Справа № 489/3413/19
Суддя: Коваль М.П.
Дата ухвалення: 2019-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2019 р.м.ОдесаСправа № 489/3413/19

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Коваля М.П.,

суддів Домусчі С.Д.,

Кравця О.О.,

за участю: секретар судового засідання Уштаніт Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одеса апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду міста Миколаєва від 13 листопада 2019 року, прийняте у складі суду судді Коваленка І.В. в місті Миколаїв по справі за позовом ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції Шохужаєва Руслана Авзаловича про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

У червні 2019 року ОСОБА_1 (далі Позивач) звернувся до Ленінського районного суду міста Миколаєва з адміністративним позовом до Інспектора Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції Шохужаєва Руслана Авзаловича (далі Відповідач), в якому просив суд скасувати постанову Серії ЕАВ № 1228471 від 13 червня 2019 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, по ч.1 ст. 126 КУпАП в розмірі 425 грн. та закрити провадження по справі за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Позов обґрунтовано тим, що 13 червня 2019 року оскаржуваною постановою Відповідача було визнано Позивача винним у скоєнні правопорушення за ч. 1 ст. 126 КУпАП, а саме за те, що при перевірці документів не було пред`явлено поліс обов`язкового страхування власників наземних транспортних засобів. Проте Позивач вважає, що Відповідач порушив його права та процесуальні вимоги КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, а дана постанова є незаконною через відсутність факту вчинення ним адміністративного правопорушення, оскільки працівники поліції безпричинно його зупинили та незаконно вимагали пред`явити поліс обов`язкового страхування, на що він відмовив, посилаючись на ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» та п. 21.2 ст. 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який регламентує випадки в яких здійснюється контроль наявності договорів обов`язкового страхування. Тому страховий поліс, який був наявний в нього, працівникам поліції не надав, оскільки Правил дорожнього руху не порушував та доказів щодо цього йому надано не було.

Рішенням Ленінського районного суду міста Миколаєва від 13 листопада 2019 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції Шохужаєва Руслана Авзаловича про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції. В обґрунтування скарги апелянт зазначає, оскаржуване рішення винесене з порушенням норм процесуального та матеріального права.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що згідно матеріалів справи, Відповідач не надав заперечення на позовну заяву, тобто підтримав її, а судом першої інстанції на це не було звернуто уваги. Наявний в матеріалах наявний відзив приєднаний до матеріалів справи, який підписаний сторонньою особою, а не Відповідачем по справі.

Апелянт не погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що перевірка страхового полісу (сертифікату) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (як і інших документів) є окремою процедурою перевірки документів у водія при зупинці транспортного засобу і не потребує для цього додаткових обставин. В якості обґрунтувань своєї позиції посилається на правовий висновок П`ятого апеляційного адміністративного суду, яка відображена в постанові від 13 листопада 2018 року по справі № 489/3083/18. Скаржник вважає, що згідно ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» у Відповідача були відсутні підстави для зупинки транспортного засобу.

Крім того, ОСОБА_1 не згоден з висновком суду першої інстанції стосовно виявлених дефектів в рішенні контролюючого органу.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 13 червня 2019 року інспектором патрульної поліції 1-ої роти 4-го батальйону Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції Шохужаєвим Р.А., який є уповноваженою посадовою особою органу поліції, винесена постанова Серії ЕАВ № 1228471, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП за те, що він 13 червня 2019 року о 22 год. 17 хв. рухаючись по вул. Великій Морській в м. Миколаєві, керував транспортним засобом NISSAN PATROL, реєстраційний номер НОМЕР_1 , без чинного страхового полісу цивільно-правового страхування наземних транспортних засобів, чим порушив п. 2.1 Правил дорожнього руху, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП, внаслідок чого на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Вважаючи вказану постанову протиправною, Позивач звернувся із даним позовом до суду.

