Справа № 826/7458/16
Суддя: Мартинюк Н.М.
Дата ухвалення: 2019-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

26 грудня 2019 року

Київ

справа №826/7458/16

адміністративне провадження №К/9901/35567/19

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Мартинюк Н.М., перевіривши касаційну скаргу Державної фіскальної служби України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 липня 2019 року і постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 листопада 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмету спору - Міністерство юстиції України, про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Державної фіскальної служби України (далі - «ДФС»), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмету спору - Міністерство юстиції України, про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії.

Окружний адміністративний суд міста Києва своїм рішенням від 15 липня 2019 року позов задовольнив, а саме:

- визнав протиправним та скасував наказ ДФС від 26 травня 2015 року №1518-о «Про звільнення ОСОБА_1 »;

- поновив ОСОБА_1 на посаді головного державного інспектора відділу обміну податкової інформації управління податкового співробітництва Департаменту міжнародних зв`язків ДФС з 27 травня 2015 року;

- стягнув з Державної фіскальної служби України на користь ОСОБА_1 середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 57 630 грн.

Це рішення Шостий апеляційний адміністративний суд своєю постановою від 14 листопада 2019 року залишив без змін.

У касаційній скарзі ДФС просить скасувати рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 липня 2019 року і постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 листопада 2019 року та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам процесуального закону, Верховний Суд вважає за необхідне залишити її без руху.

Згідно з частиною четвертою статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - "КАС України") до касаційної скарги додається документ про сплату судового збору.

Підпунктом 3 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що за подання касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Відповідно до підпункту 1 пункту 3 частини другої статті 4 цього Закону ставка судового збору за подання адміністративного позову немайнового характеру фізичною особою встановлена на рівні 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Цією ж нормою встановлено ставку судового збору за подання фізичною особою адміністративного позову майнового характеру, яка становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частина третя статті 6 Закону України "Про судовий збір" визначає, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Частиною четвертою статті 6 Закону України "Про судовий збір" визначено, що якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).

Оскільки, ДФС подала касаційну скаргу на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 липня 2019 року і постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 листопада 2019 року, то судовий збір підлягає сплаті за ті вимоги, які задоволені судом.

Як вже зазначено вище, оскаржуваними судовими рішеннями задоволено вимоги немайнового та майнового характеру.

Так, суд визнав протиправним та скасував наказ ДФС від 26 травня 2015 року № 1518-о; поновив ОСОБА_1 на посаді. Вказані вимоги взаємопов`язані та по своїй суті складають одну вимогу немайнового характеру.

Крім того, оскаржуваними судовими рішеннями постановлено стягнути з ДФС на користь ОСОБА_1 середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 57 630 грн. Тобто, суд задовольнив одну вимогу майнового характеру.

Згідно зі статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" (чинному на час звернення позивача до суду) станом на 1 січня 2016 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 1 378 грн.

Тобто, ДФС за подання касаційної скарги на судове рішення у спорі з вимогами майнового і немайнового характеру має сплатити 2 255 грн судового збору, з яких 1 102,40 грн за вимогу немайнового характеру (1 378 грн. х 0,4 х 200%) та 1 152,60 грн за вимогу майнового характеру (57 630 грн х 1% = 576,30 грн х 200%).

Отже, ДФС за подання касаційної скарги на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 липня 2019 року і постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 листопада 2019 року має сплатити судовий збір в сумі: 2 255 грн.

Реквізити для сплати судового збору:

УК у Печерському районі/Печерський район/22030102;

код отримувача ;

банк отримувача - Казначейство України (ЕАП)

код банку отримувача: 899998;

номер рахунку отримувача (стандарт IBAN) - UA7026007;

код класифікації доходів бюджету: 22030102 "Судовий збір (Верховний Суд, 055)";

призначення платежу: "*;101; _____ (код ЄДРПОУ/реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи або серія та номер паспорта громадянина України в установлених законом випадках); судовий збір, за позовом _____ (ПІБ/назва), Верховний Суд (Касаційний адміністративний суд)";

символ звітності банку: 207.

Крім того, відповідно до пункту 2 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначається повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові для фізичних осіб) особи, яка подає касаційну скаргу, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адреса електронної пошти, офіційна електронна адреса, за наявності.

Всупереч вказаної вимоги скаржник у касаційній скарзі не зазначив ідентифікаційного коду юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України Державної фіскальної служби України.

Отже, касаційна скарга не відповідає вимогам статті 330 КАС України, тому її слід залишити без руху зі встановленням особі, яка її подала, строку для усунення недоліків, а саме надання: 1) документа про сплату судового збору; 2) копії касаційної скарги відповідно до кількості учасників справи із зазначенням ідентифікаційного коду юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України.

Керуючись статтями 248, 330, 332 КАС України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної фіскальної служби України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 липня 2019 року і постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 листопада 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмету спору - Міністерство юстиції України, про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії залишити без руху.

Надати особі, яка подала касаційну скаргу, строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги, зазначених у мотивувальній частині ухвали.

Роз`яснити, що в разі невиконання вимог цієї ухвали у встановлений судом строк касаційна скарга буде повернута особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і не може бути оскаржена.

…………………………….

Н.М. Мартинюк,

Суддя Верховного Суду