Справа № 488/968/19
Суддя: Селіщева Л. І.
Дата ухвалення: 2019-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА
Справа № 488/968/19
Провадження № 2-а/488/69/19 р.
РІШЕННЯ

Іменем України

20.12.2019 року м. Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого по справі - судді Селіщевої Л.І.,

при секретарі -Тузові Р.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Патрульної Поліції в Миколаївській області про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення,-

В с т а н о в и в:

Позивач - ОСОБА_1 звернулася до суду із адміністративним позовом, в якому просила скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії НК № 985521 від 01.03.2019 року та закрити провадження в адміністративній справі.

В обґрунтування свого позову ОСОБА_1 вказала, що вона працює начальником служби колії Комунального підприємства Миколаївської міської ради «Миколаївелектротранс», і 01.03.2019 р. інспектором Відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції в Миколаївській області було винесено постанову серії НК № 985521, якою її було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КУпАП. Вказаною постановою на позивачку було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1 020,00 грн.

Згідно вказаної постанови 15.02.2019 року о 11 год. 05 хв. в м. Миколаєві громадянка ОСОБА_1 , являючись відповідальною посадовою особою за організацію та забезпечення безпечного експлуатаційного утримання трамвайного полотна та проїзної частини між коліями, порушила вимоги правил, норм та стандартів п.п. 3.1.1., 3.1.2 ДСТУ 3587-97 в місці вибоїни на проїзній частині по вул. Потьомкінській між вул. Лягіна та вул. Декабристів в Центральному районі м. Миколаєва.

Позивач не погоджується із притягненням її до адміністративної відповідальності і вказує, що в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КУпАП.

У судове засідання позивач не з`явилася, подала заяву про слухання справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, подав свій відзив, у якому вказав, що позивач правомірно була притягнута до адміністративної відповідальності при обставинах та з підстав, вказаних в оскаржуваній ним постанові.

Дослідивши зібрані по справі письмові докази, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення безсторонньо; добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом тощо.

Відповідно до вимог статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України). Зі змісту наведених норм закону суд робить висновок, що обов`язок доказування в адміністративному судочинстві визначений статтею 77 КАС України розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує свої заперечення проти позову.

За змістом ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показами свідків.

Із копії наявної у матеріалах справи постанови серії НК № 985521 від 01.03.2019 року, винесеної інспектором відділу Безпеки дорожнього руху УПП в Миколаївській області Тамара С.П., вбачається, що позивачка по даній справі - ОСОБА_1 була притягнута до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 140 КУпАП, за те, що вона, являючись відповідальною посадовою особою за організацію та забезпечення безпечного експлуатаційного утримання трамвайного полотна та проїзної частини між коліями, порушила вимоги правил, норм та стандартів п.п. 3.1.1., 3.1.2 ДСТУ 3587-97 в місці вибоїни на проїзній частині по вул. Потьомкінській між вул. Лягіна та вул. Декабристів в Центральному районі м. Миколаєва.

Згідно із п. 1.5 Правил дорожнього руху дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити підрозділ міліції, власника дороги або уповноважений ним орган.

У ч. 1 ст. 140 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху.

В силу ст. 49 Закону України «Про автомобільні дороги» № 2862-ІУ від 08.09.2005 р. власники доріг, органи, що здійснюють управління автомобільними дорогами, та користувачі автомобільних доріг, винні у порушенні вимог цього Закону, несуть відповідальність згідно із законом.

Постановою КМУ № 198 від 30.03.1994 р. були затверджені «Єдині правила ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони» (далі за текстом - «Єдині правила»). Відповідно до п. 2 Єдиних правил, ремонт і утримання дорожніх об`єктів, що перебувають у загальнодержавній власності, здійснюється дорожньоексплуатаційними організаціями, які належать до сфер управління «Укравтодору», а тих, що перебувають у комунальній власності - відповідними дорожньо-експлуатаційними організаціями.

