Справа № 160/2541/19
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2019-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

04 грудня 2019 року м. Дніпросправа № 160/2541/19

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Дурасової Ю.В.,

суддів: Божко Л.А., Лукманової О.М.,

секретар судового засідання: Комар Н.В.

за участю: представника позивача: Кузнєцова Сергія Сергійовича;

представника відповідачів: Овсянникової Людмили Олександрівни

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу Приватного підприємства АГРАРНЕ ЗОЛОТО УКРАЇНИ

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.05.2019 (головуючий суддя Голобутовський Р.З.)

в адміністративній справі за позовом Приватного підприємства АГРАРНЕ ЗОЛОТО УКРАЇНИ до відповідачів: Головного управління Державної фіскальної служби України у Дніпропетровській області (відповідача-1), Державної фіскальної служби України (відповідач-2) про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Приватне підприємство АГРАРНЕ ЗОЛОТО УКРАЇНИ вернувся з позовом до відповідачів: Головного управління Державної фіскальної служби України у Дніпропетровській області (відповідача-1), Державної фіскальної служби України (відповідач-2), просив:

- визнати протиправними та скасувати Рішення комісії Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації № 1059655/34561704 від 25.01.2019 року, № 1060662/34561704 від 28.01.2019 року, № 1060549/34561704 від 28.01.2019 року, якими Приватному підприємству "АГРАРНЕ ЗОЛОТО УКРАЇНИ" () відмовлено у реєстрації податкової накладної № 3 від 14.01.2019 року, № 11 від 23.01.2019 року, № 13 від 24.01.2019 року;

- зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних складені Приватним Підприємством "АГРАРНЕ ЗОЛОТО УКРАЇНИ" () податкові накладні № 3 від 14.01.2019 року, № 11 від 23.01.2019 року, № 13 від 24.01.2019 року.

Позов обґрунтовано тим, що позивачем було подано на реєстрацію до податкового органу податкові накладні № 3 від 14.01.2019 року, № 11 від 23.01.2019 року, № 13 від 24.01.2019 року. Згідно з квитанціями про реєстрацію податкові накладні були отримані податковим органом, їх було прийнято, проте, реєстрацію зупинено та запропоновано платнику податків подати додаткові документи та пояснення, достатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК. На виконання п.п.201.16.2 п. 201.16 ст.201 Податкового кодексу України позивачем в електронному вигляді були направлені документи, запитувані відповідачем. Однак, комісією Головного управління ДФС у Дніпропетровській області було прийнято рішення № 1059655/34561704 від 25.01.2019 року № 1060662/34561704 від 28.01.2019 року, № 1060549/34561704 від 28.01.2019 року про відмову в реєстрації податкових накладних № 3 від 14.01.2019 року, № 11 від 23.01.2019 року, № 13 від 24.01.2019 року з підстав надання платником копій документів, які складені з порушенням законодавства. Позивач вважає, що рішення відповідача про відмову у реєстрації податкових накладних є протиправними, оскільки підстав для зупинення реєстрації не було. Крім того, первинні документи фінансово-господарської діяльності підприємства та пояснення були подані до податкового органу. Вказані документи повністю підтверджують реальність господарських операцій, за результатами якої складені податкові накладні, які надіслані для реєстрації. До того ж, фіскальний орган зобов`язаний був чітко вказати, які саме первинні документи не надано, конкретизувати виявлені порушення в разі їх виявлення. З урахуванням наведеного, рішення комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації є протиправними та підлягають скасуванню. З огляду на викладене, просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.05.2019 в задоволенні позову відмовлено.

Свою позицію суд першої інстанції обґрунтував тим, що подати контролюючому органу документи, достатні для реєстрації податкової накладної, є обов`язком платника податку. Зміст та обсяг поданих первинних та інших документів для висновку про їх достатність для реєстрації податкової накладної, повинен узгоджуватись зі змістом та характером господарської операції та свідчити про її фактичне виконання. Сама по собі наявність господарських та/або цивільних договорів між учасниками фінансово-господарських операцій, не опосередкованих сукупністю первинних документів, що підтверджують фактичний рух товарів/послуг і коштів у процесі їх здійснення, не свідчить про реальність відповідних фінансово-господарських операцій і не може бути підставою для реєстрації податкової накладної, яка відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків. З огляду на наведене, судом першої інстанції вказано на те, що обсяг поданих позивачем документів та їх зміст не дозволяє однозначно з`ясувати фактичні обставини поставки товару, тому суд першої інстанції вважає обґрунтованим висновок комісії, що надані позивачем документи були недостатніми для прийняття рішення про реєстрацію вищевказаних податкових накладних.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та винести нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Зазначає, що податкові накладні були складені внаслідок поставки товару. Вказує, що рахунки-фактури не є первинним документом, оскільки ними не фіксується будь-яка господарська операція, розпорядження або дозвіл на проведення господарської операції, вони носять лише інформаційний характер. Фактично рахунок-фактура є розрахунково-платіжним документом, який передбачає тільки виставлення певних сум до оплати покупцем за поставлені товари/послуги. Посилається на правову позицію Верховного Суду з приводу цього. Також вказує, що не зазначено в переліку первинних документів Постанови КМУ №117 від 21.02.2018 року (п. 14) сертифікат походження товару, тому не надання платником податків контролюючому органу сертифікатів походження товарів не скасовую здійснення господарської операції, а фактичний рух товарів підтверджується відповідними доказами.

