Справа № 160/6103/19
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2019-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

24 грудня 2019 року м. Дніпросправа № 160/6103/19

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Кругового О.О. (доповідач),

суддів: Прокопчук Т.С., Шлай А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпро апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Актабанк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Актабанк" Куліша Віктора Миколайовича

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.11.2019, (суддя суду першої інстанції Златін С.В.), прийняте у письмовому провадженні в м. Дніпро, у справі №160/6103/19 за позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Публічного акціонерного товариства "Актабанк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Актабанк" Куліша Віктора Миколайовича про зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

28 червня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому з урахуванням заяви про зміну предмету позову, просив зобов`язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ Актабанк Куліша Віктора Миколайовича подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про позивача, як вкладника, якому необхідно здійснити виплату відшкодування на підставі Договору банківського вкладу (депозиту) № В04-207995/Т/631312 Банківська класика від 07.08.2014 за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Адміністративний позов обґрунтований тим, що позивач є вкладником ПАТ «Актабанк», вклад розміщений на рахунку банка до запровадження тимчасової адміністрації. Позивач зазначає, що всупереч приписам ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» його не включено до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів, додаткову інформацію щодо нього не подано. Вказує, що законодавство не передбачає обмежень для визнання особи вкладником банку у випадках перерахування коштів на її користь іншим клієнтом банка, правочин може бути нікчемним в силу закону, а не на підставі рішення уповноваженої особи Фонду, отже позивач має право на отримання відшкодування коштів за вкладом.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.11.2019 адміністративний позов задоволено. Визнано протиправною бездіяльність уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ Актабанк Куліш В.М. стосовно не подання до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткової інформації стосовно ОСОБА_1 та зобов`язано уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ Актабанк Куліша Віктора Миколайовича подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про громадянина Лабзу ОСОБА_2 , як вкладника, якому необхідно здійснити виплату відшкодування на підставі Договору банківського вкладу (депозиту) № В04-207995/Т/631312 Банківська класика від 07.08.2014 року за рахунок державної організації (установи, закладу) Фонд гарантування вкладів фізичних осіб.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції ПАТ "Актабанк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Актабанк" Куліша Віктора Миколайовича звернулося з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове про відмову в задоволенні позову.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що в день застосування до банку обмежень, встановлених НБУ були здійснені операції перерахування коштів від СФГ «Норка» на користь позивача у сумі 132000 гривень у вигляді повернення фінансової допомоги, які позивач перерахував на депозитний рахунок. Відповідач зазначає, що у даному випадку, фактичного розміщення грошових коштів не відбулося, оскільки проведено лише коригування бухгалтерських проводок банку, єдиною метою укладення завідомо нікчемного депозитного договору від 07.08.2014 року було отримання гарантованої Державою суми відшкодування, що в свою чергу призвело до штучного створення правових підстав для виникнення у Фонду обов`язку здійснити виплату гарантованого відшкодування, отже, договір банківського вкладу В04-207995/Т/631312 від 07.08.2014 року містить в собі ознаки нікчемності. За цих обставин, відповідач наполягає на правомірності дій щодо проведення перевірки правочину та відсутності підстав для включення позивача до переліку вкладників, яким гарантовано відшкодування та подання такої додаткової інформації до Фонду.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що згідно з постановою Національного Банку України від 07.08.2014 року № 468/БТ ПАТ Актабанк було віднесено до категорії проблемних.

07.08.2014 року між позивачем та ПАТ Актабанк укладено договір № В04-0253/Г/631312 банківського рахунку про відкриття та обслуговування поточного рахунку фізичної особи, відповідно до якого банк відкрив позивачу поточний рахунок № НОМЕР_1 .

Також, 07.08.2014 року між позивачем та ПАТ Актабанк укладено договір банківського вкладу № В04-207995/Т/631312 Банківська класика, за умовами якого вкладник передав, а банк прийняв грошові кошти в сумі 131999,99 грн терміном на 1 місяць з 07.08.2014 по 07.09.2014 включно під 18% річних.

Згідно з п. 1.1.1 Договору для внесення суми вкладу банк відкрив позивачу вкладний (депозитний) рахунок № НОМЕР_2 .

07.08.2014 року на рахунок банківського вкладу позивача надійшли грошові кошти у розмірі 132 000 грн., що підтверджується копією банківської виписки.

16.09.2014 року постановою Правління Національного банку України № 576 Публічне акціонерне товариство Актабанк віднесено до категорії неплатоспроможних, на підставі якої виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 16.09.2014 року № 90 про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ Актабанк з 17.09.2014 року та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Відповідно до постанови Правління Національного Банку України від 15.01.2015 року №19 Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ Актабанк виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 16.01.2015 року № 6 Про початок процедури ліквідації ПАТ Актабанк та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку.

23 грудня 2015 року виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 237 про продовження строків здійснення процедури ліквідації ПАТ "Актабанк" до 15.01.2018 включно, 04.01.2018 року рішенням №24 строк ліквідаційної процедури продовжено з 16.01.2018 по 15.01.2019 включно.

Рішенням від 27.12.2018 №3475 виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб продовжила строки здійснення процедури ліквідації ПАТ "Актабанк" з 16 січня 2019 року до 15 січня 2020 року включно.

