складностями роботи, що виконується під час проходження військової служби, матеріальна допомога на початкове обзаведення (вид матеріального забезпечення військовослужбовців, передбачений статтею 9-1 Закону №22011-ХІІ), а також одноразова матеріальна допомога: військовослужбовцям строкової військової служби.
Стаття 41 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначає загальний принцип щодо грошових доходів застрахованої особи, які враховується в заробітну плату (дохід) для обчислення пенсії.
Зокрема, до такого доходу (заробітної плати ) враховуються: суми виплат, отриманих застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та виплачені страхові внески; суми виплат, отриманих застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування.
Законом №2262-ХІІ, передбачено включення до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, лише щомісячних основних видів грошового забезпечення, до яких належать: посадовий оклад, оклад за військовим званням, процентна надбавка за вислугу років, а також щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії.
Тобто, при обчисленні пенсії не враховується такий складовий елемент грошового забезпечення як одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних, або тих, що виплачуються раз на місяць.
Факт сплати єдиного внеску не є безумовною підставою для включення виплати, з якої цей внесок утримано, до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, та має значення лише для включення до цього грошового забезпечення його видів з переліку, визначеного статтею 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», який є вичерпним.
Отримувана позивачем матеріальна допомога, грошова допомога на оздоровлення, одноразова грошова допомога при звільненні є одноразовими додатковими видами грошового забезпечення, а тому не входять до встановленого частиною третьою статті Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» переліку видів грошового забезпечення.
Таким чином, враховуючи, що отримувані позивачем під час проходження військової служби грошова допомога на оздоровлення, грошова допомога за невикористану частину відпустки, одноразова грошова допомога при звільненні (згідно довідки від 02.03.2018 мали разовий характер) не входять до встановленого частиною третьою статті 43 Закону №2262-ХІІ переліку видів грошового забезпечення, то у відповідача були відсутні законні підстави для здійснення позивачу перерахунку пенсії із включенням до складу його грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, вказаних виплат.
Також не мала постійного характеру виплата винагороди за безперервну службу, оскільки згідно додатку 25 до Постанови №1294 додаткові види грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил, МВС, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Управління державної охорони, СБУ, Служби зовнішньої розвідки та інших розвідувальних органів винагорода за тривалість безперервної військової служби виплачується одноразово військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби) залежно від тривалості безперервної календарної військової служби: за 15, 20, 25, 30, 35 років безперервної служби.
Щодо позовних вимог в частині надбавки за роботу, яка передбачає допуск до державної таємниці, надбавки за виконання особливо важливих завдань, то вони не підлягають задоволенню, з огляду на те, що судом встановлено, що ГУ ПФУ при призначенні пенсії позивачу врахував вказані види додаткового грошового забезпечення, отже не має порушень з боку відповідача і в цій частині.
Відповідачем здійснено перерахунок пенсії позивача відповідно до чинної на той момент постанови.
Висновок узгоджується із правовою позицією висловленою Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 06.02.2019 у справі №522/2738/17 (провадження №11-806апп18), в якій здійснено відступ від правового висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові цього суду від 10.03.2015 (№21-70а15).
Враховуючи наведене вище та доводи, викладені апелянтом в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову.
Таким чином, враховуючи вищенаведене у сукупності, беручи до уваги при цьому кожен аргумент, викладений учасниками справи, рішення суду першої інстанції у цій справі є законним та обґрунтованим і не підлягає скасуванню, оскільки суд, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права та при дотриманні норм процесуального права, в судовому рішенні повно і всебічно з`ясовані обставини в адміністративній справі, та колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.
Керуючись ст.ст. 242, 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 03.10.2019 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання відмови протиправною, зобов`язання вчинити певні дії залишити без задоволення.
Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 03.10.2019 залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач: В. В. Кузьменко

Судді: О. М. Ганечко

Я. М. Василенко

Повний текст постанови виготовлено 23.12.2019