Справа № 607/1170/19
Суддя: Мартиць Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2019-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

з питань забезпечення позову

Справа №607/1170/19

24 грудня 2019 рокум. Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Мартиць О.І. розглянувши в письмовому провадженні заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Тернопільської міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

16.01.2019 до Тернопільського міськрайоного суду Тернопільської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Тернопільської міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання сесії Тернопільської міської ради прийняти рішення у відповідності до вимог законодавства.

Ухвалою Тернопільського міськрайоного суду Тернопільської області від 21.01.2019 відкрито провадження у адміністративній справі за правилами загального провадження. Призначено підготовче засідання на 20.02.2019.

У відповідності до норм статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України підготовче засідання відкладалось на 06.03.2019 і 16.04.2019.

Ухвалою суду від 16.04.2019, постановленою без виходу до нарадчої кімнати із занесенням до протоколу судового засідання, підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду на 03.06.2019.

03.06.2019 розгляд справи відкладено на 10.07.2019, в подальшому на 26.09.2019.

26.09.2019 ухвалою Тернопільського міськрайоного суду Тернопільської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Тернопільської міської ради про визнання бездіяльності протиправної та зобов`язання вчинити певні дії передано на розгляд Тернопільському окружному адміністративному суду.

17.10.2019 матеріали справи надійшли на адресу Тернопільського окружного адміністративного суду.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, відповідно до статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративну справу №607/1170/19 передано на розгляд судді Мартиць О.І.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 22.10.2019 адміністративну справу №607/1170/19 за позовом ОСОБА_1 до Тернопільської міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії прийнято до провадження та призначено у справі судове засідання на 22.11.2019.

22.11.2019 та 23.12.2019 судові засідання в даній адміністративній справі не проводились, що підтверджується довідками, складеними секретарем судового засідання.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 24.12.2019 в адміністративній справі №607/1170/19 за позовом ОСОБА_1 до Тернопільської міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії призначено судове засідання на 27.01.2020.

24.12.2019 від позивача ОСОБА_1 через відділ документального забезпечення Тернопільського окружного адміністративного суду поступила заява про забезпечення позову шляхом:

- зупинення дії індивідуального акта, яким є попередження від 09.10.2019 №5;

- заборони відповідачу проведення демонтажу об`єкта торгівельно-побутового призначення "Христя", який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , (біля будинку 18);

- заборони іншим особам (підприємствам) вчиняти дії щодо відключення електроенергії, води та інших ресурсів, які необхідні для функціонування об`єкта торгівельно-побутового призначення "Христя".

В обґрунтування заяви зазначено, що 09.10.2019 ОСОБА_1 отримала попередження управління муніципальної інспекції виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 09.10.2019 №5 щодо проведення демонтажу об`єкта торгівельно-побутового призначення "Христя", який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , (біля будинку 18), яке, на думку заявника, має всі ознаки протиправності.

Заявник зазначає, що цим позовом вона оспорює своє першочергове право на укладення договору оренди землі для обслуговування прийнятого до експлуатації об`єкта, а невжиття заходів забезпечення позову може призвести до демонтажу об`єкта торгівельно-побутового призначення до прийняття рішення суду, що призведе до унеможливлення поновлення порушених прав.

Частиною першою статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) встановлено, що заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову. (частина друга статті 154 КАС України)

У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з повідомленням заінтересованих сторін у встановлений судом строк. (частина третя статті 154 КАС України)

Відповідно до частини першої статті 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Згідно з частиною другою статті 150 КАС України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

За правилами частини першої статті 151 КАС України, позов може бути забезпечено: зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Частиною другою статті 151 КАС України передбачено, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

За змістом приписів частин четвертої, п`ятої, шостої статті 154 КАС України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову та підстави його обрання. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

У пункті 17 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06.03.2008 №2 "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ" зазначається, що в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Аналіз наведеної правової норми свідчить на користь висновку, що законодавець встановив наступні підстави для постановляння ухвали про забезпечення позову у справі:

- існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі;

- захист прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат; наявні ознаки очевидної протиправності оскаржуваного рішення, дій чи бездіяльності.

Забезпечення адміністративного позову можливе виключно за наявності вищевказаних обставин, які підлягають доведенню позивачем (заявником) та встановленню судом у разі вжиття таких заходів.

У контексті наведеного суд наголошує, що забезпечення позову - це заходи адміністративного процесуального припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим. Вони повинні гарантувати можливість реалізації позовних вимог у разі задоволення позову. Значення цього інституту адміністративного процесуального права в тому, що ним захищаються законні інтереси (права) позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли неприйняття заходів може призвести до невиконання судового рішення. Мета забезпечення позову це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акта, а також перешкоджання спричинення значної шкоди заявнику.

