Справа № 127/30438/19
Суддя: Матохнюк Д.Б.
Дата ухвалення: 2019-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 127/30438/19

Головуючий у 1-й інстанції: Борисюк І.Е.

Суддя-доповідач: Матохнюк Д.Б.

23 грудня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Матохнюка Д.Б.

суддів: Боровицького О. А. Шидловського В.Б.

за участю:

секретаря судового засідання: Ткач В.В.,

позивача: ОСОБА_1 ,

представника позивача: Горбатюка В.В.,

представника відповідача: Федчишина В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 19 листопада 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Вінницької міської ради про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

08 листопада 2019 року ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до Вінницької міської ради про скасування постанови адміністративної комісії при виконавчому комітеті Вінницької міської ради №851 від 13.09.2019 року про накладення на позивача адміністративного стягнення в сумі 340 грн. за адміністративне правопорушення, передбачене ст. 152 КУпАП України та закриття провадження у справі.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 19 листопада 2019 року позовну заяву повернуто особі, яка її подала.

Не погоджуючись з судовим рішенням позивач подав апеляційну скаргу, у якій, з посиланням на порушення норм процесуального права, просить її скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Так, апелянт вважає, що він виконав вимоги ухвали про залишення позову без руху, а тому у суду не було підстав для його повернення.

У судовому засіданні позивач та її представник апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити.

Представник відповідача про задоволення апеляційної скарги заперечив, посилаючись на її необгрунтованість та безпідставність.

Заслухавши суддю -доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши доводи апеляційної скарги наявними в матеріалах справи письмовими доказами, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити з наступних підстав.

Так, ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 11 листопада 2019 року позовну заяву залишено без руху, а позивачу надано строк - 10 днів з дня отримання копії ухвали суду для виправлення недоліків позовної заяви, а саме: звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Так, 18 листопада 2019 року позивачем подано заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду в якій зазначив про те, що десятиденний строк звернення до суду нею пропущено з поважних причин, оскільки в порядку ст. 288 КУпАП України вона 24.09.2019 року оскаржила постанову адміністративної комісії при виконавчому комітеті Вінницької міської ради №851 від 13.09.2019 року до виконавчого комітету Вінницької міської ради. За результатами розгляду її скарги виконавчий комітет Вінницької міської ради відмовив у її задоволенні, однак вказана відмова від 09.10.2019 року на адресу позивач не надходила, а про її існування позивач дізналась лише 06.11.2019 року коли вона самостійно звернулась до виконавчого комітету Вінницької міської ради про надання інформації щодо результату розгляду її скарги.

Проте, ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 19 листопада 2019 року позовну заяву повернено особі, яка її подала у зв`язку із не усуненням недоліків, а саме, позивачем зазначено ті самі підстави для поновлення строку звернення до суду, які вже були досліджені судом і визнані неповажними. При цьому, доказів отримання позивачем відповіді виконавчого комітету Вінницької міської ради про результати розгляду скарги від 09.10.2019 року саме 06.11.2019 року не надано.

Також, судом зазначено про те, що незважаючи, що позивач була ініціатором оскарження постанови про притягнення її до адміністративної відповідальності до вищестоящого органу, вважаючи, що її права були порушені, обравши на власний розсуд саме даний спосіб оскарження, в подальшому нехтуючи своїми правами та обов`язками, не цікавилась результатом розгляду її скарги та в розумні інтервали часу мала вживати заходів, щоб дізнатися про стан розгляду відомої їй скарги.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом пяти днів з дня подання позовної заяви, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно з ч. 2 ст. 169 КАС України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Згідно з ч. 2 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною 3 ст. 122 КАС України визначено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Статтею 286 КАС України визначено, що особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно з ч. 2 ст. 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі,-протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 288 КУпАП України постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено постанову адміністративної комісії - у виконавчий комітет (а у населених пунктах, де не створено виконавчих комітетів, - виконавчі органи, що виконують їх повноваження) відповідної ради або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

ЗЗгідно з п. 3 ч. 1 ст. 283 КАС України постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Так, ст. 289 КАС України визначено, що скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Так, у судовому засіданні представник відповідача зазначив про те, що відповідь виконавчого комітету Вінницької міської ради від 09.10.2019 року була надіслана на адресу позивача простою кореспонденцією, а також про те, що відсутні докази та відомості про отримання позивачем вказаної відповіді до 06.11.2019 року. При цьому, не заперечував щодо самостійного звернення позивача до виконвочого комітету Вінницької міської ради саме 06.11.2019 року про надання їй інформації щодо розгляду скарги.

За таких обстав, колегія суддів дійшла висновку про те, що зазначені позивачем у підтвердження дотримання нею строків звернення до суду, а саме отримання копії відповіді виконавчого комітету Вінницької міської ради від 09.10.2019 року саме 06 листопада 2019 року знайшло своє підтвердження в ході розгляду справи.

Крім того, Європейський суд з прав людини у своїй практиці наголошує на тому, що право на розгляд справи означає право особи звернутися до суду та право на те, що його справа буде розглянута та вирішена судом. При цьому, особі має бути забезпечена можливість реалізувати вказані права без будь-яких перепон чи ускладнень. Здатність особи безперешкодно отримати судовий захист є змістом поняття доступу до правосуддя. Перешкоди у доступі до правосуддя можуть виникати як через особливості внутрішнього процесуального законодавства, так і через передбачені матеріальним правом обмеження. Для Суду природа перешкод у реалізації права на доступ до суду не має принципового значення.

Зі змісту ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод прямо випливає, що доступність правосуддя є невід`ємним елементом права на справедливий суд. У рішенні по справі «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року Європейський суд з прав людини дійшов до висновку, що сама конструкція ст. 6 Конвенції була би безглуздою та неефективною, якби вона не захищала право на те, що справа взагалі буде розглядатися. У рішенні по цій справі Суд закріпив правило, що ч. 1 ст. 6 Конвенції містить у собі й невід`ємне право особи на доступ до суду.

Отже, системний аналіз положень Конвенції, практики Європейського суду з прав людини та національного законодавства свідчить, що постановлена передчасно оскаржувана ухвала зумовила утворення перешкод особі у доступі до правосуддя, у зв`язку з чим підлягає скасуванню.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції, ухвалюючи оскаржувану ухвалу, порушив норми процесуального права, що є підставою для скасування такої ухвали.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Керуючись ст.ст. 122, 123, 169, 243, 250, 286, 308, 310, 315, 320, 321, 322, 325 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 19 листопада 2019 року, - скасувати, матеріали адміністративного позову направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Постанова суду складена в повному обсязі 24 грудня 2019 року.

Головуючий Матохнюк Д.Б.

Судді Боровицький О. А. Шидловський В.Б.