Справа № 522/10842/19
Суддя: Ступакова І.Г.
Дата ухвалення: 2019-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2019 р.м.ОдесаСправа № 522/10842/19

Головуючий в 1 інстанції: Шенцева О.П. Дата і місце ухвалення: 12.11.2019р., м. Одеса
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого Ступакової І.Г.

суддів Бітова А.І.

Лук`янчук О.В.

при секретарі Рябоконь Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м.Одеси від 12 листопада 2019 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної екологічної інспекції в Одеській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И Л А :

В червні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до Приморського районного суду м.Одеси з адміністративним позовом до Державної екологічної інспекції в Одеській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення №000258 від 20 червня 2019 року, якою позивача визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 82 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700 грн. Також, позивач просила закрити справу про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що підставою для прийняття спірної постанови став акт перевірки, який складено Інспекцією з порушенням вимог чинного законодавства, оскільки станом на дату звернення з даним позовом до суду уніфікована форма акту перевірки у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів Державною екологічною інспекцією України не затверджена. Також, позивач посилалася на те, що притягнення її до відповідальності за ст.82 КУпАП є неправомірним, так як вона не є посадовою особою в розумінні чинного законодавства. Висновки відповідача про те, що ОСОБА_1 , як головний спеціаліст з охорони навколишнього середовища, не визначила доходи на виконання пункту «в» статті 17, статті 33 Закону України «Про відходи», не відповідають дійсності, оскільки позивачем визначені склад та властивості відходів, однак при проведенні перевірки це не було прийнято до уваги.

Рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 12 листопада 2019 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на не повне з`ясування судом обставин справи, не правильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення від 12.11.2019р. та прийняти нове судове рішення про задоволення поданого позову у повному обсязі.

В своїй скарзі апелянт зазначає, що при вирішенні спору суд першої інстанції не прийняв до уваги надані позивачем докази того, що в АТ «Одеський консервний завод дитячого харчування» були визначені склад та властивості доходів. Стосовно макулатури в адміністративній будівлі, стружки та кусків деревини на ділянці в м.Одесі, то такі відходи на АТ «Одеський консервний завод дитячого харчування» не утворюються. Щодо відходів від первинної очистки стічних вод на ділянці в с.Степанівка Роздільнянського району Одеської області, то апелянт стверджує, що інспектор ОСОБА_2 А.К. під час розгляду справи про адміністративні правопорушення не міг пояснити, що саме він розуміє під цими відходами.

Також, апелянт посилається на те, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки доводам позивача, що штрафні санкції за порушення ст.82 КУпАП можуть бути накладені лише на посадових осіб, якими у акціонерному товаристві є голова та члени наглядової ради, виконавчого органу, ревізійної комісії, ревізор акціонерного товариства, а також голова та члени іншого органу товариства, якщо утворення такого органу передбачено статутом товариства.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджується, що у період з 27.05.2019 року по 07.06.2019 року державними інспекторами з охорони навколишнього природного середовища Одеської області Василенко І.О., Островським А.К. та Порпуліт Ю.О., за участю директора АТ «Одеський консервний завод дитячого харчування» Жукова А.С. та головного спеціаліста з охорони навколишнього природного середовища Нечипорук Г.В., проведено планову перевірку щодо додержання суб`єктом господарювання АТ «Одеський консервний завод дитячого харчування» вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, за результатами якої складено акт перевірки №33/14 від 07.06.2019 року.

Актом перевірки, серед іншого, зафіксовано порушення товариством п. «в» ст.17, ст.ст. 32, 33 Закону України «Про відходи». Зокрема, зазначено, що склад та властивості відходів, що утворюються, визначені, але не відповідають сучасним об`ємам відходів.

07.06.2019 року державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Одеської області Островським А.К. щодо головного спеціаліста з охорони навколишнього природного середовища АТ «Одеський консервний завод дитячого харчування» Нечипорук Г.В. складено протокол №000258 про адміністративне правопорушення за ст.82 КУпАП, в якому зазначено, що ОСОБА_1 допустила порушення вимог щодо поводження з відходами під час їх збирання, перевезення, зберігання, а саме: склад та властивості відходів не визначила (відпрацьовані люмінесцентні лампи, відходи від очисних споруд та інше), що являється порушенням ст.ст. 17, 33 Закону України «Про відходи».

В протоколі зазначено, що його складено на підставі акту перевірки №33/14 від 07.06.2019 року.

