Справа № 640/11452/19
Суддя: Добрівська Н.А.
Дата ухвалення: 2019-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

23 грудня 2019 року № 640/11452/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі колегії:

головуючої судді - Добрівської Н.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Приватного акціонерного товариства «Солді і Ко»

до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби

про скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

Приватне акціонерне товариство «Солді і Ко» (далі - позивач, ПАТ «Солді і Ко») звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (далі - відповідач, Офісу ВПП ДФС) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 29.05.2019 №.

Позовні вимоги мотивовані тим, що спірне податкове повідомлення-рішення винесено на підставі хибних висновків акта перевірки, внаслідок помилкового застосування норм діючого законодавства та припущень перевіряючих, що не відповідають фактичним обставинам і спростовуються документально. Позивач зазначає, що надходження готівкових коштів, які надходять до каси магазину - відокремленого підрозділу оформлюються на підставі фіскальних звітних чеків реєстраторів розрахункових операцій (далі - РРО) (даних РК) та записів в книзі КОРО, відповідно до абзацу третього пункту 2.6 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління НБУ №637 від 15.12.2014 (далі - Положення №637), пункту 11 «Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні», затвердженого постановою Правління Національного банку України від 29.12.2017 № 148 (далі - Положення №148), а не на підставі прибуткових касових ордерів, як зазначає відповідач. Крім того, вилучення готівки з місця здійснення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або РК для здавання її до банку оформляється відповідними чеками РРО із виконанням операції «службова видача». Видача готівки з магазину відокремленого підрозділу реєструвались через РРО із виконанням операції «службова видача». Порушень правил застосування РРО та (або) книги КОРО в акті перевірки не зафіксовано. Вся готівкова виручка, що перевищувала встановлений ліміт каси, здавалась з каси у встановленому порядку та здавалась до банків, що підтверджується відвідними банківськими квитанціями, а кошти вносились на банківський рахунок із зазначенням платежу: «Торгівельна виручка (залізні вироби)». Також, позивач зазначив, що рішення про притягнення позивача до відповідальності у вигляді застосування штрафних санкцій за перевищення ліміту залишків готівки у касі підприємства за період понад один рік з дати перевірки, відбулося поза межами зазначеного строку, що виключає законність накладення цього штрафу у відповідній сумі.

Відповідач позовні вимоги не визнав, просив у задоволенні позову відмовити повністю, оскільки оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийняте ним на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений законами України.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 03.07.2019 відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до судового розгляду за правилами загального позовного провадження і призначено проведення підготовчого засідання.

У підготовчому засіданні 21.08.2019 судом постановлена ухвала про закінчення підготовчого провадження і призначено справу до розгляду в судовому засіданні.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав і просив їх задовольнити, наголошуючи на тому, що правових підстав для застосування штрафних санкцій немає.

Представник відповідача проти позову заперечив і просив відмовити у його задоволенні.

На підставі ч.3 ст.194 Кодексу адміністративного судочинства України, ухвалив про здійснення розгляду справи у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши думку представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

Працівниками Одеського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби у період з 16.04.2019 по 25.04.2019 проведено фактичну перевірку господарської одиниці - магазин за адресою: м. Одеса, вул . Скісна , 16, який належить суб`єкту господарювання ПАТ «Солді і Ко» щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, ведення обліку товарних запасів на складах та/або за місце їх реалізації, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі свідоцтв про виробництво та обіг підакцизних товарів, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами), період діяльності, який буде перевірятися з 01.05.2016 по дату завершення фактичної перевірки, за результатами якої складено акт фактичної перевірки від 26.04.2019 за №0015/28/10/49/17/23162981.

В ході перевірки встановлено, що у магазині - відокремленому підрозділі позивача ведеться касова книга з оформленням касових операцій касовими ордерами (прибутковими та видатковими ордерами).

З акта перевірки вбачається, що готівкові кошти, які надходять до каси магазину - відокремленого підрозділу оформляють прибутковими касовими ордерами та обліковуються у касовій книзі крамниці - відокремленого підрозділу у повному обсязі.

Проте, видача готівки з каси магазину - відокремленого підрозділу для здавання її до банку оформляється видатковими ордерами на особу яка фактично здає її до банку.

