Справа № 820/1726/16
Суддя: Шипуліна Т.М.
Дата ухвалення: 2019-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

23 грудня 2019 року

Київ

справа №820/1726/16

касаційне провадження №К/9901/26051/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Шипуліної Т.М.,

суддів: Бившевої Л.І., Хохуляка В.В.

розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу Лозівської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 23.06.2016 (суддя Полях Н.А.) та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 12.10.2016 (головуючий суддя - Баршов Г.Є., судді: Катунов В.В., Ральченко І.М.) у справі №820/1726/16 за позовом Приватного акціонерного товариства «Краснопавлівський комбінат хлібопродуктів» до Лозівської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області про скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В:

Приватне акціонерне товариство «Краснопавлівський комбінат хлібопродуктів» звернулося до суду з адміністративним позовом до Лозівської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області про скасування податкових повідомлень-рішень від 11.09.2015 № та № .

Харківський окружний адміністративний суд постановою від 23.06.2016 позовні вимоги задовольнив.

Харківський апеляційний адміністративний суд ухвалою від 12.10.2016 постанову Харківського окружного адміністративного суду від 23.06.2016 залишив без змін.

Не погоджуючись із рішеннями судів попередніх інстанцій, Лозівська об`єднана державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області оскаржила їх в касаційному порядку.

В касаційній скарзі відповідач просить скасувати постанову Харківського окружного адміністративного суду від 23.06.2016 та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 12.10.2016 та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

В обґрунтування своїх вимог Лозівська об`єднана державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області посилається на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права, а саме: статей 7, 9, 11, 86, 159 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній до 15.12.2017).

Податковий орган наголошує на тому, що висновки судів попередніх інстанцій не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки підставою для прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень слугували зафіксовані в акті перевірки висновки про вчинення позивачем інших порушень податкового законодавства, ніж ті, яким надано оцінку за результатами розгляду справи.

Переглядаючи оскаржувані судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевіряючи дотримання судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ними норм матеріального права, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що Лозівською об`єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області проведено документальну позапланову виїзну перевірку достовірності декларування Приватним акціонерним товариством «Краснопавлівський комбінат хлібопродуктів» суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, результати якої оформлено актом від 17.04.2015 № 438/20-27-22-12/31148877.

За її наслідками відповідач дійшов висновку про порушення позивачем вимог підпункту 5 пункту 4 розділу V Порядку заповнення і подання податкової звітності податку на додану вартість, затвердженого Наказом Міністерства Фінансів України" 23.09.2014 № 966, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.10.2014 за № 1267/26044, та пункту 200.1 статті 200, пункту 209.4, підпункту 209.15.1 пункту 209.15 статті 209 Податкового кодексу України, що призвело до завищення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за січень 2015 року в сумі 120958,00 грн. та заниження грошового зобов`язання з податку на додану вартість у сумі 256675,00 грн.

Згідно з актом перевірки у підтвердження вчинення позивачем вказаних порушень податковий орган посилається на неправильне проведення Приватним акціонерним товариством «Краснопавлівський комбінат хлібопродуктів» коригування податкового кредиту при експорті сільськогосподарської продукції по рядку 16.3 податкової звітності з ПДВ, що пов`язане із завищенням податкового кредиту по загальній декларації з податку на додану вартість в загальній сумі 377633,00 грн., в тому числі: в грудні 2014 року в сумі 110531,00 грн. та в січні 2015 року в сумі 267102,00 грн., а також заниженням податкового кредиту по декларації суб`єкта спеціального режиму оподаткування у сфері сільського господарства в загальній сумі 377633,00 грн., в тому числі: в грудні 2014 року в сумі 110531,00 грн. та в січні 2015 року в сумі 267102,00 грн. (т.1, а.с. 16).

В обґрунтування своєї позиції податковий орган наголошував на тому, що позивач безпідставно включив до складу загальної податкової декларації з податку на додану вартість та переніс таке значення до звітності платника спеціального режиму оподаткування податок на додану вартість, сплачений (нарахований) за наслідками операцій зі збуту експортованої продукції (транспортні послуги, приймання, зберігання та відвантаження зерна на пунктах митного оформлення, оформлення товарно-супровідних документів тощо), які не пов`язані з виробництвом такої продукції.

Як вбачається зі змісту оскаржуваних судових рішень, при вирішення вказаної справи суди попередніх інстанцій виходили з того, що саме вищезазначені висновки податкового органу, викладені в акті перевірки, слугували підставою для прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень від 11.09.2015:

№ про зменшення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість в сумі 120958,00 грн. та застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 30239,5 грн.;

№ про визначення грошового зобов`язання з податку на додану вартість в загальній сумі 269002,5 грн., в тому числі: в сумі 179335,00 грн. за основним платежем та в сумі 89667,5 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.

