Справа № 826/9343/18
Суддя: Костенко Д.А.
Дата ухвалення: 2019-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2019 року м. Київ №826/9343/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Костенка Д.А., розглянув-ши у письмовому провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій, скасу-вання розпорядження та зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить:

- визнати протиправними дії та скасувати розпорядження відповідача від 16.05.2018 №2763/02, згідно з яким їй відмовлено у призначенні пенсії в разі втрати годувальника за померлого чоловіка;

- зобов`язати відповідача перевести позивача з 31.10.2017 з пенсії за віком на пенсію в разі втрати годувальника за покійного чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Підставою позову зазначено те, що позивач із покійним чоловіком, хоча і були зареєс-трованими за різними адресами, але фактично проживали разом, де й помер чоловік. Ствер-джує, що надала відповідачу достатні докази на підтвердження вказаної обставини, однак у призначенні пенсії в разі втрати годувальника відмовлено, на її думку, безпідставно.

Відповідач відзив на позов не подав.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відпо-відні їм правовідносини.

Позивач звернулася до відповідача із заявою про призначення пенсії в разі втрати годувальника відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" за померлого чоловіка колишнього військовослуж-бовця ОСОБА_2 .

Листами ГУ ПФУ в м. Києві від 10.11.2017 №27946/03 та від 16.05.2018 повідомлено позивачу про те, що згідно з матеріалами архівної пенсійної справи покійного ОСОБА_2 , позивач та ОСОБА_2 на день його смерті були зареєстрованими за різними адресами, тому призначити пенсію в разі втрати годувальника можливо в разі надання рішення суду про перебування на утриманні померлого годувальника або надання висновку про обставини загибелі чи смерті годувальника внаслідок поранення, контузії, каліцтва чи захворювання, що мали місце під час служби.

Спірні правовідносини виникли у сфері пенсійного забезпечення і стосуються право-мірності відмови територіального органу Пенсійного фонду України у призначенні особі пенсії в разі втрати годувальника.

Частиною 1 ст. 9 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (у редакції, чинній на 16.05.2018) передбачено, що відповід-но до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно з ч. 1 ст. 30 Закону України від 09.04.1992 №2262-XII "Про пенсійне забезпе-чення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (у редакції, чинній на 16.05.2018) (далі - Закон №2262) право на пенсію в разі втрати годувальника мають непраце-здатні члени сімей загиблих, померлих або таких, що пропали безвісти військовослужбов-ців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які перебували на їх утриманні (ст. 31).

Згідно з п. "б" ч. 4 ст. 30 Закону №2262 непрацездатним членом сім`ї вважається, у т.ч. дружина, якщо вона досягла пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", або є особою з інвалідністю.

Згідно із ст. 31 Закону №2262 члени сім`ї померлого вважаються такими, що перебу-вали на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Члени сім`ї померлого, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які самі одержували будь-яку пенсію, мають право перейти на нову пенсію.

Згідно з ч. 1 ст. 40 цього Закону пенсія в разі втрати годувальника встановлюється на весь період, протягом якого член сім`ї померлого вважається непрацездатним (ст. 30), а членам сім`ї, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", - довічно.

Як встановлено судом, 08.06.1975 між ОСОБА_2 та позивачем ( ОСОБА_3 ) укладено шлюб, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу 08.06.1975 зроблено запис за №1365, що підтверджується наданою позивачем до суду копією свідоцтва про укладення шлюбу від 08.06.1975 №425565.

Згідно з копією довідки про реєстрацію місця проживання від 08.02.2018 №26704259, за відомостями Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Шевченківської РДА, місце проживання позивача з 30.10.2007 по дату видачі довідки зареєс-троване за адресою: АДРЕСА_1 , приватний будинок .

Згідно з лікарським свідоцтвом про смерть від 30.10.2017 №351, копію якого надано до суду, 30.10.2017 ОСОБА_2 помер. У п. 7 цього свідоцтва в графі "місце проживання померлого" вказано: АДРЕСА_3 , в графі "місце смерті" - смерть нас-тала вдома: АДРЕСА_4 .

Також, про спільне проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на спільній житловій площі в період часу з 2007р. по 30.10.2017 свідчить акт підтвердження спільного прожи-вання, підписаний ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , підписи яких посвідчені посадовою особою Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житло-вого фонду Шевченківського району м. Києва" 15.11.2017.

Згідно з копією посвідчення серії НОМЕР_1 , виданого 07.09.2007 ОСОБА_2 , він мав право на пільги, установлені законодавством України для ветеранів військової служби. Згідно з копією довідки Управління пенсійного забезпечення військовослужбовців та деяких інших категорій громадян ГУ ПФУ в м. Києві від 07.12.2017 №14/9116 у жовтні 2017р. розмір пенсії ОСОБА_2 , який отримував пенсію за вислугу років, становив 2915,08 грн., з 01.11.2017 ОСОБА_2 знятий з обліку у зв`язку із смертю 30.10.2017.