Вирішуючи спір між сторонами та відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що факт вчинення Позивачем порушення п. 2.1 Правил дорожнього руху підтверджується матеріалами справи, у зв`язку з чим останнього притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 126 КУпАП, а інспектором поліції при складанні постанови про адміністративне правопорушення відносно Позивача були з`ясовані всі обставини справи, які мають істотне значення для вирішення справи про притягнення до адміністративної відповідальності і він діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що до даних правовідносин слід застосувати норми Конституції України, Закону України «Про Національну поліцію», Закону України «Про дорожній рух», Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», норми Правил дорожнього руху України, Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Отже, суб`єкти владних повноважень (яким є Відповідач) мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При цьому, такі нормативні акти як Закон України «Про Національну поліцію», Правила дорожнього руху України, Кодекс України про адміністративні правопорушення встановлюють чіткий порядок дій суб`єкта владних повноважень, який стосується даних правовідносин.

Зокрема, пунктами 2 та 6 частини 1 статті 32 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у випадках:

- якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення;

- якщо зовнішні ознаки особи чи транспортного засобу або дії особи дають достатні підстави вважати, що особа причетна до вчинення правопорушення, транспортний засіб може бути знаряддям чи об`єктом вчинення правопорушення.

Для з`ясування питання чи достатньо було у поліцейського підстав вважати, що особа вчинила правопорушення слід проаналізувати докази, що містяться в матеріалах справи.

Положеннями ч. 1 ст. 126 КУпАП визначено, що керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі 25-ти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

13 червня 2019 року постановою інспектора патрульної поліції 1-ої роти 4-го батальйону Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції Шохужаєвим Р.А. притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП (не пред`явив для перевірки поліс обов`язкового страхування власників наземних транспортних засобів) та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

Тобто, в даному випадку Позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за непред`явлення на вимогу поліцейського полісу обов`язкового страхування цивільної відповідальності. З цього приводу колегія суддів зазначає наступне.

За змістом ст. 6 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації (ч. 1 ст. 7 «Про Національну поліцію»).

За приписами п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі (п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію»).

Частиною 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасникам дорожнього руху ставиться в обов`язок знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» визначається Правилами дорожнього руху (далі - ПДР), затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями).

Пунктами 1.3 та 1.9 ПДР визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Водій повинен пред`явити страховий поліс у випадках передбачених законодавством (ст. 16 Закону України «Про дорожній рух»).

Підпунктом «ґ» пункту 2.1 Правил дорожнього руху передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, зокрема, чинний страховий поліс (страховий сертифікат «Зелена картка») про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Підпунктом «а» пункту 2.4 Правил дорожнього руху встановлено, що на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені у пункті 2.1.

Частиною 1 статті 126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки, зокрема, поліс (договір) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Посадові особи відповідних підрозділів Національної поліції, що мають право здійснювати контроль за дотриманням правил дорожнього руху, перевіряють документи водія транспортного засобу, які підтверджують наявність чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (ст. 53 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Отже Позивач, зобов`язаний був пред`явити страховий поліс на вимогу інспектора патрульної поліції не залежно від того, чи вважав таку зупинку транспортного засобу правомірною чи ні.

Саме такий висновок міститься в постанові Верховного Суду від 21 листопада 2019 року по справі № 522/22180/16-а, згідно якої зазначено, що не заслуговують на увагу зауваження стосовно неможливості перевірки наявності у водія полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів поза межами процедур складання протоколу щодо порушення правил дорожнього руху чи оформлення матеріалів дорожньо-транспортної пригоди, з таких підстав (п. 41).

Імперативні приписи абзацу 2 частини 2 статті 16 Закону України «Про дорожній рух» і пункту 21.3 статті 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» зобов`язують осіб, що керують транспортними засобами, мати при собі та на вимогу поліцейського пред`являти для перевірки страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Виключення з цього правила встановлені у пункті 13.1 статті 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

З указаним законодавчо визначеним обов`язком водіїв корелюються встановлені пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» та статтею 53 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» повноваження органів Національної поліції щодо перевірки дотримання правил дорожнього руху, в тому числі в аспекті наявності у водія відповідного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (п. 42).