Однак, в позовній заяві вказано, що на підставі акта перевірки від 17.04.2015 № 438/20-27-22-12/31148877 Лозівською об`єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області прийнято податкові повідомлення-рішення від 05.06.2015 № та № , які в подальшому Приватним акціонерним товариством «Краснопавлівський комбінат хлібопродуктів» були оскаржені в адміністративному порядку.

Так, в матеріалах справи наявне рішення Головного управління ДФС у Харківській області від 14.08.2015 № 2529/10/20-40-10-04-14 про результати розгляду скарги (т. 1, а.с. 27) Приватного акціонерного товариства «Краснопавлівський комбінат хлібопродуктів» на податкові повідомлення-рішення від 05.06.2015:

№ про зменшення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість в сумі 120958,00 грн. та застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 60479,00 грн.;

№ про збільшення грошового зобов`язання з податку на додану вартість в загальній сумі 385013,00 грн.

Вказаним рішенням Головного управління ДФС у Харківській області від 14.08.2015 № 2529/10/20-40-10-04-14:

скасовано податкове повідомлення-рішення від 05.06.2015 № в частині застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 30239,5 грн.;

залишено без змін податкове повідомлення-рішення від 05.06.2015 № ;

збільшено грошове зобов`язання з податку на додану вартість в загальній сумі 269002,50 грн., в тому числі: в сумі 179335,00 грн. основного платежу та в сумі 89667,5 грн. штрафних (фінансових) санкцій, визначене у податковому повідомленні-рішенні від 05.06.2015 № .

При цьому, у такому рішенні Головного управління ДФС у Харківській області від 14.08.2015 № 2529/10/20-40-10-04-14 зазначено (т. 1 а.с. 32), що Лозівською об`єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області в акті перевірки неправомірно здійснено висновок щодо безпідставного віднесення в грудні 2014 року до рядку 16.3 загальної податкової декларації з податку на додану вартість показники податкового кредиту в сумі 110531,00 грн. Також у рішенні вказано про порушення позивачем пункту 118 Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28.12.2014 № 71-VIII та пункту 4 статті 4 Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 23.09.2014 № 966, що призвело до завищення податкового кредиту в сумі 556968,00 грн., що вплинуло на заниження суми податку на додану вартість в сумі 436010,00 грн. за січень 2015 року.

Крім того, у матеріалах справи наявні копії постанови Харківського окружного адміністративного суду від 03.02.2016 та ухвали Харківського апеляційного адміністративного суду від 12.04.2016 у справі № 820/11453/15 про скасування податкових повідомлень-рішень від 05.06.2015 № та № 000821501 (т. 1, а.с. 82-98).

Вказаними судовими рішеннями встановлено, що податкові повідомлення-рішення від 11.09.2015 № та № , які оскаржуються у цій справі, прийняті саме на підставі рішення Головного управління ДФС у Харківській області від 14.08.2015 № 2529/10/20-40-10-04-14 про результати розгляду скарги.

Суди попередніх інстанцій вказаних обставин не дослідили та достеменно не з`ясували, допущення яких саме порушень було покладене в основу прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень від 11.09.2015 № та № .

У відповідності до статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній до 15.12.2017) судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з частиною першою статті 138 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній до 15.12.2017) предметом доказування є обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення або які мають інше значення для вирішення справи (причини пропущення строку для звернення до суду тощо) та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі.

Вимоги частин четвертої та п`ятої статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній до 15.12.2017), які кореспондують правилам частини четвертої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній з 15.12.2017), зобов`язують суд до активної ролі в судовому процесі, в тому числі до офіційного з`ясування всіх обставин справи і у відповідних випадках до витребування тих доказів, яких, на думку суду, не вистачає для належного встановлення обставин у справі, що розглядається.

Таким чином, суди попередніх інстанцій, дотримуючись принципу офіційності, повинні з`ясовувати всі обставини, які мають значення для вирішення справи, встановлювати, якими доказами вони підтверджуються та надавати оцінку таким обставинам, застосовуючи відповідні норми матеріального права.

Однак, матеріали справи свідчать про неналежне виконання судами попередніх інстанцій вищезазначених положень процесуального законодавства, у зв`язку з чим оскаржувані судові рішення не можуть вважатися обґрунтованими.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази.

Таким чином, постановлені у справі судові рішення підлягають скасуванню, а справа - направленню на новий розгляд до суду першої інстанції.

При новому розгляді справи суд на підставі встановлених ним обставин та досліджених доказів, з урахуванням принципу офіційного з`ясування всіх обставин у справі, повинен дійти висновку про наявність чи відсутність підстав для задоволення позову з відповідним застосуванням необхідних матеріально-правових норм.

Керуючись статтями 341, 349, 353, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Лозівської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області задовольнити.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 23.06.2016 та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 12.10.2016 у справі №820/1726/16 скасувати.

Справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду Т.М. Шипуліна

Л.І. Бившева

В.В. Хохуляк