На час звернення до суду з цим адміністративним позовом, позивач кошти за вкладом не отримав та не включений повноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Актабанк" до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів, у зв`язку з чинністю рішення уповноваженої особи Фонду про нікчемність правочину.

Не погоджуючись з такою бездіяльністю позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що депозитний договір був укладений до віднесення банку до категорії неплатоспроможних, у відповідача не було підстав для визнання правочину нікчемним, відтак Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ Актабанк зобов`язана була внести позивача до списку вкладників, та передати інформацію до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Законом України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб від 23.02.2012 №4452-VI установлено правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами. Цей Закон є спеціальним у регулюванні спірних правовідносин.

Відповідно до ст. 2 Закону №4452-VI вклад кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.

Вкладник фізична особа (у тому числі фізична особа-підприємець), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Згідно з ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Колегія суддів зазначає, що законодавство не передбачає обмежень для визнання особи вкладником банку у випадках перерахування коштів на її користь іншим клієнтом. Немає таких обмежень і в укладеному позивачем договорі банківського вкладу.

Відповідно до п. 17 ч. 1 ст. 2 Закону № 4452-VI уповноважена особа Фонду це працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом та/або делегованих Фондом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 26 Закону № 4452-VI Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, (…), але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, (…). Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 тис. гривень.

Вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру такого відшкодування після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону № 4452-VI уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону і нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Згідно з п. 6 розділу ІІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами (далі Положення), затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду від 09.08.2012 № 14 передбачено, що протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно: зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; зміни особи вкладника; змін реквізитів вкладників.

Аналіз наведених правових норм дає підстави дійти висновку про те, що держава гарантує фізичним особам, які на момент прийняття рішення Національним банком України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних, мали у такому банку вклад (від 10 грн), відшкодування суми коштів, розміщених на цьому вкладі, включаючи нараховані відсотки, за рахунок коштів ФГВФО у межах суми, встановленої адміністративною радою Фонду, яка не може бути меншою 200000 грн. Фактична виплата гарантованої суми відшкодування здійснюється ФГВФО відповідно до затверджених виконавчою дирекцією Фонду реєстрів вкладників, сформованих на підставі переліку вкладників з визначенням суми відшкодування для кожного з них, що складаються уповноваженою особою Фонду.

Колегія суддів апеляційної інстанції зауважує, що підставою для поширення на особу гарантій, передбачених Законом №4452-VI щодо відшкодування вкладу, є наявність у такої особи залишку коштів на банківському рахунку, що відкритий на її ім`я, тобто наявність вкладу та статусу вкладника у особи. При цьому положення чинного законодавства не пов`язують визначення статусу вкладника банку та виникнення у нього права на отримання гарантованої суми відшкодування вкладу із походженням на відповідному вкладному (депозитному, поточному) рахунку коштів.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач уклав з ПАТ "Актабанк" договір банківського вкладу та на відповідному рахунку розміщено кошти (переказ коштів від СФГ «Норка»), а тому в розумінні закону позивач є вкладником.

Укладення цього договору та зарахування коштів на рахунок позивача відбулось до початку віднесення ПАТ "Актбанк" до категорії неплатоспроможних та запровадження тимчасової адміністрації (16.04.2014).

Колегія суддів звертає увагу, що положення п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону № 4452-VI не можуть бути застосованими до договору банківського вкладу, укладеного між позивачем та ПАТ "Актбанк", оскільки на підставі цього договору, позивач не виступив кредитором банку, у нього не виникло переваг (пільг) стосовно кредиторів банку, а також умови цього договору не передбачають обов`язку банку перерахувати кошти або передати майно позивачу.

Отже, вклад розміщено на рахунку ПАТ "Актабанк" до запровадження тимчасової адміністрації, а тому позивач підпадає під дію гарантій відшкодування коштів за вкладом на підставі ст. 26 Закону № 4452-VI. При цьому, уповноваженою особою Фонду не наведено правових підстав для неподання додаткової інформації про позивача, як вкладника ПАТ "Актабанк", який має право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, відповідно до Закону № 4452-VI.

Аналогічна правова позиція у подібних відносинах, висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 31.10.2018 у справі № 802/351/16-а.

Отже, колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції, що позивач є особою, яка набула право на гарантоване державою відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду, і неподання додаткової інформації про позивача, як вкладника банку, дає підстави для визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання уповноваженої особи Фонду подати до Фонду додаткову інформацію щодо позивача, як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом в ПАТ "Актабанк" за рахунок Фонду.

Доводи апеляційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди з висновками суду першої інстанції, а тому правового значення не мають та правильності висновку суду не спростовують.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, прийнятим із дотриманням вимог норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують правомірності висновків суду, тому підстави для зміни або скасування судового рішення в межах доводів апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.308, ст. 310, ст. 315, ст. 316, 321, 325 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Актабанк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Актабанк" Куліша Віктора Миколайовича залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.11.2019 у справі №160/6103/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів до Верховного Суду.

Постанова в повному обсязі складена 24.12.2019 року.

Головуючий - суддя О.О. Круговий

суддя Т.С. Прокопчук

суддя А.В. Шлай