Судовим розглядом встановлено, що КП ММР «Миколаївелектротранс», у якому працює позивачка, не належить до дорожньо-експлуатаційної організації, і на бухгалтерському обліку підприємства не знаходиться дорожнє покриття трамвайного полотна, тому у підприємства немає ні юридичних повноважень, ні фінансово-виробничих можливостей займатися ремонтом дорожнього покриття трамвайної колії.

Так, із наявної у матеріалах справи копії Статуту КП ММР «Миколаївелектротранс» вбачається, що предметом діяльності вказаного підприємства є здійснення перевезення пасажирів міськелектротранспортом, автобусами й автомобільним транспортом, виконання окремих видів робіт і послуг, торговельно-закупівельна, посередницька, а також зовнішньоекономічна діяльність (п. 2.1. Статуту).

Головною метою підприємства є:

-задоволення громадських потреб у послугах з пасажироперевезень;

-отримання додаткових прибутків від реалізації інших видів діяльності, вказаних у п. 2.3. з метою задоволення соціальних і економічних інтересів трудового колективу й інтересів власника (п. 2.2. Статуту).

Статтею 13 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» визначено, що вулиці, дороги, провулки, узвози, проїзди, пішохідні та велосипедні доріжки належать до сфери об`єктів благоустрою населених пунктів.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах повноважень визначають на конкурсних засадах відповідно до закону балансоутримувачів об`єктів благоустрою державної та комунальної форм власності.

Відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» балансоутримувач забезпечує належне утримання та своєчасний ремонт об`єкта благоустрою власними силами або може на конкурсних засадах залучати до цього інші підприємства, установи організації.

КП ММР «Миколаївелектротранс» відповідно до ч. 1 ст. 78 Господарського кодексу України є комунальним унітарним підприємством.

Згідно ч. 10 ст. 78 ГК України особливості господарської діяльності комунальних унітарних підприємств визначаються відповідно до вимог, встановлених цим Кодексом щодо діяльності державних комерційних або казенних підприємств, а також інших вимог, передбачених законодавством. Особливості господарської діяльності державних комерційних підприємств визначаються ст. 75 Господарського кодексу України, згідно якої державне комерційне підприємство зобов`язано складати і виконувати річний план та з поквартальною розбивкою фінансовий план на кожен наступний рік. Виходячи із такого, основним плановим документом КП ММР «Миколаївелектротранс» є фінансовий план, відповідно до якого підприємство здійснює видатки, визначає обсяг та спрямування коштів на виконання своїх функцій протягом року.

Фінансовим планом КП ММР «Миколаївелектротранс» на 2019 рік, затвердженим Миколаївською міською радою, взагалі не передбачені видатки на утримання та ремонт асфальтобетонного покриття на міжколійному просторі, оскільки асфальтобетонне покриття не перебуває на балансі КП ММР «Миколаївелектротранс».

Виходячи із викладеного та вимог діючого законодавства, КП ММР «Миколаївелектротранс» не має права здійснювати видатки на утримання і ремонт майна, що не знаходиться на бухгалтерсьому обліку і не передбачені фінансовим планом на рік.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що посадовою особою відповідача було безпідставно притягнуто позивачку до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 140 КУпАП, оскільки вона не є суб`єктом адміністративної відповідальності за вказаним правопорушенням.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Аналізуючи здобуті судом докази по справі, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, оскільки безпідставність притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 140 КУпАП знайшла своє підтвердження судовим розглядом.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1)залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2)скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3)скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4)змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З огляду на таке, та керуючись ст. ст. 5-6; 8-9, 11, 241 - 245, 250, 286, 293, 295 КАС України, -

В и р і ш и в :

Адміністративний позов задовольнити.

Постанову серії НК № 985521 від 01.03.2019 року, винесену інспектором відділу Безпеки дорожнього руху УПП в Миколаївській області Тамара С.П., про притягнення ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 140 КУпАП - скасувати, справу про адміністративне правопорушення - закрити.

Рішення може бути оскаржено протягом 10 днів з дня його проголошення до П`ятого апеляційного адміністративного суду. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

СУДДЯ Л.І. СЕЛІЩЕВА