Між тим, в матеріалах справи наявна копія Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за № АМ2111213, відповідно до якого транспортний засіб NISSAN PATROL, реєстраційний номер НОМЕР_1 , є забезпеченим. Строк дії страхового полісу з 09 березня 2019 року до 09 липня 2019 року включно, однак наявність зазначеного поліса в матеріалах справи не впливає на усунення Позивача від адміністративної відповідальності за непред`явлення зазначеного документа на вимогу поліцейського.

Крім того, як вірно встановлено судом першої інстанції, вказаний бланк страхового полісу облікований страховиком як втрачений, що підтверджується відомостями з інтернет ресурсу МТСБУ (https://policy-web.mtsbu.ua/).

Притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

При цьому, колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що з наданого Відповідачем відеозапису вбачається, що Позивачем не пред`явлено на вимогу поліцейського поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, що підтверджує його вину у вчиненні даного правопорушення.

Оскільки спеціальним Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який регулює правовідносини у сфері страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, передбачені перевірки Національною поліцією, то поліцейський (відповідач) діяв у відповідності до норм законодавства України.

Така правова позиція також висловлена Верховним Судом в постанові від 18 квітня 2018 року по справі №682/2232/16-а.

Колегія суддів не погоджується з доводами апеляційної скарги щодо відсутності в матеріалах справи заперечень Відповідача на позовну заяву, а наявний в справі відзив підписаний сторонньою особою, а не Відповідачем по справі, з огляду на те, що вказаний відзив підписаний Тарасюк Іриною Євгенівною, яка є представником Департаменту патрульної поліції та яку на підставі відповідної довіреності від 04.01.2019р. уповноважив начальник Департаменту патрульної поліції Жуков Є.О., як старшого юрисконсульта сектору правового забезпечення, представляти та/або захищати права та законні інтереси Довірителя і його структурних підрозділів, територіальних (відокремлених) підрозділів (у тому числі Управління патрульної поліції в Миколаївській області) та інтереси посадових осіб Довірителя в усіх державних органах, установах та організаціях, органах нотаріату, прокуратури, правоохоронних органах, органах державної виконавчої служби, судах (усіх судах загальної юрисдикції всіх інстанцій, відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів») при розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, справ про адміністративні правопорушення, а також перед іншими юридичними та фізичними особами з усіх питань, які виникають у Довірителя, з усіма правами, які надані чинним законодавством позивачу, відповідачу, третій особі, у тому числі з правом підписувати (завіряти), подавати та отримувати будь-які документи та копії документів.

Крім того, колегія суддів не погоджується з твердженням Позивача щодо відсутності у Відповідача підстав для зупинки транспортного засобу, оскільки в даному випадку, як вбачається з матеріалів справи та відеозапису, транспортний засіб NISSAN PATROL, реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким керував Позивач, має реєстрацію іншої держави, що надає поліцейському право на зупинку такого транспортного засобу у разі, якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту на підставі пункту 10 частини 1 статті 35 Закону України «Про Національну поліцію» (у редакції, яка була чинна на момент спірних правовідносин).

Колегія суддів також не приймає до уваги посилання ОСОБА_1 на окремі недоліки оформлення оскаржуваної постанови та цілком погоджується с висновком суду першої інстанції про те, що окремі дефекти рішення контролюючого органу не повинні сприйматися як безумовні підстави для висновку щодо протиправності спірного рішення і, як наслідок, про його скасування.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.

Статтею 316 КАС України встановлено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладені обставини та з огляду на наведені положення законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 292, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду міста Миколаєва від 13 листопада 2019 року залишити без задоволення.

Рішення Ленінського районного суду міста Миколаєва від 13 листопада 2019 року по справі за позовом ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції Шохужаєва Руслана Авзаловича про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: М.П. Коваль

Суддя: С. Д. Домусчі

Суддя: О. О. Кравець