Справа № 442/7958/19
Суддя: Курус Р. І.
Дата ухвалення: 2019-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №442/7958/19
Провадження №2-а/442/155/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2019 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

у складі:

головуючої судді - Курус Р.І.,

з участю секретаря судових засідань Тацишин Г.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дрогобичі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора з паркування Управління безпеки міста Львівської міської ради Коваля Павла Микитовича про визнання дій протиправними та скасування постанови,-

в с т а н о в и в:

18.11.2019 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до інспектора з паркування Управління безпеки міста Львівської міської ради Коваля П.М., в якому просить визнати дії інспектора про накладення на неї адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень за порушення ч. 3 ст. 122 КУпАП протиправними та скасувати винесену інспектором постанову серії ЛВ № 63185 від 05.11.2019 року про накладення вказаного стягнення.

В обґрунтування позовних вимог вказує на те, що оскаржуваною постановою її було притягнуто до відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП, за те, що вона 05.11.2019 року о 16.45 год. на пл. Соборній, 17 в м. Львів здійснила зупинку автомобіля марки «Peugeot 207», з державним номерним знаком НОМЕР_1 , в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено», що створювало перешкоду учасникам дорожнього руху, чим нібито порушено п. 8.4 «В», 3.34 розділу 33 ПДР України. Вважає, дії інспектора протиправними, а вказану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки нею порушення Правил дорожнього руху зумовлене об`єктивними причинами. Зазначає, що 05.11.2019 року, вона рухаючись по вул. І. Франка в м. Львів, повернула на пл. Соборну. Побачивши, що зліва є ряд припаркованих автомобілів біля металевої огорожі навпроти магазину «Взуття», зробила розворот автомобіля та здійснила вимушену зупинку автомобіля, оскільки на панелі приладів автомобіля засвітилася лампочка «недостатньо масла». В подальшому, включила аварійну лампочку, зупинила автомобіль і пішла в магазин придбати масло, щоб при подальшому русі автомобіля не заклинило мотор автомобіля. Вказує, що вибрала при поломці автомобіля безпечне місце, щоб не гальмувати рух інших автомашин. Таким чином, при винесенні оскаржуваної постанови, інспектором були грубо порушені вимоги КУпАП та Правил дорожнього руху України, у зв`язку з чим, просить визнати дії інспектора протиправними та скасувати вказану постанову.

18.11.2019 року ухвалою судді дану справу прийнято до розгляду та відкрито провадження. Розгляд справи призначено на 28.11.2019 року.

28.11.2019 року розгляд даної справи відкладено на 12.12.2019 року у зв`язку з неявкою сторін в судове засідання.

11.12.2019 року відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому останній відзначає, що зміст позовної заяви не відповідає фактичним обставинам, оскільки позивача притягнуто до адміністративної відповідальності як власника транспортного засобу, у відповідності до ст. 14-2 КУпАП. Зазначає, що вказаний автомобіль марки «Peugeot 207», з державним номерним знаком НОМЕР_1 , 05.11.2019 року о 16.45 год. на пл. Соборній, 17 в м. Львів було припарковано в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено», що не відповідає вимогам п. 8.4 «в» та п. 3.34 розділу 33 ПДР. Також, фотофіксація правопорушення була здійснена відповідно до вимог примітки до ст. 14-2 КУпАП, з врахуванням місця розташування транспортного засобу по відношенню до нерухомих об`єктів. З наведеного можна зробити висновок, що на транспортному засобі, який зареєстрований на позивача, було здійснено зупинку в зоні дії знаку 3.34 «Зупинку заборонено», чим було вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП. В той же час, зупинку було здійснено на проїзній частині на смузі руху, створюючи перешкоди транспортним засобам, які рухались по смузі руху, що спричинило маневрування цими транспортними засобами для об`їзду такої перешкоди. На фото зроблених інспектором з паркування видно, що дорожньому руху на пл. Соборна притаманна висока інтенсивність, у зв`язку з чим зупинка позивачем свого транспортного засобу зменшила пропускну спроможність пл. Соборна. Наголошує, що покликання позивача на ДСТУ 4100-2002 є неприпустимим та вводить суд в оману, оскільки такий втратив чинність. На цей момент чинним є ДСТУ 4100:2014 (п. 10.5.30), який разом з п. 3 розділу 33 ПДР встановлює диспозитивність щодо додаткового обмеження зони дії знаку 3.34, а саме розміткою, знаками чи табличками. Водночас, інспектором, як посадовою особою управління, було належним чином розглянуто справу про адміністративне правопорушення та винесено постанову на місці вчинення правопорушення. При цьому, за змістом ч. 2 ст. 33, ст. ст. 279-1 279-4 КУпАП, при вирішенні питання про накладення стягнення за порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі, характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність не враховуються. Враховуючи наведене, вважає вказану постанову законною, обґрунтованою та справедливою, а тому немає підстав для її скасування, оскільки його дії є правомірними, в межах своїх повноважень та у спосіб визначений законом. Просить в задоволенні позову відмовити.

12.12.2019 року розгляд справи відкладено на 23.12.2019 року за клопотанням позивача, з метою долучення нею письмових доказів.

