Справа № 520/2533/19
Суддя: Калитка О.М.
Дата ухвалення: 2019-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2019 р.Справа № 520/2533/19

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Калитки О. М.,

Суддів: Мельнікової Л.В. , Рєзнікової С.С. ,

за участю секретаря судового засідання Білюк Д.О.

за участю представника позивача Павлова В.І.,

за участю представника відповідача Гочаренко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Держпраці у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30.05.2019 року, головуючий суддя І інстанції: Чудних С.О., місце складання м. Харків, повний текст складено 10.06.19 року по справі № 520/2533/19

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Держпраці у Харківській області

про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Держпраці у Харківській області, в якому просив суд визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № ХК3857/1160/НД/АВ/ГЇ/МГ-ФС від 04.02.2019.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що дії Головного Управління Державної служби України з питань праці у Харківській області стосовно проведення інспекційного відвідування та оскаржувані постанови є протиправними, у направленні не зазначені підстави для проведення інспекційного відвідування, а наказ на проведення перевірки не було пред`явлено позивачу. Крім того, контролюючий орган вийшов за межі предмету перевірки, який зазначено у наказі. Викладені в акті інспекційного відвідування фізичної особи ОСОБА_1 від 04.01.2019 року № ХК3857/1160/НД/АВ обставини щодо порушення законодавства про працю не відповідають дійсним обставинам справи. Таким чином, постанова, складена за результатами такого відвідування підлягає скасуванню.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 30.05.2019 у справі № 520/2533/19 задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Харківській області про визнання протиправною та скасування постанови

Відповідач не погодився із рішенням суду та подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, просив суд скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Представник відповідача в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав.

Представник позивача в судовому засіданні проти вимог апеляційної скарги заперечував, просив суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги відповідно до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду, інспекторами Головного управління Держпраці у Харківській області на підставі наказу № 01.01-07/2105 від 19.12.2018 та направлення № 01.01-94/02.03/3894 від 19.12.2018 проведено інспекційне відвідування Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , за наслідками якого складено акт про неможливість проведення інспекційного відвідування № ХК3857/1160/НД від 17.09.2018.

У зв`язку із неможливістю проведення відвідування, Головним управлінням Держпраці у Харківській області направлено позивачу вимогу про надання/поновлення документів № ХК3857/1160/ПД від 19.12.2018.

На виконання вищевказаної вимоги, позивачем направлено до контролюючого органу документи.

04 січня 2019 року інспекторами Головного управління Держпраці у Харківській області проведено інспекційне відвідування Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , за результати якого складено акт інспекційного відвідування фізичної особи, яка використовує найману працю від 04.01.2019 № ХК3857/1160/НД/АВ.

Згідно висновків акту відвідування встановлено порушення Постанови Кабінету Міністрів України № 413, а саме не подано до територіальних органів ДФС повідомлення про прийняття працівника на роботу. В порушення частини 2 статті 30 Закону України № 108 не забезпечено достовірний облік виконуваної працівником роботи. Крім того, в порушення частини 1 та 2 статті 107 КЗпП України оплата праці у святкові та неробочі дні не провадиться у подвійному розмірі.

На підставі висновків акту інспекційного відвідування Головним управлінням Держпраці у Харківській області винесено постанову № ХК3857/1160/НД/АВ/П/МГ-ФС від 04.02.2019 про накладення штрафу за порушення частини 1 та 2 статті 107 КЗпП України у розмірі 250380 грн.

Не погоджуючись із вказаною постановою, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що під час розгляду справи не підтверджено порушення встановлені інспекційним відвідуванням та за які накладено штраф.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу, проте з інших мотивів та підстав.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 1 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05 квітня 2007 року № 877-V (далі Закон № 877-V) встановлено, що державний нагляд (контроль) діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Заходами державного нагляду (контролю) є планові та позапланові заходи, які здійснюються шляхом проведення перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та інших дій.

Відповідно до частини четвертої статті 2 Закону № 877-V заходи контролю здійснюються, зокрема органами державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами.

Згідно з частиною п`ятою вказаної вище статті Закону № 877-V зазначені у частині четвертій цієї статті органи, що здійснюють державний нагляд (контроль) у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зобов`язані забезпечити дотримання вимог статті 1, статті 3, частин першої, четвертої, шостої - восьмої, абзацу другого частини десятої, частин тринадцятої та чотирнадцятої статті 4, частин першої - четвертої статті 5, частини третьої статті 6, частин першої четвертої та шостої статті 7, статей 9, 10, 19, 20, 21, частини третьої статті 22 цього Закону.