Таким чином, заходи забезпечення позову не мають якогось дискримінаційного характеру стосовно будь-якої із сторін у спорі, їх застосування здійснюється в рамках дискреційних повноважень суду і на основі принципів змагальності та процесуального рівноправ`я сторін.

Тому, під час вирішення питання про забезпечення позову адміністративний суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення адміністративного суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Вирішуючи заяву про забезпечення позову, суд з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, має пересвідчитися, зокрема в тому, чи існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду про задоволення позову. Основним завданням процесуальних норм, які регламентують вжиття судом заходів забезпечення позову, є досягнення балансу між правом позивача на захист свого порушеного права та правом відповідача заперечувати проти адресованих йому вимог у будь-який дозволений законом спосіб.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Розглянувши заяву про забезпечення позову та вивчивши надані докази на її підтвердження, суд дійшов до висновку про відсутність достатніх та обґрунтованих правових підстав для задоволення вищевказаної заяви, оскільки у заяві про забезпечення позову не доведено та документально не підтверджено існування обставин, які б вказували на очевидну небезпеку заподіянню шкоди правам, свободам та інтересам заявника до ухвалення рішення в адміністративній справі, а також не наведено жодних доказів на підтвердження того, що невжиття заходів забезпечення позову якимось чином може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду або захист прав, свобод та інтересів позивача стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Згідно тексту попередження, направленого позивачу ОСОБА_1 управлінням муніципальної інспекції виконавчого комітету Тернопільської міської ради підставою формування спірного попередження від 09.10.2019 №5, викладеного у формі листа слугували правовідносини, що виникли в процесі виконання рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 04.03.2015 №200 "Про усунення порушень у сфері земельного законодавства та містобудування".

Суд звертає увагу, що вказане рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 04.03.2015 №200 не є предметом розгляду даної адміністративної справи.

Водночас, у разі забезпечення позову, суд повинен в ухвалі вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності оскаржуваного листа (попередження) у відповідності до вищенаведеної постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України №2 від 06.03.2008.

Суд наголошує, що попередження управління муніципальної інспекції виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 09.10.2019 №5 є предметом розгляду в адміністративній справі №500/2375/19 за позовом ОСОБА_1 до управління муніципальної інспекції виконавчого комітету Тернопільської міської ради.

Крім того, ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 18.10.2019 в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову в справі №500/2375/19 за позовом ОСОБА_1 до управління муніципальної інспекції виконавчого комітету Тернопільської міської ради про визнання дій протиправними, визнання протиправним та скасування попередження від 09.10.2019 №5 відмовлено повністю.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10.12.2019 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2019 року у справі №500/2375/19 за позовом ОСОБА_1 до управління муніципальної інспекції виконавчого комітету Тернопільської міської ради про визнання дій протиправними, визнання протиправним та скасування попередження без змін.

Додатково суд зазначає, що в заяві про забезпечення позову в адміністративній справі №500/2375/19 ОСОБА_1 просила забезпечити позов шляхом: - зупинення дії індивідуального акта, яким є попередження від 09.10.2019 №5; - заборони відповідачу проведення демонтажу об`єкта торгівельно-побутового призначення "Христя", який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , (біля будинку 18); - заборони іншим особам (підприємствам) вчиняти дії, щодо відключення електроенергії, води та інших ресурсів, які необхідні для функціонування об`єкта торгівельно-побутового призначення "Христя" тобто в аналогічний спосіб як і в даній адміністративній справі №607/1170/19.

Суд зазначає, що забезпечення адміністративного позову є крайнім заходом, вжиття якого можливе виключно за наявності підстав, передбачених частиною другою статті 150 КАС України.

Таким чином, заявником не доведено необхідності вжиття заходів забезпечення позову. В той же час, судом також не встановлено будь-яких обставин, що можуть істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист чи поновлення порушених та оспорюваних прав або інтересів заявника.

Враховуючи вище викладене, суд не вбачає будь-яких правових підстав, які вказують на необхідність вжиття відповідних заходів забезпечення позову, а тому заява ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 150-154, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову в справі №607/1170/19 за позовом ОСОБА_1 до Тернопільської міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання сесії Тернопільської міської ради прийняти рішення у відповідності до вимог законодавства відмовити повністю.

Ухвала набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала з питань забезпечення адміністративного позову може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції в порядку та строки, передбачені статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст ухвали складено 24.12.2019.

Головуючий суддя Мартиць О.І.

копія вірна:

Суддя Мартиць О.І.