Справа № 140/2462/19
Суддя: Кузьмич Сергій Миколайович
Дата ухвалення: 2019-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2019 рокуЛьвів№ 857/12427/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Кузьмича С. М.,

суддів Глушка І.В., Шавеля Р.М.,

за участю секретаря Мельничук Б.Б.

апелянта ОСОБА_1

представника апелянта Новосад Ю.М.

представника відповідача Федорчук І.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2019 року (ухвалене головуючим - суддею Мачульський В.В. у м. Луцьк) у справі № 140/2462/19 за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом до відповідача в якому просить:

визнати протиправними дії в частині видачі ліцензії № 1900151 на право роздрібної торгівлі пальним суб`єкту господарювання - фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 з терміном дії з 10.07.2019 до 10.07.2024;

зобов`язати Головне управління ДФС у Волинській області видати фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним терміном дії з 01.07.2019 до 01.07.2024.

В обґрунтування позовних вимог вказує на те, що відповідачем 09.07.2019 видано ліцензію серії АС за реєстраційним номером 1900151 на право роздрібної торгівлі пальним суб`єкту господарювання - ФОП ОСОБА_1 терміном дії з 10.07.2019 до 10.07.2024 роки, за місцем торгівлі - АДРЕСА_1 , автогазозаправний пункт. Проте, позивач вважає дії ГУ ДФС у Волинській області в частині видачі вказаної ліцензії протиправними, так як суперечать положенням чинного законодавства України, оскільки відповідач повинен був видати ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним раніше 20 календарних днів з дня одержання документів суб`єкта господарювання із зазначенням терміну її дії з 01.07.2019 до 01.07.2024.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 15.10.2019 в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Приймаючи оскаржене рішення суд першої інстанції виходив з того, що ГУ ДФС у Волинській області правомірно, в межах строку видано позивачу ліцензію за реєстраційним номером 1900151 на право роздрібної торгівлі пальним суб`єкту господарювання - ФОП ОСОБА_1 із терміном дії з 10.07.2019 до 10.07.2024 роки, за місцем торгівлі - АДРЕСА_1 , автогазозаправний пункт.

Вказане рішення в апеляційному порядку оскаржив позивач, у апеляційній скарзі покликається на те, що оскаржуване рішення винесене з порушенням норм процесуального та матеріального права з неповним з`ясуванням обставин справи та є незаконним, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Зокрема в апеляційні скарзі зазначає, що відповідач отримавши його заяву та документи ще 21.06.2019, без будь - яких зауважень та будь - яких об`єктивних підстав ненадання позивачу ліцензій у термін з 01.07.2019, штучно витримало граничний строк (20 - ти денний строк) для видачі ліцензії з 10.07.2019, чим порушило конституційне право на ведення господарської діяльності - роздрібний продаж пального з 01.07.2019, тобто безперервно.

Апелянта та його представник в судовому засіданні підтримали апеляційну скаргу та надали пояснення, просять апеляційну скаргу задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.

В судовому засіданні представник відповідача, заперечив щодо задоволення апеляційної скарги та надав пояснення. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, апелянта та представників сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, з наступних підстав.

З матеріалів справи слідує, що ОСОБА_1 зареєстрований Виконавчим комітетом Нововолинської міської ради Волинської області в якості фізичної особи-підприємця 29.09.2003, за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер фізичної особи-підприємця ЄДР 3, номер запису про включення відомостей про юридичну особу до ЄДР 0009545 (а.с10).

З метою отримання ліцензії ФОП ОСОБА_1 21.06.2019 подав до ГУ ДФС у Волинській області заяву на право роздрібної торгівлі пальним (а.с. 27).

Згідно опису прийнятих документів для отримання ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним, до заяви було додано: документи, що підтверджують право власності або право користування земельною ділянкою; акт вводу в експлуатацію об`єкта або акт готовності об`єкта до експлуатації; дозвіл на початок виконання робіт підвищеної небезпеки та початок експлуатації (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки; а також платіжний документ № 3790 від 18.06.2019 на суму 2000, 00 грн.(а.с. 13,27).

09.07.2019 ГУ ДФС у Волинській області видано ліцензію серії АС за реєстраційним номером 1900151 на право роздрібної торгівлі пальним суб`єкту господарювання - ФОП ОСОБА_1 терміном дії з 10.07.2019 до 10.07.2024, за місцем торгівлі - АДРЕСА_1 , автогазозаправний пункт (а.с .11).

Вважаючи протиправними дії відповідача в частині видачі ліцензії № 1900151 на право роздрібної торгівлі пальним з терміном дії з 10.07.2019 до 10.07.2024, позивач звернувся до суду з відповідними позовними вимогами.

Проаналізувавши матеріали справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про правильне застосування норм матеріального та процесуального права та повне з`ясування обставин справи судом першої інстанції з огляду на наступне.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі, зокрема пальним, забезпечення його високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом пального на території України визначено Законом України від 19.12.1995 №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» у редакції станом на 01.07.2019 (далі - Закон України № 481/95-ВР).

