Справа № 193/999/19(2-а/193/32/19)
Суддя: Лукманова О.М.
Дата ухвалення: 2019-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

19 грудня 2019 року м. Дніпросправа № 193/999/19(2-а/193/32/19)

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Лукманової О.М. (доповідач),

суддів: Божко Л.А., Дурасової Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання Новошицької О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 11 листопада 2019 року (суддя Шумська О.В., сел. Софіївка, повний текст рішення складено 15.11.2019 року) у справі № 193/999/19 (2-а/193/32/19) за позовом ОСОБА_1 до Інспектора Софіївського відділення поліції Жовтоводського відділу поліції Головного управління національної поліції у Дніпропетровській області Попришка Івана Григоровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

в с т а н о в и в:

24.07.2019 року ОСОБА_1 (далі по тексту позивач) звернувся до суду з позовом до Інспектора Софіївського відділення поліції Жовтоводського відділу поліції Головного управління національної поліції у Дніпропетровській області Попришка І.Г. (далі по тексту відповідач), в якому просив суд визнати протиправними дії інспектора щодо притягнення його до адміністративної відповідальності, скасувати постанову ДП018 № 048774 від 14.07.2019 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за частиною 6 ст. 121 КУпАП, справу про адміністративне правопорушення закрити.

Рішенням Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 11 листопада 2019 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Свої вимоги обґрунтовував тим, що судом не надано належної оцінки нормам чинного законодавства, висновки суду не відповідають обставинам справи, що призвело до прийняття невірного рішення. Апелянтом вказувалось, що він не порушував Правил дорожнього руху у частині розміщення номерного знаку транспортного засобу, вказував, що долучав до справи фото докази, де зображено автомобіль з переднім номерним знаком. Апелянт зазначив, що номерний знак автомобіля дійсно був відсутній на бампері автомобіля як спереду так і ззаду, був розміщений під лобовим склом автомобіля.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні позовних вимог виходив з того, що Інспектором Софіївського відділення поліції Жовтоводського відділу поліції Головного управління національної поліції у Дніпропетровській області Попришко І.Г. правомірно складено постанову серії ДП18 №048774 у справі про адміністративне правопорушення, оскільки позивач керував транспортним засобом без заднього номерного знаку та вчинив порушення, відповідальність за яке передбачена ч. 6 ст. 121 КУпАП. На думку суду першої інстанції, з долучених до справи зображень на фотокартках вбачається відсутність номерного знаку на автомобілі. Забороняється експлуатація транспортного засобу без належно закріпленого на належному місці номерного знака транспортного засобу.

Матеріалами справи встановлено, що Інспектором Софіївського відділення поліції Жовтоводського відділу поліції Головного управління національної поліції у Дніпропетровській області Попришко І.Г. 14.07.2019 року стосовно ОСОБА_1 було складено постанову серії ДП18 № 048774, відповідно до якої ОСОБА_1 керував транспортним засобом Citroen Berlingo, реєстраційний номер НОМЕР_1 по вул. Карпенка в смт. Софіїівка, без заднього номерного знаку чим порушив п. 2.9. «в», п. 30.2 Правил дорожнього руху, відповідальність за що передбачена ч. 6 ст. 121 КУпАП. Відповідно відмітки на копії постанови, ОСОБА_1 від підпису постанови відмовився та від отримання копії відмовився.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 , транспортний засіб Citroen Berlingo, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2009 року, дата реєстрації 13.07.2019 року, власник ОСОБА_1 .

Позивач не заперечує, що керував транспортним засобом, проїхав ним по вул. Карпенка у смт. Софіївка напрямку до вул. Незалежності. Позивач долучає фото докази та погоджується, що номерний знак автомобіля наявний спереду під лобовим склом, з чим погодився при складанні постанови відповідач. Відповідно до фотокарток, позаду автомобіля номерний знак відсутній, на місці, де повинен бути відсутній.

Відповідно до ч. 1 ст. 9, ст. 10 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до ст. 251, ст. 280 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 10 Розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 року №1395, під час вирішення питання про притягнення особи до відповідальності, поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і підвідомчістю.

Згідно ч. 3 ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

Аналізуючи норми вище приведеного законодавства, колегія суддів зазначає, що для притягнення особи до адміністративної відповідальності і встановлення її вини, необхідна наявність відповідних доказів.

Наявні фото докази, які надані ОСОБА_1 та Інспектором Софіївського відділення поліції Жовтоводського відділу поліції Головного управління національної поліції у Дніпропетровській області Попришко І.Г., з яких вбачається, що номерний знак автомобіля Citroen Berlingo відсутній.

Згідно п. 2.9 «в» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, водієві забороняється: керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що: не належить цьому засобу; не відповідає вимогам стандартів; закріплений не в установленому для цього місці; закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м; неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

Згідно п. 30.2 вищевказаних Правил, забороняється змінювати розміри, форму, позначення, колір і розміщення номерних знаків, наносити на них додаткові позначення або закривати їх, вони повинні бути чистими і достатньо освітленими.

Відповідно до ч. 6 ст. 121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Варто вказати, що відповідальність встановлюється за керування транспортним засобом без номерного знака або з номерним знаком закріплений не в установленому для цього місці, або номерним знаком розміщеним у невстановленому місці.

Щодо позовної вимоги ОСОБА_1 про закриття справи про адміністративне правопорушення, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

За правилами статті 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Існує певний порядку, при дотриманні якого орган (посадова особа) має повноваження приймати постанову про накладення адміністративного стягнення чи закриття справи. Повноваженнями закривати справу про адміністративне правопорушення наділений той орган чи посадова особа, яким винесено постанову про притягнення особи до адміністративної відповідальності. Адміністративні суди не наділені повноваженнями закривати провадження в справі про адміністративне правопорушення.

При вирішенні питання щодо закриття справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд керується позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 21.08.2019 року у справі № 336/3933/17 (2-а/336/366/2017).

Відповідно до ч. 4 ст. 288 КУпАП особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

Згідно ч. 1, ч. 6 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Судові витрати здійснені позивачем та іншою стороною у справі, яка не є суб`єктом владних повноважень та у випадку задоволення позову позивача, повертаються їм за рахунок бюджетних асигнувань відповідача. Судові витрати позивачем по справі не здійснювались. ОСОБА_1 є звільненим від сплати судового збору при оскарженні рішень суду у справах про адміністративні правопорушення та при поданні апеляційної скарги судовий збір не був сплачений. За відсутності здійсненних судових витрат їх розподіл та стягнення не здійснюється. Також не передбачено відшкодування судових витрат у разі відмови у задоволенні позову та відмови у задоволенні апеляційної скарги.

Аналізуючи вищевказані обставини справи та законодавство, що регулює спірні правовідносини, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись статтями 286, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 11 листопада 2019 року у справі № 193/999/19 (2-а/193/32/19) залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту проголошення і не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Головуючий - суддя О.М. Лукманова

суддя Л.А. Божко

суддя Ю. В. Дурасова