23.12.2019 року позивачем ОСОБА_1 подано заперечення на відзив, в якому вона зазначила, що зупинка її автомобіля 05.11.2019 року в м. Львові була вимушеною, оскільки у ньому засвітилася лампочка «недостатньо масла». Відповідно, при такому стані автомобілем керувати не дозволено, оскільки недостатність масла приведе до виходу з ладу мотора. Передзвонивши до сервісних організацій, отримала позитивну відповідь щодо ремонту автомобіля тільки з фірми «Borys-Servic», що знаходиться в м. Дрогобич. За таких обставин, нею було включено аварійну лампочку, а зупинку автомобіля було здійснено дотримуючись максимально крайнього правого положення таким чином, щоб не гальмувати рух інших автомашин. Після чого, придбавши автомобільне масло, долила його в мотор та негайно поїхала в м. Дрогобич, де і передала автомобіль на ремонт. В результаті чого, в ньому було замінено сальник колінвала, про що свідчить акт прийому-передачі виконаних робіт № 244 від 05.11.2019 року. Також, звертає увагу, що дія знаку 3.34 "Зупинку заборонено" поширюється лише на той бік дороги, на якому він встановлений. Дорожні знаки встановлюються обабіч дороги на тому її боці, що відповідає напрямку руху. Вважає, що нею було здійснено зупинку автомобіля поза межами дії знаку 3.34 «Зупинка заборонена».

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання 23.12.2019 не з`явилась, подала до суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи без її участі.

Відповідач інспектор з паркування Управління безпеки міста Львівської міської ради Коваль П.М. в судове засідання 23.12.2019 не з`явився без поважних причин, хоча був належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 205 КАС України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Суд дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

У відповідності до положень ч. 4 ст. 229 КАС України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

З постанови серії ЛВ № 63185 від 05.11.2019 року, складеної інспектором з паркування Управління безпеки міста Львівської міської ради Коваль П.М. вбачається, що ОСОБА_1 05.11.2019 року о 16.45 год. на пл. Соборній, 17 в м. Львів було здійснено зупинку автомобіля марки «Peugeot 207», з державним номерним знаком НОМЕР_1 , в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено», що створювало перешкоду дорожнього руху, чим порушено п. 8.4 «В», 3.34 розділу 33 ПДР України, у зв`язку з чим остання вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Частиною 3 статті 122 КУпАП передбачена відповідальність, зокрема, за порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху і тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 8.4 «в» заборонні знаки запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.

Згідно ПДР України, знак 3.34 «Зупинку заборонено» забороняє зупинку і стоянку транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу).

Зона дії знаку від місця встановлення до найближчого перехрестя за ним, а в населених пунктах, де немає перехресть, до кінця населеного пункту. Дія знаку не переривається в місцях виїзду з прилеглих до дороги територій і в місцях перехрещення (прилягання) з польовими, лісовими та іншими дорогами без покриття, перед якими не встановлено знаки пріоритету. Дія знаку поширюється лише на той бік дороги, на якому він встановлений.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення, що має бути доведено шляхом надання доказів.

Статтею 9 КУпАП закріплено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Склад адміністративного правопорушення - це сукупність установлених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак, які характеризують діяння як адміністративне правопорушення (проступок). До складу адміністративного правопорушення належать ознаки, притаманні об`єкту, об`єктивній і суб`єктивній сторонам та суб`єкту правопорушення.

Якщо в дії чи бездіяльності особи відсутній хоч один елемент складу адміністративного правопорушення, то дія чи бездіяльність не є адміністративним правопорушенням.

Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення становить пов`язаний з його вчиненням психічний, стан особи. До ознак, властивих суб`єктивній стороні, належать вина, мотив і мета вчинення правопорушення.

Тобто, необхідними елементами адміністративного правопорушення є доведення факту протиправності дій чи бездіяльності особи та її вини.

Так, позивач у своїй позовній заяві не заперечує факту зупинки керованого нею транспортного засобу 05.11.2019 року о 16.45 год. на пл. Соборній, 17 в м. Львів, проте, вказує, що така зупинка була вимушеною через те, що засвітилася лампочка «недостатньо масла» і не в зоні дії знаку "Зупинка заборонена".

Суд приймає до уваги такі доводи позивача, оскільки нею долучено до матеріалів справи акт прийому-передачі виконаних робіт № 244 від 05.11.2019 року, згідно якого в автомобілі марки «Peugeot 207», з державним номерним знаком НОМЕР_1 , 05.11.2019 року було замінено сальник колінвала.

Отже, суд доходить висновку про те, що в діях позивачки був відсутній умисел на вчинення адміністративного правопорушення, зокрема, здійснення зупинки в забороненому місці.

Поряд з цим, суд приймає до уваги доводи позивача щодо того, що до постанови та матеріалів справи не додано доказів того, що її автомобіль марки «Peugeot 207», з державним номерним знаком НОМЕР_1 , здійснив зупинку саме в зоні дії дорожнього знаку «Зупинка заборонена» і перешкоджав дорожнього руху, чим порушив ПДР України.

