Справа № 200/14290/18-а
Суддя: Кошкош О.О.
Дата ухвалення: 2019-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

23 грудня 2019 р. Справа №200/14290/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Кошкош О.О., розглянувши в порядку письмового провадження клопотання позивача щодо здійснення судового контролю у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Волноваського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

25 лютого 2019 року рішенням Донецького окружного адміністративного суду позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені частково, зокрема, зобов`язано Волноваське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області нарахувати та виплатити пенсію ОСОБА_1 за період з 01.04.2017 по 31.08.2018 (включно). Рішення набрало законної сили.

13 грудня 2019 року позивач звернувся до суду з клопотанням, в якому просив зобов`язати відповідача подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення відповідно до ст. 382 Кодексу адміністративного судочинства України.

У відповідності до ч. 1 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (частина 2 вказаної статті).

Вказані норми кореспондують положення п. 1 ч. 6 ст. 246 КАС України та пп. ґ п. 4 ч. 1 ст. 322 КАС України, згідно з якими у резолютивній частині постанови суду першої чи апеляційної може бути встановлений судом строк для подання суб`єктом владних повноважень - відповідачем до суду першої інстанції звіту про виконання постанови, якщо вона вимагає вчинення певних дій.

Отже, встановити судовий контроль за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень - відповідачем у справі суд першої чи апеляційної інстанції може під час прийняття рішення/постанови у справі.

Такий контроль здійснюється шляхом зобов`язання надати звіт про виконання судового рішення до суду першої інстанції, розгляду поданого звіту на виконання судового рішення, а в разі неподання такого звіту - шляхом встановлення нового строку для подання звіту та накладення штрафу.

Аналізуючи наведені законодавчі приписи, суд дійшов висновку, що зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення, є правовим наслідком судового рішення і саме в його резолютивній частині повинно бути визначено обов`язок подати звіт, оскільки встановити судовий контроль за невиконанням рішення суб`єктом владних повноважень - відповідачем у справі суд першої чи апеляційної інстанції може лише під час прийняття судового рішення у справі.

Під час ухвалення рішення суд не встановив судового контролю із поданням відповідного звіту, оскільки ст. 382 КАС України встановлено право, а не обов`язок суду, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, зобов`язати суб`єкта владних повноважень подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Крім того, зі змісту заяви не вбачається підстав для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення відповідно до ст. 382 Кодексу адміністративного судочинства України.

Зазначена правова позиція кореспондується з позицією Вищого адміністративного суду України, викладеної у листі від 09.01.2013 року №28/12/13-13, ухвалі від 24.10.2013 року по справі №К/800/28965/13 (http://reyestr.court.gov.ua/Review/34430237).

Також, суд вважає за необхідне зазначити, що позивачем 29.06.2019 отримано виконавчий лист.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України від 02.06.2016 № 1404-VІІІ Про виконавче провадження (далі - Закон) примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Частиною 1 ст. 18 цього Закону встановлено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Статтею 19 Закону визначено права та обов`язки сторін та інших учасників виконавчого провадження. Так, сторони виконавчого провадження мають право, зокрема, оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом, надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання та користуватися іншими правами, наданими законом.

Відтак, враховуючи наведене, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення клопотання позивача, а тому у його задоволенні слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись нормами Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання позивача про зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення відмовити.

Ухвала набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені ст. 256 КАС України, і може бути оскаржена до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги до Донецького окружного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

Суддя О.О. Кошкош