При цьому, особи, які здавали готівку до банку та нібито отримували готівкові кошти з каси магазину не працюють у вказаному магазині та є менеджерами з продажів Одеської філії ПАТ «Солді і Ко».

Видаткові касові ордери оформляються на іншу особу, яка нібито отримує готівку в касі до здавання її до банку, що фактично неможливо у зв`язку з тим, що у видатковому касовому ордері у графі «додаток» зазначено номер квитанції, яку видає касир банку після отримання готівкових коштів. На думку контролюючого органу, вказане свідчить про те, що видаткові касові ордери оформляються після фактичної видачі готівкових коштів.

Таким чином, відповідачем встановлено порушення позивачем норм, зокрема: пунктів 3.1, 3.4, 3.6, 3.7 Глави 3 Положення №637 та пунктів 23, 26, 28 Положення №148, в частині не оформлення видаткових касових ордерів на видачу готівки з каси магазину відокремленого підрозділу особам, які фактично її отримали для здавання до банку.

Крім того, контролюючий орган дійшов висновку, що готівкові кошти видані для здавання до банку без оформлення видаткових касових ордерів необхідно додати до залишку готівки в касі магазину відокремленого підрозділу в день, у якому проведена видача готівки (розрахунок понадлімітних сум готівки в касі).

Тому, відповідно до абзацу 2 ст.1 Указу Президента України від 12.06.1995 №436/95 визначено, що за перевищення ліміту залишку готівки в касі до підприємства застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу в двократному розмірі сум виявленої понадлімітної готівки за кожний день.

Не погоджуючись з висновками акта позивачем були надані заперечення від 17.05.2019 №936 до акта фактичної перевірки від 25.04.2019 за №0015/28/10/49/17/23162981.

За результатами розгляду заперечень, висновки акта фактичної перевірки залишено без змін.

На підставі акта перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 29.05.2019 за №, яким до позивача застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) або пені у розмірі 4166323,24 грн.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи доводи позивача та заперечення відповідачів, суд бере до уваги наступне.

Вся готівка, яка надходить до кас, має своєчасно (у день отримання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися (п. 2.6 гл.2 Положення № 637).

При цьому як виняток пп.4.3 п.4 Положення №637 передбачено, що якщо бухгалтерія та касир підприємства (юридичної особи) не працюють у вихідні та святкові дні, а його відокремлений підрозділ, який використовує під час розрахунків РРО (РК), у ці дні працює, але не веде касової книги, то записи в касовій книзі юридичної особи здійснюються наступного робочого дня підприємства - юридичної особи.

Водночас слід зазначити, що згідно з абз.1 п.2.8 гл.2 Положення №637 відокремлені підрозділи підприємств - юридичних осіб, в тому числі господарські одиниці, можуть здавати готівкову виручку (готівку) безпосередньо до кас таких юридичних осіб або до будь-якого банку для її переказу і зарахування на банківські рахунки зазначених юридичних осіб без її оприбуткування в касі підприємства.

Готівка може зберігатися в касі тільки в межах встановленого ліміту. Понадлімітну суму грошових коштів необхідно здавати до банку. Заборонено зберігати в касі (сейфі) цінності, які не належать підприємству (наприклад, особисті гроші касира або інших осіб) (п.4.1 Положення №637).

Операції з оприбуткування та видачі готівки здійснює касир підприємства, який оформляє їх документально і несе повну матеріальну відповідальність за збереження всіх прийнятих ним цінностей (п.4.8 Положення №637).

Операції з оприбуткування та видачі готівки здійснює касир підприємства, який оформляє їх документально і несе повну матеріальну відповідальність за збереження всіх прийнятих ним цінностей (п.4.8 Положення №637).

Як вбачається з позовної заяви, позивач мотивував своє порушене право тим, що відсутні понадлімітні залишки готівки в касі за кожен день, навіть, якщо до фактичного залишку готівки в касі за кожен день додати суми виданої готівки з каси, отримання якої не підтверджене підписом одержувача на видаткових касових ордерах.

Надано копії наказів ПАТ «Солді і К» щодо затвердження ліміту каси від 05.06.2018 за №7/3, від 18.01.2017 за №4, від 12.01.2015 за №1/1.

