Справа № 460/2967/19
Суддя: Комшелюк Т.О.
Дата ухвалення: 2019-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
23 грудня 2019 року м. Рівне №460/2967/19
Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Комшелюк Т.О. за участю секретаря судового засідання Трохимчук А.М. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:
позивача: не прибув,
відповідача: представник Шеремета В.О.,
розглянувши в судовому засіданні клопотання ОСОБА_1 про призначення експертизи в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Рівненській області про визнання незаконними дій та скасування рішення, вимоги,
Ухвалою суду від 9 грудня 2019 року в справі призначене судове засідання на 23 грудня 2019 року.
Позивач в судове засідання не прибув, про дату, час та місце його проведення був повідомлений належним чином.
Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання щодо призначення судової експертизи.
На підставі приписів частини першої статті 205 КАС України, суд прийшов до висновку про розгляд клопотання про призначення судової експертизи за відсутності позивача.
Заслухавши думку представника відповідача, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених позивачем в основу клопотання про призначення судової експертизи, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, суд зазначає наступне.
Частинами першою, другою статті 77 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, висновками експертів.
При цьому, частиною другою статті 101 КАС України встановлено, що предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.
Відповідно до частини першої статті 102 КАС України, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:
1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;
2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності.
Із аналізу вказаних вище норм права слідує, що за клопотанням учасника справи суд може призначити судову експертизу з метою встановлення обставин, що входять до предмету доказування, якщо їх встановлення потребує спеціальних знань у сфері іншій, ніж право.
Одночасно, суд зауважує, що згідно з частиною другою статті 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Аналіз змісту питань, запропонованих позивачем для вирішення експортом, свідчить на користь того, що призначення судово-економічної експертизи останній обґрунтовує необхідністю встановлення (підтвердження або спростування) факту порушення ним вимог статті 177 ПК України при оподаткуванні доходів за 2017 рік.
Також, суд звертає увагу на те, що наказом Міністерства юстиції України від 8 жовтня 1998 року № 53/5 затверджена Інструкція про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, підпунктом 1.1 пункту 1 розділу ІІ якої визначено, що основними завданнями експертизи документів бухгалтерського, податкового обліку і звітності є: визначення документальної обґрунтованості розміру нестачі або надлишків товарно-матеріальних цінностей і грошових коштів, періоду і місця їх утворення; визначення документальної обґрунтованості оформлення операцій з одержання, зберігання, виготовлення, реалізації товарно-матеріальних цінностей, у тому числі грошових, основних засобів, надання послуг; визначення документальної обґрунтованості відображення в обліку грошових коштів, цінних паперів; визначення документальної обґрунтованості відображення в обліку операцій з нарахування та виплати заробітної плати, інших виплат; установлення відповідності чинному законодавству відображення в податковому обліку доходів та витрат за фінансово-господарськими операціями, що підлягають оподаткуванню податком на прибуток; визначення відповідності чинному законодавству відображення в податковому обліку податкових зобов`язань та податкового кредиту з податку на додану вартість.
Натомість, зі змісту обґрунтування клопотання слідує, що позиція позивача щодо призначення судової експертизи обумовлена різницею правових позицій сторін по справі щодо практичного застосування положень статті 177 ПК України, надання оцінки чому є функцією суду, а не експертної установи.
Суд наголошує, що в силу імперативних приписів частини другої статті 5 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» делегування функцій судів, а також привласнення цих функцій іншими органами чи посадовими особами не допускаються.
Крім того, позивачем жодним чином не обґрунтовано, що у правовідносинах, з приводу яких подано позов, з метою з`ясування обставин справи, є потреба в спеціальних знаннях в галузі економічної науки, тобто у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо.
В свою чергу, дослідивши матеріали справи, суд не вбачає перешкод для встановлення фактичних обставин без проведення судової експертизи, оскільки документи, про експертне дослідження яких просить позивач, містяться у матеріалах справи, а тому їх дослідження суд може здійснити самостійно з наданням таким документам правової оцінки при ухваленні рішення по суті спору.
Таким чином, суд констатує, що з`ясування обставин, які мають значення для даної адміністративної справи та входять до предмету доказування, не потребує спеціальних знань, натомість передбачає тлумачення і застосування правових норм, а також оцінку доводів сторін та наявних у справі доказів. Обставини у даній справі можуть бути встановлені на підставі пояснень представників сторін, письмових доказів та інших засобів доказування, без отримання висновку експерта.
Крім того, суд зауважує, що позивач не позбавлений права у порядку статті 104 КАС України подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення.
Підсумовуючи вищенаведене в його сукупності, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання позивача про призначення судової експертизи.
Керуючись статтями 102, 243, 248, 256 КАС України, суд
В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про призначення експертизи в адміністративній справі № 460/2967/19, - відмовити повністю.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала окремо не оскаржується. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Повний текс ухвали суду складений 26 грудня 2019 року.

Суддя Комшелюк Т.О.