Справа № 263/10296/19
Суддя: Мирошниченко Ю. М.
Дата ухвалення: 2019-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" грудня 2019 р. м. Маріуполь

Іллічівський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі головуючого судді Мирошниченка Ю.М., за участю секретаря судового засідання Конівченко Ю.А., розглянувши в порядку письмового провадження в м. Маріуполі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №1 батальйону 1 Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції Снігура Олександра Васильовича, з приводу рішення суб`єкта владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності,

В С Т А Н О В И В:

Позивач просить скасувати постанову від 28.06.2019 року про накладення на нього адміністративного стягнення за здійснення руху по трамвайній колії зустрічного напрямку, посилаючись на те, що йому не запропонували скористатись послугами адвоката, не відбирали пояснення, не надали можливість подати докази, що призвело до порушення його прав. Окрім того, на частині дороги, по якій рухався позивач, знаходилась велика яма, яка перешкоджала проїзду, та оминути її можливо було лише виїхавши на трамвайну колію.

Представник відповідача наполягав на правомірності оскаржуваного рішення, що ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин правопорушення, з додержанням вимог матеріального та процесуального права. Просив у задоволенні позову відмовити, слухати справу без його участі.

Позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами та іншими процесуальними джерелами, зазначеними в ст. 251 КУпАП.

Згідно з оскаржуваною постановою ОСОБА_1 28.06.2019 року о 11 годині 31 хвилині, керуючи автомобілем Toyota Celica НОМЕР_1 , здійснив рух по трамвайній колії зустрічного напрямку, чим порушив вимоги п. 11.9 Правил дорожнього ружу України (далі ПДР), на підставі чого був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, якою встановлено адміністративну відповідальність за порушення правил розташування транспортних засобів на проїзній частині.

Відповідно до п. 11.9 ПДР, у порушенні вимог якого визнано винним позивача, забороняється виїжджати на трамвайну колію зустрічного напрямку, відокремлені від проїзної частини трамвайні колії та розділювальну смугу..

За приписами ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, законодавцем передбачено презумпцію вини суб`єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується. Це означає, що повідомлені позивачем обставини справи відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх. Крім того, з огляду на те, що більшість доказів адміністративної справи, як правило, збираються та зберігається суб`єктом владних повноважень, ч. 3 ст. 79 КАС України зобов`язує саме відповідача подати до суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Згідно зі ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відеозапис, поданий відповідачем на підтвердження факту порушення Єріним ПДР, у розумінні приписів ст.ст. 73-76 КАС України, не може вважатися належним та допустимим доказом по справі про адміністративне правопорушення, оскільки оскаржувана постанова не містить відомостей про технічний засіб, яким здійснено відеозапис. Така позиція висловлена у постановах Верховного Суду від 15 листопада 2018 року у справах № 524/5536/17 та № 524/7184/16-а, від 24 січня 2019 року у справах № 428/2769/17 та №592/5576/17.

Крім того, частиною 1 статті 268 КУпАП серед іншого передбачено право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

Статтею 279 КУпАП встановлено обов`язок посадової особи, що розглядає справу про притягнення особи до адміністративної відповідальності, зокрема, роз`яснити особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки та заслухати пояснення осіб, які беруть участь у розгляді справи.

Необхідні гарантії права на юридичну допомогу, закріплені у ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, окрім іншого, опосередковано закріплюють обов`язок органів влади встановити, що особа не бажала скористатися цим правом у конкретний проміжок часу.

Таким чином, можна зробити висновок, що фундаментальний характер та важливість права на захист, гарантованого статтею 6 Конвенції, зумовив вироблення Європейським судом з прав людини усталеної практики щодо поширення гарантій цієї статті не лише на судове провадження, а й на процедуру розгляду справ про адміністративні правопорушення іншими уповноваженими державою органами та посадовими особами.

Твердження позивача щодо порушення його процесуальних прав наданими відповідачем матеріалами не спростовані та в розумінні ст. 77 КАС України є достовірними. Наслідком порушення права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на захист є визнання рішення у її справі незаконним.

Пунктом 3 частини 3 ст. 286 КАС України передбачено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний, зокрема, має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст. ст. 2, 121, 122, 123, 243-246, 286 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Постанову серії ЕАВ № 1272806 від 28.06.2019 року, винесену інспектором роти №1 батальйону 1 Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції Снігуром Олександром Васильовичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення закрити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Першого адміністративного апеляційного суду через Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції, протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з поважних причин.

Суддя: Ю. М. Мирошниченко