У позовній заяві, позивач зазначив, що видача готівки з каси магазину відокремленого підрозділу для здавання її до банку не оформлюється видатковими касовими ордерами. Видача готівки з каси оформлялась із застосуванням РРО та книги КОРО.

Отримувачем коштів у ВКО вказана особа, яка їх дійсно отримувала - ОСОБА_1 , вказана на підставі укладених цивільно-правових договорів доручення, які є в матеріалах справи, передавала їх іншим особам - працівникам відокремленого підрозділу товариства. Ці працівники, отримавши в повній сумі кошти від ОСОБА_1 та отримавши кошти з іншого магазину ( АДРЕСА_1 ), здавали готівку з обох магазинів до банку, що підтверджено банківськими квитанціями.

Згідно пунктів 3.4, 3.5, 7.24 Положення про ведення касових операцій у національній валюті України, затвердженого постановою Правління НБУ №637 від 15.12.2004, видача готівки з кас проводиться за видатковими касовими ордерами або видатковими відомостями. Для виведення залишку готівки в касі не приймаються видаткові касові ордери або видаткові відомості, в яких видача готівки з каси не підтверджена підписом одержувача. У разі виявлення під час перевірок видаткових касових ордерів або видаткових відомостей, у яких видача готівки з каси не підтверджена підписом одержувача, сума готівки за такими видатковими документами додається до залишку готівки в касі виключно в день, у якому оформлено зазначені видаткові документи, і надалі зазначена сума не береться для розрахунку понадлімітних залишків готівки. При чому, на підтвердження належного виконання вимог Положення №637 надав суду першої інстанції видаткові відомості.

Відповідно до п.п.3.4, 3.5 Положення, видача готівки з кас проводиться за видатковими касовими ордерами або видатковими відомостями. У разі видачі окремим фізичним особам готівки (у тому числі працівникам підприємства) за видатковим касовим ордером або видатковою відомістю касир вимагає пред`явити паспорт чи документ, що його замінює, записує його найменування і номер, ким і коли він виданий. Фізична особа розписується у видатковому касовому ордері або видатковій відомості про одержання готівки із зазначенням одержаної суми. Для виведення залишку готівки в касі не приймаються видаткові касові ордери або видаткові відомості, в яких видача готівки з каси не підтверджена підписом одержувача.

Кожне підприємство, що має касу, повинне вести одну касову книгу. Пунктом 4.2 гл.4 Положення №637 передбачено, що усі надходження і видачу готівки в національній валюті підприємства відображають у касовій книзі, форму якої затверджено додатком 5 до Положення №637.

У разі наявності у такого підприємства відокремлених підрозділів та здійснення цими підрозділами операцій з приймання та видачі готівки з оформленням прибуткових і видаткових касових ордерів (прийом виручки, виплата заробітної плати, видача коштів на господарські потреби та ін.) такі підрозділи також повинні вести касову книгу (п.4.2 Положення №637).

Відокремлені підрозділи підприємств, які здійснюють готівкові розрахунки із застосуванням РРО або РК та веденням КОРО, але не проводять операцій з приймання (видачі) готівки за касовими ордерами, касової книги не ведуть.

Положення №148 - це нове Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затверджене постановою Правління НБУ від 29.12.2017 №148. Діє з 05.01.2018.

Положення №637 - це старе Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затверджене постановою Правління НБУ від 15.12.2004 №637. Втратило чинність з 05.01.2018.

Відповідно до п.11 розд. ІІ Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 29.12.2017 №148 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), готівка, що надходить до кас, оприбутковується в день одержання готівки у повній сумі.

Оприбуткуванням готівки в касах установ/підприємств/відокремлених підрозділів, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги/застосуванням РРО та КОРО (у разі застосування КОРО без застосування РРО), є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів/фіскальних звітних чеків (або даних розрахункових квитанцій).

Підпунктом 18 п.3 розд. ІІ цього Положення встановлено, що оприбуткування готівки - проведення суб`єктами господарювання обліку готівки в касі на повну суму її фактичних надходжень у касовій книзі/книзі обліку доходів і витрат.