Статтею 1 Закону України № 481/95-ВР розкрито, серед інших, наступні поняття: ліцензія (спеціальний дозвіл) - документ державного зразка, який засвідчує право суб`єкта господарювання на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку; роздрібна торгівля пальним - діяльність із придбання або отримання та подальшого продажу або відпуску пального із зміною або без зміни його фізико-хімічних характеристик з автозаправної станції/автогазозаправної станції/газонаповнювальної станції/газонаповнювального пункту та інших місць роздрібної торгівлі через паливороздавальні колонки та/або оливороздавальні колонки; місце зберігання пального - місце (територія), на якому розташовані споруди та/або обладнання, та/або ємності, що використовуються для зберігання пального на праві власності або користування; місце роздрібної торгівлі пальним - місце (територія), на якому розташовані споруди та/або обладнання, та/або ємності, що використовуються для роздрібної торгівлі та/або зберігання пального на праві власності або користування.

Єдиний державний реєстр суб`єктів господарювання, які отримали ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним, та місць виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним (далі - Єдиний реєстр ліцензіатів та місць обігу пального) - перелік суб`єктів господарювання, які отримали ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним, та місць виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним у розрізі суб`єктів господарювання, які здійснюють діяльність на таких місцях на підставі виданих ліцензій.

Єдиний реєстр ліцензіатів та місць обігу пального ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, у порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України, та розміщується у вільному доступі.

Порядок роздрібної торгівлі пальним встановлено ст. 15 Закону України № 481/95-ВР.

Так, роздрібна торгівля пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.

Ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади за місцем торгівлі суб`єкта господарювання терміном на п`ять років.

Ліцензія видається за заявою суб`єкта господарювання, до якої додається документ, що підтверджує внесення річної плати за ліцензію.

У заяві зазначається вид господарської діяльності, на провадження якого суб`єкт господарювання має намір одержати ліцензію (роздрібна торгівля пальним).

Суб`єкти господарювання отримують ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним на кожне місце роздрібної торгівлі пальним.

У заяві про видачу ліцензії на роздрібну торгівлю пальним додатково зазначаються адреса місця торгівлі, перелік реєстраторів розрахункових операцій (книг обліку розрахункових операцій), які знаходяться у місці торгівлі, а також інформація про них: модель, модифікація, заводський номер, виробник, дата виготовлення; реєстраційні номери посвідчень реєстраторів розрахункових операцій (книг обліку розрахункових операцій), які знаходяться у місці торгівлі, та дата початку їх обліку в органах державної фіскальної служби.

У додатку до ліцензії на роздрібну торгівлю пальним суб`єктом господарювання зазначається адреса місця торгівлі і вказуються перелік електронних контрольно-касових апаратів та інформація про них: модель, модифікація, заводський номер, виробник, дата виготовлення; реєстраційні номери книг обліку розрахункових операцій, які знаходяться у місці торгівлі.

Для отримання ліцензії на право оптової або роздрібної торгівлі пальним або на право зберігання пального разом із заявою додатково подаються завірені заявником копії таких документів: документи, що підтверджують право власності або право користування земельною ділянкою, або інше передбачене законодавством право землекористування на земельну ділянку, на якій розташований об`єкт оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального, чинні на дату подання заяви та/або на дату введення такого об`єкта в експлуатацію, будь-якого цільового призначення; акт вводу в експлуатацію об`єкта або акт готовності об`єкта до експлуатації, або сертифікат про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, або інші документи, що підтверджують прийняття об`єктів в експлуатацію відповідно до законодавства, щодо всіх об`єктів у місці оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального, необхідних для оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального; дозвіл на початок виконання робіт підвищеної небезпеки та початок експлуатації (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки.

Копії таких документів не подаються у разі їх наявності у відкритих державних реєстрах, якщо реквізити таких документів та назви відповідних реєстрів зазначено в заяві на видачу ліцензії на право оптової або роздрібної торгівлі пальним або на зберігання пального.

Відповідальність за достовірність даних у документах, поданих разом із заявою, несе заявник.

У разі якщо зазначені документи видані (оформлені) іншій особі, ніж заявник, такий заявник додатково подає документи, що підтверджують його право на використання відповідного об`єкта.

Після видачі/призупинення/анулювання ліцензії на право оптової або роздрібної торгівлі пальним або на зберігання пального центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, вносить відповідні відомості до Єдиного реєстру ліцензіатів та місць обігу пального не пізніше наступного робочого дня з дня видачі/призупинення/анулювання відповідної ліцензії.

Вимагати представлення інших документів, крім зазначених у цьому Законі, забороняється.

Ліцензія або рішення про відмову в її видачі видається заявнику не пізніше 10 календарних днів (щодо пального - не пізніше 20 календарних днів) з дня одержання зазначених у цьому Законі документів. У рішенні про відмову у видачі ліцензії повинна бути вказана підстава для відмови з посиланням на відповідні норми законодавства.

Таким чином, Законом чітко встановлено перелік документів котрі потрібно надати для отримання ліцензії, встановлено заборону щодо вимагання інших документів, крім зазначених у цьому Законі та передбачено термін прийняття одного з двох рішень.