20.06.2019 року, за результатами розгляду протоколу про адміністративне правопорушення від 07.06.2019 року №000258, державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Одеської області Островським А.К. прийнято постанову про накладення адміністративного стягнення №000258, якою позивача визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 82 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700 грн.

Не погоджуючись з правомірністю вказаної постанови про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 оскаржила її в судовому порядку.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позовних вимог, дійшов висновку, що відповідачем як суб`єктом владних повноважень, на якого ч.2 ст.77 КАС України покладає обов`язок доказування в адміністративному суді правомірності прийнятих рішень, доведено обґрунтованість притягнення позивача до адміністративної відповідальності на підставі ст.82 КУпАП.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Завдання контролю у галузі охорони навколишнього природного середовища, відповідно до ст.34 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» від 25.06.1991 року №1264-XII, полягають у забезпеченні додержання вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища всіма державними органами, підприємствами, установами та організаціями, незалежно від форм власності і підпорядкування, а також громадянами.

Відповідно до ст.35 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» державний контроль у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів. Виконавчі органи сільських, селищних, міських рад здійснюють державний контроль у сфері охорони навколишнього природного середовища.

Державному контролю підлягають використання і охорона земель, надр, поверхневих і підземних вод, атмосферного повітря, лісів та іншої рослинності, тваринного світу, морського середовища та природних ресурсів територіальних вод, континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони України, природних територій та об`єктів, що підлягають особливій охороні, стан навколишнього природного середовища, а також дотримання заходів біологічної і генетичної безпеки щодо біологічних об`єктів навколишнього природного середовища при створенні, дослідженні та практичному використанні генетично модифікованих організмів у відкритій системі.

Згідно пункту в) статті 17 Закону України «Про відходи» від 05.03.1998 року №187/98-ВР суб`єкти господарської діяльності у сфері поводження з відходами зобов`язані визначати склад і властивості відходів, що утворюються, а також ступінь небезпечності відходів для навколишнього природного середовища та здоров`я людини відповідно до нормативно-правових актів, які затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення, за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища.

Відповідно до ст.33 Закону України «Про відходи» зберігання та видалення відходів здійснюються відповідно до вимог екологічної безпеки та способами, що забезпечують максимальне використання відходів чи передачу їх іншим споживачам (за винятком захоронення).

На кожне місце чи об`єкт зберігання або видалення відходів складається спеціальний паспорт, в якому зазначаються найменування та код відходів (згідно з державним класифікатором відходів), їх кількісний та якісний склад, походження, а також технічні характеристики місць чи об`єктів зберігання чи видалення і відомості про методи контролю та безпечної експлуатації цих місць чи об`єктів.

Видалення відходів здійснюється відповідно до встановлених законодавством вимог екологічної безпеки з обов`язковим забезпеченням можливості утилізації чи захоронення залишкових продуктів за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.

Зберігання та видалення відходів здійснюються в місцях, визначених органами місцевого самоврядування з врахуванням вимог земельного та природоохоронного законодавства, за наявності дозволу на здійснення операцій у сфері поводження з відходами, в якому визначені види та кількість відходів, загальні технічні вимоги, заходи безпеки, відомості щодо утворення, призначення, методів оброблення відходів відповідно до встановлених умов їх зберігання.

Визначені для зберігання та видалення відходів місця чи об`єкти повинні використовуватися лише для відходів, заявлених на одержання дозволу на здійснення операцій у сфері поводження з відходами.

Забороняється змішування чи захоронення відходів, для утилізації яких в Україні існує відповідна технологія.

Забороняється несанкціоноване скидання і розміщення відходів, у тому числі побутових, у підземних горизонтах, на території міст та інших населених пунктів, на територіях природно-заповідного фонду, на землях природоохоронного, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення, в межах водоохоронних зон та зон санітарної охорони водних об`єктів, в інших місцях, що може створювати небезпеку для навколишнього природного середовища та здоров`я людини. Захоронення відходів у надрах допускається у виняткових випадках за результатами спеціальних досліджень з дотриманням стандартів, норм і правил, передбачених законодавством України.