За визначеннями, наведеними у п.п. 13 та 14 п. 3 розд. ІІ Положення, книга обліку - касова книга, книга обліку виданої та прийнятої старшим касиром готівки, книга обліку розрахункових операцій, книга обліку доходів і витрат; книга обліку доходів і витрат - документ установленої форми, що застосовується відповідно до законодавства України для відображення руху готівки. Форми відповідних книг обліку доходів і витрат затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики, відповідно до вимог Податкового кодексу України;

Крім того, п.5 розд. ІІ Положення передбачено, що суб`єкти господарювання здійснюють облік операцій з готівкою у відповідних книгах обліку.

Відповідно до абз.3 п.11 розд. ІІ Положення №148, готівку, яка надходить до кас, оприбутковують у день одержання готівки у повній сумі.

У касах відокремлених підрозділів установ/підприємств, а також у фізичних осіб - підприємців, які проводять готівкові розрахунки із застосуванням реєстраторів розрахункових операцій (РРО) та/або книги обліку розрахункових операцій (КОРО) без ведення касової книги, оприбуткуванням готівки є облік готівки в повній сумі її фактичних надходжень на підставі даних розрахункових документів шляхом формування та друку фіскальних звітних чеків і їх підклеювання до відповідних сторінок КОРО/занесення даних розрахункових квитанцій до КОРО.

Документом, що свідчить про здавання виручки до банку та підтверджує оприбуткування готівки в касі суб`єктів господарювання, є: квитанція до прибуткового документа банку на внесення готівки, підписана відповідальними особами банку та засвідчена відбитком печатки банку; квитанція/чек банкомата чи програмно-технічного комплексу самообслуговування; примірник супровідної відомості до сумки з готівковою виручкою (готівкою), засвідчений підписом та відбитком печатки інкасатора-збирача; чек платіжного термінала в разі проведення інкасації коштів у режимі реального часу з використанням платіжних терміналів.

Підприємство відповідно до Положення №148 зобов`язане розробити і затвердити порядок оприбуткування готівки в касі внутрішнім документом, у якому максимально врахувати особливості роботи як установи/підприємства, так і його відокремлених підрозділів (внутрішній трудовий розпорядок, режим роботи, графіки змінності, порядок та особливості здавання готівкової виручки (готівки) до банку).

Для відокремлених підрозділів установи/підприємства порядок оприбуткування готівки в касі встановлюється та доводиться внутрішніми документами. Отже, у разі розрахунків на відокремленому підрозділі через РРО вести касову книгу не обов`язково, якщо дотримано вимог щодо оприбуткування готівки на відокремленому підрозділі.

Пунктом 15 розд. II Положення №48 визначено, що установи/підприємства мають право тримати в позаробочий час у своїх касах готівкову виручку (готівку) у межах, що не перевищують самостійно встановлений ними ліміт каси. Готівкова виручка (готівка), що перевищує самостійно встановлений ліміт каси, здається до банків для її зарахування на банківські рахунки. Відокремлені підрозділи установ/підприємств мають право здавати готівкову виручку (готівку) безпосередньо до кас юридичних осіб або банку чи небанківської фінансової установи, які в установленому законодавством порядку отримали ліцензію на переказ коштів у національній валюті без відкриття рахунку для її переказу і зарахування на банківські рахунки юридичних осіб.

Підприємство має право здійснювати збір готівкової виручки (готівки), отриманої від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), для подальшого її здавання до банку з використанням комплексу технічних та програмних засобів, розташованих у місці здійснення готівкових розрахунків, які б забезпечували безпечне передавання коштів з робочих місць касирів до спеціально обладнаного приміщення для зберігання та подальшого здавання готівки до кас банків.

Враховуючи вищезазначене, якщо готівка отримана від реалізації і проведена через РРО, вилучається з місця проведення розрахунків, то така операція має бути відображена у РРО операцією «службове виведення» і відповідно до п.11 розд. II Положення №148 у цьому випадку касова книга може не використовуватись.

Крім того, п.39 розд. IV Положення №148 передбачено, що установи/підприємства відображають у касовій книзі усі надходження і видачу готівки в національній валюті (додаток 5 цього Положення).

Кожна/кожне установа/підприємство (юридична особа), що має касу, веде одну касову книгу для обліку операцій з готівкою в національній валюті (без урахування кас відокремлених підрозділів).

Відокремлені підрозділи установ/підприємств, страхові агенти, брокери, розповсюджувачі лотерей, які здійснюють готівкові розрахунки із застосуванням реєстраторів розрахункових операцій або розрахункових книжок та веденням книги обліку розрахункових операцій, але не проводять операцій з приймання (видачі) готівки за касовими ордерами, а також фізичні особи - підприємці касової книги не ведуть.