Згідно п. 1 розділу ІІ «Перехідні та прикінцеві положення» Закону України від 23.11.2018 №2628 «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо покращення адміністрування та перегляду ставок окремих податків і зборів» зміни до ст.15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» набрали чинності 01 липня 2019 року.

Відтак, право на роздрібну торгівлю пальним з 01.07.2019 мають суб`єкти господарювання, які отримали відповідні ліцензії.

Постановою Кабінету Міністрів України від 05.08.2015 № 609 «Про затвердження переліку органів ліцензування та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України» територіальні органи ДФС визначені органом ліцензування господарської діяльності з роздрібної торгівлі пальним.

Як зазначив суд першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що Державна фіскальна служба України 30.05.2019 направила Головним управлінням ДФС у областях та м. Києві лист № 17014/7/99-99-12-01-01-17 (надалі - лист), яким роз`яснила порядок отримання ліцензії, зокрема і на роздрібну торгівлю пальним.

Зокрема, у листі зазначено, що ліцензія на право роздрібної торгівлі пальним та на право зберігання пального або рішення про відмову в їх видачі видається заявнику не пізніше 20 календарних днів з дня одержання зазначених у цьому Законі документів. Суб`єкти господарювання можуть подати документи на розгляд до органу ліцензування для отримання відповідних ліцензії (на адресу Головних управлінь ДФС в областях та м. Києві за місцем розташування місць зберігання та роздрібної торгівлі пальним) починаючи з 12.06.2019. При цьому головні управління ДФС у областях та м. Києві мають видавати зазначені ліцензії суб`єктам господарювання починаючи з 01.07.2019.

З аналізу наведеного вище слідує, що починаючи з 12.06.2019 суб`єкти господарювання можуть подати документи на розгляд до органу ліцензування для отримання ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним та на право зберігання пального, розгляд відповідних документів має тривати не більше 20 календарних днів з дня одержання, а орган ліцензування має видавати зазначені ліцензії починаючи з 01.07.2019.

Тобто на законодавчому рівні встановлено певний алгоритм дій та строки їх виконання.

Як згадувалось вище ФОП ОСОБА_1 21.06.2019 подав до ГУ ДФС у Волинській області заяву та документи на право роздрібної торгівлі пальним, серед котрих: документи, що підтверджують право власності або право користування земельною ділянкою; акт вводу в експлуатацію об`єкта або акт готовності об`єкта до експлуатації; дозвіл на початок виконання робіт підвищеної небезпеки та початок експлуатації (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки; а також платіжний документ № 3790 від 18.06.2019 на суму 2000, 00 грн.

Враховуючи, що відповідну заяву для отримання ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним було позивачем подано 21.06.2019 то кінцевий строк для прийняття рішення відповідачем щодо видачі ліценції або відмови у видачі ліцензії є 11.07.2019.

Як слідує з матеріалів справи 09.07.2019 року ГУ ДФС у Волинській області видано ліцензію серії АС за реєстраційним номером 1900151 на право роздрібної торгівлі пальним суб`єкту господарювання - ФОП ОСОБА_1 терміном дії з 10.07.2019 до 10.07.2024 роки, за місцем торгівлі - АДРЕСА_1 , автогазозаправний пункт, тобто в межах 20 календарних днів з дня одержання, у відповідно до ст. 15 Закону України № 481/95-ВР.

Відтак є всі підстави вважати, що відповідачем правомірно, в межах строку видачі ліцензії, видано позивачу ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним із терміном дії з 10.07.2019 по 10.07.2024.

Щодо доводів апелянта про те, що відповідач мав право на отримання ліцензії з 01.07.2019 то колегія суддів вважає такі безпідставними, оскільки останній не надав суду жодного доказу на підтвердження факту звернення до відповідача 12.06.2019, що давало б йому беззаперечне право на отримання ліцензії з 01.07.2019.

Разом з цим, під час судового засідання було з`ясовано, що по суті даний адміністративний позов був поданий з метою уникнення позивачем, за несвоєчасне звернення із заявою на отримання ліцензії, відповідальності за здійснення роздрібної торгівлі пальним без ліцензії протягом періоду з 01.07.2019 по 09.07.2019, що в свою чергу вказувало б на бездіяльність відповідача.

Однак враховуючи наведене вище, колегія суддів вкотре зазначає, що відповідачем правомірно, в межах повноважень та строку, видав позивачу ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним, а такий позов має на меті уникнення позивачем відповідальності за здійснення роздрібної торгівлі пальним без ліцензії протягом періоду з 01.07.2019 по 09.07.2019.

У п.58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на викладене вище, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду - без змін. Доводи апеляційної скарги не спростовують рішення суду першої інстанції.

Щодо розподілу судових витрат, то такий у відповідності до ст.139 КАС України не здійснюється.

Керуючись статтями 139, 229, 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2019 року у справі № 140/2462/19 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя С. М. Кузьмич
судді І. В. Глушко
Р. М. Шавель
Повне судове рішення складено 26 грудня 2019 року