В свою чергу, статтею 82 КУпАП визначено, що порушення вимог щодо поводження з відходами під час їх збирання, перевезення, зберігання, оброблення, утилізації, знешкодження, видалення або захоронення тягне за собою накладення штрафу на громадян від двадцяти до вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, громадян - суб`єктів підприємницької діяльності - від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Таким чином, з наведеного вбачається, що передумовою для винесення постанови про накладення адміністративного стягнення за ст.82 КУпАП є складання протоколу про вчинення адміністративного правопорушення. При цьому, такий протокол про адміністративне правопорушення повинен бути складений не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувану постанову про накладення адміністративного стягнення №000258 від 20 червня 2019 року прийнято за наслідками розгляду державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Одеської області Островським А.К. ним же складеного протоколу про адміністративне правопорушення від 07.06.2019 року №000258. Вказаним протоколом зафіксовано, що ОСОБА_1 допустила порушення вимог щодо поводження з відходами під час їх збирання, перевезення, зберігання, а саме: не визначила склад та властивості відходів.

При цьому, в протоколі зазначено, що його складено на підставі акту перевірки №33/14 від 07.06.2019 року, яким зафіксовано порушення п. «в» ст.17, ст.ст. 32, 33 Закону України «Про відходи». Зокрема, зазначено, що склад та властивості відходів, що утворюються, визначені, але не відповідають сучасним об`ємам відходів.

З вказаного слідує, що склад зафіксованого актом перевірки порушення не відповідає складу порушення, яке зазначено в протоколі та за вчинення якого позивача притягнуто до адміністративної відповідальності. Під час розгляду справи суд першої інстанції не звернув уваги на вказану обставину.

Варто зазначити, що відповідальність за порушення правил ведення первинного обліку відходів передбачена ст.82-1 КУпАП.

При цьому, колегія суддів встановила, що позивачем надано до суду першої інстанції докази визначення складу та властивостей відходів, які виробляються при здійсненні діяльності АТ «Одеський консервний завод дитячого харчування», зауважень щодо достатності та правильності оформлення яких відповідач не висловив.

У відзиві на позовну заяву Державна екологічна інспекція в Одеській області посилалася лише на те, що відповідні технічні паспорти відходів не надавалися під час проведення перевірки.

Колегія суддів критично ставиться до таких доводів відповідача, оскільки, як вже зазначалося, актом перевірки №33/14 від 07.06.2019 року не було зафіксовано, що на підприємстві не визначено склад та властивості відходів, що свідчить про те, що відповідні підтверджуючі документи були у розпорядженні інспекторів, які проводили плановий захід контролю.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що як акт №33/14 від 07.06.2019 року перевірки щодо додержання суб`єктом господарювання АТ «Одеський консервний завод дитячого харчування» вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, протокол про адміністративне правопорушення від 07.06.2019 року №000258, так і постанову про накладення адміністративного стягнення №000258 від 20.06.2019 року складено державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Одеської області Островським А.К.

Разом з тим, у колегії суддів виникає сумнів у безсторонності державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Одеської області Островського А.К., оскільки саме цим інспектором було виявлено можливі порушення, зібрано докази на підтвердження таких порушень та проведено розгляд справи на підставі самостійно зібраних доказів.

У справі «Волков проти України» ЄСПЛ зазначив, що безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (і) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (іі) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria), від 24 лютого 1993 року, Series А № 255, пп. 28 та 30, та «Веттштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ECHR 2000-ХІІ).

Зважаючи, що процедура розгляду справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності тривала з моменту встановлення можливих порушень актом перевірки від 07.06.2019 року до винесення постанови про накладення адміністративного стягнення від 20.06.2019 року Державна екологічна інспекція в Одеській області, з урахуванням принципу безсторонності, могла забезпечити участь іншої посадової особи та не допустити до розгляду справи потенційно упереджену особу.

На підставі викладеного у сукупності, колегія суддів доходить висновку про незаконність спірної постанови про накладення адміністративного стягнення №000258 від 20 червня 2019 року та, у зв`язку з цим, про наявність підстав для її скасуванню. Справа про вчинення позивачем адміністративного правопорушення підлягає закриттю на підставі п.3 ч.3 ст.286 КАС України.

Оскільки суд першої інстанції не надав належної оцінки обставинам справи, не правильно застосував норми законодавства, що регулює спірні правовідносини, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції, відповідно до ст.317 КАС України, підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 272, 286, 308, 310, п.2 ч.1 ст.315, ст.ст. 317, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Приморського районного суду м.Одеси від 12 листопада 2019 року скасувати.

Прийняти нове рішення, яким позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Державної екологічної інспекції в Одеській області про накладення адміністративного стягнення №000258 від 20 червня 2019 року.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст судового рішення виготовлений 23 грудня 2019 року.

Головуючий: І.Г. Ступакова

Судді: А.І. Бітов

О.В. Лук`янчук