Справа № 200/13234/19-а
Суддя: Кошкош О.О.
Дата ухвалення: 2019-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2019 р. Справа№200/13234/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кошкош О.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Селидівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (ідентифікаційний код 41247274, 85400, м.Селидове, вул.Героїв Праці, 6). Просив визнати протиправними дії щодо застосування до пенсії законодавства, що регулює питання соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, зобов`язати виплатити борг та пенсію за віком відповідно до заяви на загальних підставах. Позовні вимоги вмотивовані тим, що позивач в звернувся до відповідача із заявою про виплату пенсії у зв`язку із зміною місця реєстрації. Вважає, що оскільки фактично проживає та зареєстрована в м.Селидове на позивача не поширюються норми Закону України Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб. Підстави припинення виплати пенсії відсутні.

19 листопада 2019 року ухвалою суду відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

09 грудня 2019 року відповідачем надано відзив, в якому зазначено, що оскільки позивач до 01.08.2016 була зареєстрована у м.Донецьку, після чого перемістилася до м.Селидове та звернулася до відповідача із заявою на запит пенсійної справи та взяття на облік. Зазначає, що позивач є внутрішньо-переміщеною особою в розумінні Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України». Посилається на необхідність застосування норм Постанов Кабінету Міністрів, якими визначений порядок припинення виплати пенсії внутрішньо переміщеним особам. Просив відмовити у задоволені позовних вимог.

Суд дослідивши подані матеріали справи встановив наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою України, до 01.08.2016 була зареєстрована в м.Донецьку, а з 01.08.2016 змінила місце проживання та зареєструвалася в м.Селидове Донецької області.

11 лютого 2018 року розпорядженням УПФУ в м.Селидове Донецької області позивачу призначено виплату пенсії.

23 серпня 2018 року рішенням Донецького окружного адміністративного суду по справі №805/4900/18-а зобов`язано Селидовське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити нарахування та виплату належної пенсії ОСОБА_1 з 01 лютого 2018 року. В рішенні суду зазначено, що на позивача не розповсюджуються положення Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20 жовтня 2014 року № 1706, оскільки позивач фактично проживає на підконтрольній українській владі території за зареєстрованим місцем проживання у м. Селидове та знятий з реєстрації у м. Донецьку.

На виконання рішення суду Донецького окружного адміністративного суду по справі №200/11692/18-а здійснено нарахування пенсії за період з 01.09.2018 30.04.2019, однак виплата пенсії не здійснена, оскільки потребує додаткового фінансового ресурсу та буде виплачена після прийняття окремого порядку щодо виплати пенсії за рішенням суду внутрішньо переміщеним особам.

Позивач вважає, що застосування до нього вимог Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» та постанов Кабінету Міністрів України, якими визначений порядок призначення, поновлення та припинення виплати пенсії внутрішньо переміщеним особам є безпідставним, у зв`язку з чим звернувся до суду з вимогами про зобов`язання відповідача здійснити нарахування та виплату пенсії за віком на загальних підставах, тобто без врахування особливостей, передбачених для внутрішньо переміщених осіб.

Суд зазначає, що у цій справі сам факт існування у позивача права на отримання пенсії не оспорюється сторонами. Суть права позивача є достатньо чіткою і передбачено діючим законодавством. Спірним питанням є визначення позивачу статусу внутрішньо переміщеної особи та застосування нормативно-правових актів, що регулюють соціальні виплати таким особам.

Відповідно до положень частини 1 статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у старості.

Питання призначення та виплати пенсій врегульовані статтями 9 та 47 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за якими, зокрема, пенсія за віком призначається та виплачується щомісяця організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України або перераховується на визначений цією особою банківський рахунок у порядку, передбаченому законодавством.

Частиною 3 ст. 4 Закону № 1058-IV визначено, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Судом встановлено, що позивачу призначена пенсія за віком на умовах Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», про що свідчать розпорядження упрвління.

Указом Президента України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» та розпочато проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей, у зв`язку з чим позивач звернувся до відповідача із заявою про взяття на облік в м.Селидове з м.Донецька.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 не зверталася до органів державної влади із заявою про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб, відповідну довідку не отримувала, зареєстрована та проживає в м.Селидове Донецької області, тобто в населеному пункті, на території України.

Суд наголошує, що право на отримання пенсії не може ставитись у залежність від наявності у позивача довідки внутрішньо переміщеної особи та виконання вимог нормативно-правових актів, які встановлюють порядок для осіб із таким статусом.

Суд вважає неприйнятним посилання відповідача на Закон України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» та постанов Кабінету Міністрів України № 509 від 01.10.2014 року, № 637 від 05.11.2014 року, оскільки позивач не є внутрішньо переміщеною особою.

Вказані постанови приймалися задля забезпечення реалізації положень Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», яким встановлюються гарантії дотримання прав, свобод та законних інтересів внутрішньо переміщених осіб. Позивач дійсно формально підпадає під ознаки, наведенні у статті 1 вказаного Закону, яка визначає поняття внутрішньо переміщеної особи. Втім, отримання цього статусу не є обов`язком, а є правом особи, яка вважає себе переміщеною особою і бажає скористатися відповідними гарантіями.

Отже, Селидівське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області безпідставно застосовує при поновленні та виплаті пенсії за віком ОСОБА_1 положень, що регулюють порядок призначення, поновлення та припинення виплати пенсії внутрішньо переміщеним особам, вказане призвело до неоднократного звернення позивача до суду та не відновлення його порушених прав в частині виплати пенсії за минулі періоди.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Враховуючи безпідставне застосування при нарахуванні, поновлені пенсійних виплат позивачу положень, що регулюють порядок призначення, поновлення та припинення виплати пенсії внутрішньо переміщеним особам, суд визнав за необхідне визнати такі дії протиправними, та зобов`язати управління здійснити виплату пенсії за віком на загальних підставах.

Відповідно до ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на те, що ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 19.11.2019 відстрочено сплату судового збору до ухвалення рішення у справі, суд дійшов висновку щодо стягнення за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень судових витрат у розмірі 768,40 грн.

Керуючись ст. ст. 9, 139, 242-246, 250, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Селидівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправними дії Селидівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо застосування при виплаті пенсії ОСОБА_1 положень, що регулюють питання соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам.

Зобов`язати Селидівське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області (ідентифікаційний код 41247274, 85400, м.Селидове, вул.Героїв Праці, 6) здійснити виплату пенсії за віком на загальних підставах ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) без застосування положень, що регулюють питання соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Селидівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (ідентифікаційний код 41247274, 85400, м.Селидове, вул.Героїв Праці, 6) судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп. на користь спеціального фонду Державного бюджету України (Державна судова адміністрація України, ідентифікаційний код 3799378, 01601, м. Київ, вул. Липська, 18/5, отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код за , Казначейство України (ЕАП), рахунок UA6026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду, з урахуванням підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 розділу VII Перехідні положення КАС України.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.О. Кошкош