Згідно з довідкою Центрального ОУПФУ в м. Києві від 30.11.2017 позивач знахо-диться на обліку в Центральному ОУПФУ в м. Києві, правонаступником якого є ГУ ПФУ в м. Києві, та отримує пенсію за віком при повному стажі; розмір пенсії станом на листопад 2017р. становив 1685 грн.

Доводи позивача і надані нею докази підтверджують те, що позивач згідно з ч. 2 ст. 31 Закону №2262 вважається такою, що перебувала на утриманні ОСОБА_2 , який отриму-вав пенсію за цим Законом, оскільки була непрацездатним членом сім`ї загиблого у розумінні п. "б" ч. 4 ст. 30 Закону №2262, тому після смерті чоловіка позивач набула право перейти на нову пенсію незалежно від того, що сама одержувала пенсію.

Пунктом 10 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перера-хунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 №3-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.02.2017 за №135/13402, передбачено, що для призначення пенсії в разі втрати годуваль-ника подаються такі документи, зокрема, довідка уповноважених органів з місця проживання про перебування членів сім`ї на утриманні померлого (загиблого) годувальника або рішення суду про перебування на утриманні.

Згідно з п. 2.11 розділу ІІ Порядку подання та оформлення документів для призна-чення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове держав-не пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №1566/11846, за документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, приймаються довідки житлово-експлуатаційних або інших організацій з місця проживання (реєстрації), або довідки органів місцевого самоврядування, або довідки про реєстрацію місця проживання (разом з годувальником за однією адресою), видані згідно із вимогами статті 3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні". У разі неможливості надати такі документи факт перебування на утриманні померлого годувальника встановлюється у судовому порядку.

Суд зауважує на тому, що з грудня 2016р. довідка за Формою №3 (про склад сім`ї), що раніше видавалася житлово-експлуатаційними організаціями, втратила чинність на підставі постанови КМ України від 23.11.2016 №861 "Про внесення змін до постанов Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 11 грудня 1984 №470 і Кабінету Міністрів України від 29 січня 2003 №117", якою внесені зміни до постанови Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 11.12.1984 №470 та виключено форму №3 з переліку документів.

Щодо відсутності довідки про реєстрацію місця проживання покійного чоловіка, вида-ної згідно із вимогами статті 3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", то факт реєстрації місця проживання позивача і її покійного чоловіка за різними адресами визнається позивачем. Однак, дана обставина є формальною і, на переконання суду, не може бути достатньою фактичною підставою для відмови у реалі-зації цього права.

Так, згідно із ст. 2 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`я-зані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно.

Отже, подружжя є сім`ю й тоді, коли з поважних причин дружина і чоловік не прожи-вають спільно, тому сам по собі факт реєстрації місця проживання позивача і її померлого чоловіка за різними адресами не спростовує того, що вони являлися сім`єю. Більше того, позивач стверджує і надала до суду докази спільного проживання, проти чого відповідач не заперечив.

У свою чергу, в силу положень п. "б" ч. 4 ст. 30 і ст. 31 Закону №2262 обставина того, що позивач була непрацездатним членом сім`ї померлого відносить її до осіб, які перебували на його утриманні, незалежно від того, що вона сама отримувала пенсію, що, на переконання суду, не потребує додаткового документального підтвердження.

За встановлених судом обставин цієї справи і набутого позивачем права на зміну пенсії на пенсію в разі втрати годувальника, а також, зважаючи на відсутність відзиву відповідача, суд дійшов висновку про наявність підстав для переведення позивача на нову пенсію.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається з дня, що настає за днем смерті годувальника, якщо звернення про призначення такого виду пенсії надійшло протягом 12 місяців з дня смерті годувальника.

Позивач звернулася до відповідача із завою від 07.05.2018, тобто в межах 12 місяців з дня смерті її годувальника.

Підсумовуючи вищевикладене, суд зазначає про обґрунтованість позову та наявність підстав для задоволення вимоги про зобов`язання відповідача перевести позивача з 31.10.2017 з пенсії за віком на пенсію в разі втрати годувальника за покійного чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Щодо вимоги про визнання протиправними дії та скасування розпорядження відпо-відача від 16.05.2018 №2763/02, то судом не встановлено прийняття відповідачем такого розпорядження. За вказаними реквізитами відповідачем направлено позивачу листа з відпо-відними роз`ясненнями, який не містить відмови, тому суду не вбачає підстав для задово-лення цієї вимоги, що не перешкоджає задоволенню позову в частині, зазначеній судом вище.

Керуючись ст.ст. 2, 90, 139, 241-246, 257-263 КАС України, суд

в и р і ш и в:

1. Задовольнити адміністративний позов ОСОБА_1 частково.

2. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві перевести ОСОБА_1 з 31.10.2017 з пенсії за віком на пенсію в разі втрати годуваль-ника за покійного чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

3. Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову в іншій частині.

4. Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 352,40 грн. (триста п`ятдесят дві гривні 40 копійок) з Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві

Позивач: ОСОБА_1 ;

АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві;

04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження. Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду в порядку, встановленому ст.ст. 293-297 КАС України. Апеляційна скарга подається протягом 30 днів з дня її складення.

Дата рішення є днем складення його у повному обсязі.

Суддя Д.А. Костенко