Враховуючи вказане, суб`єкт господарювання має право не вести касову книгу на відокремленому підрозділі, якщо здійснюються готівкові розрахунки із застосуванням РРО або розрахункових книжок та веденням КОРО, але не проводяться операцій з приймання (видачі) готівки за касовими ордерами.

Підприємством були надані в повному обсязі всі необхідні для проведення перевірки документи.

Видача готівки з магазину відокремленого підрозділу реєструвались через РРО із виконанням операції «службова видача».

Порушень правил застосування РРО та (або) книги КОРО в акті перевірки не зафіксовано.

Оскільки, вся готівкова виручка, що перевищувала встановлений ліміт каси, здавалась з каси у встановленому порядку та здавалась до банків, що підтверджується відвідними банківськими квитанціями, а кошти вносились на банківський рахунок із зазначенням платежу: «Торгівельна виручка (залізні вироби)», суд дійшов висновку щодо відсутності в діях позивача порушення вимог законодавства, на які посилається контролюючий орган.

Також, слід заначити що доводів відповідача, що вказані особи «...не працюють у вказаному магазині та є менеджерами з продажів Одеської філії ПАТ «СОЛДІ І КО» є необґрунтованими, оскільки, законодавство не містить обов`язкової вимоги щодо місця роботи осіб, які здають готівку.

Тобто, беззаперечним є факт як вірного оприбуткування готівки в касі - на підставі фіскальних звітних чеків РРО (даних РК), факт вилучення з каси - через РРО із виконанням операції «службова видача», так і факт здавання готівки до банку - на підставі банківських квитанцій.

Щодо застосування статті 250 Господарського кодексу України

Застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені за порушення у сфері обігу готівки здійснює податковий орган відповідно до п.п.20.1.28 п.28.1 ст.28, п.п.54.3.3 п.54.3 ст.54 Податкового кодексу України.

Посилання позивача на те, що штраф, застосований контролюючим органом за перевищення ліміту залишку готівки в касах підприємств є адміністративно-господарською санкцією відхилено судом виходячи з того, що відповідно до статті 4 Господарського кодексу України не є предметом його правового регулювання адміністративні та інші відносини управління за участі суб`єктів господарювання, в яких орган державної влади або місцевого самоврядування не є суб`єктом, наділеним господарською компетенцією, і безпосередньо не здійснює організаційно-господарських повноважень щодо суб`єкта господарювання.

Перевищення ліміту залишку готівки в касах підприємств не є порушенням господарської діяльності за участю рівноправний суб`єктів господарювання, внаслідок чого штраф, застосований податковим органом спірним податковим повідомленням-рішенням, не є адміністративно-господарською санкцією в розумінні ст.238 Господарського кодексу України і, як наслідок цього, до спірних правовідносин не можуть застосовуватись строки застосування цих санкцій, встановлені ст.250 цього Кодексу.

З огляду на зазначене, граничні строки застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) до платників податків регламентовано ст.114 Податкового кодексу України та встановлено їх відповідність строкам давності для нарахування податкових зобов`язань, визначеним ст.102 цього Кодексу.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права вже була висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду, зокрема, у постанові від 12.06.2018 (справа №826/8121/16).

Відповідно до ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

Керуючись ст.ст.2, 5, 7-11, 19, 73-77, 79, 90, 139, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, -

В И Р І Ш И В:

Позов Приватного акціонерного товариства «Солді і Ко» задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 29.05.2019 №.

Стягнути на користь Приватного акціонерного товариства «Солді і Ко» (, адреса: 04073, м. Київ, вул. Сирецька, 28/2) понесені ним судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 19210 (дев`ятнадцять тисяч двісті десять) гривень 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (, адреса: 04119, м. Київ, вулиця Дегтярівська, 11 Г).

Рішення набирає законної сили у порядку, встановленому в ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено протягом 30 днів з моменту складення повного тексту до суду апеляційної інстанції в порядку, визначеному ст.ст.293, 296, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням підпункту 15.5 пункту 15 частини першої Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції згідно з Законом України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII.

Суддя: Н.А. Добрівська