Отже, органи державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення в першу чергу повинні ураховувати особливості правового регулювання, визначені законами у відповідній сфері та міжнародними договорами, одночасно звертаючи увагу на правила перелічені в частині п`ятій статті 2 Закону № 877-V та, якщо певні правовідносини не врегульовані законами у відповідній сфері та міжнародними договорами звертатись до інших норм Закону № 877-V.

Закону, який би регулював правовідносини зі здійснення державного нагляду (контролю) у сфері дотримання законодавства про працю та зайнятість населення на цей час немає, а тому спеціальним законодавчим актом, який регулює ці правовідносини є Закон № 877-V незважаючи на те, що він регулює правовідносини зі здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності для багатьох органів контролю.

Відповідно до частини 3 статті 6 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" суб`єкт господарювання повинен ознайомитися з підставою проведення позапланового заходу з наданням йому копії відповідного посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю).

З матеріалів справи встановлено, що Наказом Головного управління Держпраці у Харківській області № 01.01-07/2105 від 19.12.2018 "Про проведення заходів державного контролю ФОП ОСОБА_1 , ФОП ОСОБА_2 " наказано здійснити заходи державного контролю у формі інспекційного відвідування на предмет додержання законодавства про працю з 19.12.2018.

Підставою для видання наказу стало рішення керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин.

Проте, у направленні на проведення інспекційного відвідування від 19.12.2018 № 01.01-94/02.03/3894 підставою для здійснення інспекційного відвідування зазначено саме наказ від 19.12.2018 року №01.01-07/2105.

Так, рішення про доцільність проведення відповідних заходів з підстав, визначених підпунктами 5-7 цього пункту та пунктом 31 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, приймає керівник органу контролю або його заступник, наказ 19.12.2018 № 01.01-07/2105 не є самостійною підставою для проведення інспекційного відвідування та відсутній у вичерпному переліку підстав для проведення інспекційних відвідувань, передбачених п. 5 вищезазначеного Порядку.

Матеріалами справи встановлено, що представником позивача - адвокатом Павловим В.І. направлено начальнику Головного управлінню Держпраці у Харківській області адвокатський запит з метою отримання інформації про дійсні підстави проведення інспекційного відвідування та підстави видачі згаданого наказу.

Проте, листом від 26.12.2018 № 12-12-198/02.03-09/12-12/1505 представнику позивача надано відповідь, якою так не повідомлено позивача про наявність підстав для проведення відвідування та надано копію наказу 19.12.2018 № 01.01-07/2105.

За приписами ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, відповідачем не надано належних та допустимих, достовірних та достатніх в розумінні приписів статей 73-76 Кодексу адміністративного судочинства України доказів наявності підстав для проведення інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1

В абзаці 9 частини першої статті 6 Закону № 877-V зазначено, що під час проведення позапланового заходу з`ясовуються лише ті питання, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення цього заходу, з обов`язковим зазначенням цих питань у посвідченні (направленні) на проведення заходу державного нагляду (контролю).

Це положення покликане запобігти зловживанням державними органами з питань праці у проведенні перевірок з ширшим обсягом питань.

Як свідчить наказ про проведення перевірки, перевірку ФОП ОСОБА_1 проведено на предмет додержання вимог законодавства про працю.

Проте, в даному наказі не вказано в якій саме частині додержання вимог законодавства про працю ФОП ОСОБА_1 підлягає перевірці та на якій підставі.

Натомість, суд першої інстанції вдався до оцінки виявлених порушень з приводу оформлення трудових відносин з найманими працівниками, тривалості робочого часу, оплати праці.

В той же час, даючи оцінку правомірності прийняття наказу про проведення перевірки, судовим розглядом встановлено незаконність прийняття наказу про проведення позапланової перевірки, що в свою чергу призводить до незаконності проведення перевірки.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справ

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , але з інших мотивів та підстав, у зв`язку з чим рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з підстав та мотивів його прийняття.

При цьому, колегія суддів враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Держпраці у Харківській області задовольнити частково.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30.05.2019 року по справі № 520/2533/19 скасувати з підстав та мотивів задоволення позову.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)О.М. Калитка
Судді(підпис) (підпис) Л.В. Мельнікова С.С. Рєзнікова
Повний текст постанови складено 24.12.2019 року