Справа № 9901/526/19
Суддя: Рибачук А.І.
Дата ухвалення: 2019-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

23 грудня 2019 року

м. Київ

справа №9901/526/19

адміністративне провадження №П/9901/526/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Рибачука А.І.,

суддів: Берназюка Я.О., Саприкіної І.В., Бучик А.Ю., Желєзного І.В.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1 , представника відповідача - Склярук Ю.В.,

при секретарі судового засідання - Балабана М.К. -

розглянувши заяву судді Рибачука А.І. про його самовідвід у справі № 9901/526/19 за позовом ОСОБА_1 до Вищої ради правосуддя (далі - ВРП) про визнання протиправним та скасування рішення, -

в с т а н о в и в :

02.10.2019 ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду як суду першої інстанції з позовом до ВРП, в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення ВРП від 03.09.2019 №2322/0/15-19 «Про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Васильківського міськрайонного суду Київської області на підставі пункту 3 частини шостої статті 126 Конституції України».

Ухвалою судді Верховного Суду Рибачука А.І. від 22.10.2019 відкрито провадження у зазначеній справі та призначено підготовче засідання з повідомленням учасників справи на 11.11.2019.

У зв`язку із заявленим самовідводом судді Мороз Л.Л., яка входила до складу колегії для розгляду цієї справи згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.10.2019, ухвалою Верховного Суду від 11.11.2019 задоволено заяву судді Мороз Л.Л. про самовідвід від участі у справі, а справу передано для повторного автоматичного розподілу з метою визначення складу колегії суддів.

21.12.2019 суддею Верховного Суду Рибачуком А.І. (головуючим суддею) заявлено самовідвід від розгляду цієї справи для уникнення будь-яких сумнівів в об`єктивному вирішенні спору, оскільки відповідачем у справі є ВРП, проте, 13.12.2019 Перша Дисциплінарна палата ВРП ухвалила відкрити дисциплінарну справу стосовно цього судді Верховного Суду, який входить до складу колегії для розгляду справи № 9901/526/19.

Колегія суддів, обговоривши доводи заяви, дослідивши матеріали справи, виходить з такого.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначено у статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), відповідно до частини першої якої суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Згідно із частиною третьою статті 39 КАС України відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим.

Головна мета відводу - це гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді.

Відповідно до статті 17 Закону України від 23.02.2006 № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з справ людини, як джерело права.

Пунктом 28 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Газета «Україна-центр» проти України" від 15.10.2010 визначено, що відповідно до усталеної практики Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності (див., серед іншого, рішення у справі «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria,) від 24.02.1993, пункти 27, 28 і 30, Series A, no. 255, і рішення «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, пункт 42, ECHR 2000-XII).

У пунктах 105, 106 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Олександр Волков проти України» зазначено, що у деяких випадках, коли може бути важко забезпечити докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді, вимога об`єктивної безсторонності забезпечує ще одну важливу гарантію (див. «Пуллар проти Сполученого Королівства», 10.06.1996, § 32 , Звіти 1996-III).

У зв`язку з цим, навіть отримане враження щодо безсторонності судді має важливе значення, бо, іншими словами, "правосуддя повинно не лише здійснюватися; але й виглядати таким, що здійснюється». На кону стоїть довіра, яку суди в демократичному суспільстві повинні вселяти громадськості (див. «Де Куббер проти Бельгії», 26.10.1984, § 26, Серія А, № 86).

Отже, відводу підлягає суддя не лише у разі існування фактів, що свідчать про упередженість судді, але й у тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді. Аналогічне правило має розповсюджуватись і на розгляд питання щодо відводу.

Таким чином, враховуючи наявність на розгляді у ВРП дисциплінарної справи щодо судді Верховного Суду Рибачука А.І., з метою недопущення виникнення обставин, які можуть викликати в учасників справи сумніви щодо її неупередженості, Суд дійшов висновку про задоволення заяви про самовідвід судді Рибачука А.І. у даній справі.

Керуючись статтями 36, 39, 40, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Задовольнити заяву судді Верховного Суду Рибачука А.І. про самовідвід від участі у справі № 9901/526/19.

Відвести суддю Рибачука А.І. від розгляду справи № 9901/526/19.

Передати справу № 9901/526/19 для повторного автоматичного розподілу з метою визначення складу колегії суддів для розгляду справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: А.І. Рибачук
судді: Я.О. Берназюк
А.Ю. Бучик
І.В. Желєзний
І.В. Саприкіна