Так, єдиним належним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення є сама оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення, в якій зафіксовано порушення водієм правил дорожнього руху.

Суд зазначає, що місцезнаходження транспортного засобу позивача узгоджується з представленими суду копіями фотографій. Однак, з представлених копій фотографій не вдається можливим ідентифікувати та встановити наявність забороняючих зупинку знаків на місці паркування вищевказаного автомобіля (місце фото фіксації).

Не фіксує факту порушення і схема, оскільки така відображає розташування знаків, і вулиць, однак не фіксує порушення з боку позивача.

Суд вважає, що зазначена постанова є саме предметом спору між сторонами та не може розглядатись як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних у ній.

Оскаржувана постанова про адміністративне правопорушення винесена по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого в режимі фотофіксації.

Судом встановлено, що оскаржувана постанова містить дані про марку і модель приладу фотофіксації, однак не містить відомостей про його серійний номер.

При цьому, докази надані суду, які стали підставою для винесення постанови, а саме фотографії та роздруківки з офіційного сайту відповідача не фіксують, що транспортний засіб позивача знаходився в зоні дії знака 3.34 «Зупинка заборонена», оскільки з них неможливо встановити точне місцезнаходження автомобіля, а відповідачем не подано жодного іншого доказу, який підтверджував факт вчинення позивачем зазначеного правопорушення.

Також, відповідно до п. 10.5.29 ДСТУ 4100-2014 вбачається, що знак 3.34 слід встановлювати з обох боків дороги у місцях перетину її повітряними лініями електропередачі напругою 330 кВ і більше на відстані не менше 10 м від межі охоронної зони цих ліній. А як регламентовано ПДР України, дія знаку 3.34 «Зупинку заборонено» поширюється лише на той бік дороги, на якому він встановлений.

Натомість, із представлених відповідачем фотознімків не можливо встановити чи встановлений по правій частині дороги знак 3.34 «Зупинку заборонено», де зображено припаркований позивача автомобіль.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

В судове засідання представник відповідача не з`явився, крім того не представив суду достатніх та належних доказів підтвердження правомірності винесення оскаржуваної постанови.

Оскаржувана позивачкою постанова судом перевірялась на предмет дотримання суб`єктом владних повноважень принципів правомірної поведінки, а саме: чи прийнято рішення обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо, добросовісно, розсудливо.

Враховуючи вищезазначене, судом встановлено відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, в тому числі вини, мотиву, мети.

Тобто, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок (тягар) доказування в спорі покладається на відповідача - суб`єкта владних повноважень, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень.

На підставі викладеного, суд доходить висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, на якого покладено обов`язок щодо доказування правомірності прийнятого ним рішення, не довів правомірність винесення оскаржуваної постанови в справі про адміністративні правопорушення, а рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності прийнято необґрунтовано, без врахування всіх обставин, що мають значення для його прийняття, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню у судовому порядку.

Згідно пункту третього частини третьої ст. 286 КАС, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

З наведених обстави суд вважає, що провина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП не доведена, прийняте рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є необґрунтованим, за відсутності достатніх даних про вчинення правопорушення, відповідно постанова серії ЛВ № 63185 від 05.11.2019 року підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закриттю.

Що стосується позовної вимоги в частині визнання дій інспектора з паркування Управління безпеки міста Львівської міської ради Коваля Павла Микитовича про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень за порушення передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП протиправними, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, згідно ст. 52 Закону України «Про дорожній рух» контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, Національною поліцією, іншими спеціально уповноваженими на те державними органами (державний контроль), а також міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади (відомчий контроль).

Відповідно до п. 1.1 Положення про управління безпеки міста Львівської міської ради, затвердженого рішенням виконкому від 21.09.2018 № 1035, Управління безпеки міста Львівської міської ради (надалі управління) є виконавчим органом Львівської міської ради відповідно до ухвали міської ради від 26.05.2016 № 505 Про затвердження структури виконавчих органів Львівської міської ради, загальної чисельності апарату та її виконавчих органів, утвореним відповідно до Закону України Про місцеве самоврядування в Україні.

Згідно п. 3.2.3. згаданого Положення до структури Управління безпеки міста Львівської міської ради, зокрема входить Відділ інспекторів з паркування, до компетенції якого згідно п. 4.1.36 Положення віднесено розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою і третьою статті 122, частинами першою і другою статті 1521 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відтак, відповідач - інспектор з паркування Управління безпеки міста Львова Коваль П.М. - це посадова особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження щодо здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій, а тому вимога позивача в частині визнання дій відповідача протиправними є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Пунктом 3 ч. 3 ст. 286 КАС України передбачено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій або бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний суд має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст. ст. 286, 293, 295, 297 КАС України, суд,-

у х в а л и в :

Позов задовольнити частково.

Постанову серії ЛВ № 63185 від 05.11.2019 року, винесену з паркування Управління безпеки міста Львівської міської ради Ковалем Павлом Микитовичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510,00 грн. - скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 122 КУпАП - закрити.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 10 днів з дня складення в повному обсязі до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено - 23 грудня 2019 року.

Суддя Курус Р.І.