Відповідачем-1 (Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області) до суду апеляційної інстанції надао відзив на апеляційну скаргу, згідно якого просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги та залишити рішення суду першої інстанції без змін як законне та обґрунтоване. Посилається на те, що в ході аналізу господарської операції та наданих первинних документів контролюючим органом встановлено, що позивач не в повному обсязі надав документи, які розкривають зміст проведених господарських операцій, зокрема не надано рахунки-фактури та сертифікати походження товарів. Також зазначає, що контрагентом позивача Сільськогосподарським товариством ім. Л.Українки, згідно даних системи ДПСУ не було зареєстровано жодної податкової накладної та позивача. Вважає, що даний факт може свідчити про нереальність здійснення господарських операцій.

Представником позивача до суду апеляційної інстанції направлено пояснення, суть яких зводиться до неправомірності дій відповідача з приводу прийняття оскаржуваного рішення.

Представником відповідача-1 (ГУ ДФС у Дніпропетровській області) до суду апеляційної інстанції направлено додаткові пояснення до відзиву на апеляційну скаргу, суть яких зводиться до правомірності дій відповідача з приводу прийняття оскаржуваного рішення та наявності факту нереальності господарських операцій позивача з певними контрагентами.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати та відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Надав пояснення аналогічні, викладеним в апеляційній скарзі.

Представник відповідачів у судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив відмовити в її задоволенні, а рішення суду першої інстанції залишити без змін як законне та обґрунтоване. Надав пояснення аналогічні, викладеним у відзиві на апеляційну скаргу.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що Позивачем було складено податкові накладні № 3 від 14.01.2019 року, № 11 від 23.01.2019 року, № 13 від 24.01.2019 року, які направлені для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Комісією ГУ ДФС у Дніпропетровській області було прийнято рішення №1060549/34561704 від 28.01.2019 року про відмову в реєстрації податкової накладної №13 від 24.01.2019 року та №1060662/34561704 від 28.01.2019 року про відмову в реєстрації податкової накладної №11 від 23.01.2019 року.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що суд першої інстанції до даних правовідносин правильно застосував норми Податкового кодексу України.

Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини та обставини справи.

Так, стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, суб`єкти владних повноважень (до яких відноситься відповідач) мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Таким чином межі дій відповідача чітко визначені Конституцією та законами України.

Матеріалами справи підтверджується, що на виконання вимог ст. 201 Податкового кодексу України Приватним підприємством АГРАРНЕ ЗОЛОТО УКРАЇНИ складено податкову накладну № 3 від 14.01.2019 року та вчинено дії щодо реєстрації даної податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

22.01.2019 року під час відправлення документу 11201010, за реєстраційним номером документу , податкова накладна №3 від 14.01.2019 року, податковим органом зазначено, що документ прийнято. Реєстрація зупинена. У якості підстав неприйняття податкової накладної №3 зазначено наступне: Відповідно до п.201.16 ст.201 ПКУ реєстрація ПН/РК зупинена. Обсяг постачання товару/послуги 1206 перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає вимогам пп.2.1 п.2 Критеріїв ризиковості платника податку. ПН/РК відповідає вимогам пп.1.6 п.1 Критеріїв ризиковості платника податку. Пропонуємо надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

На виконання вищевказаного, позивачем було надіслано пояснення (повідомлення) від 23.01.2019 року до податкового органу щодо розблокування податкової накладної №3 від 14.01.2019 року.

Натомість, Комісією ГУ ДФС у Дніпропетровській області було прийнято рішення від 25.01.2019 року № 1059655/34561704, в якому зазначено про відмову у реєстрації податкової накладної в ЄРПН з причин надання платником податку копій первинних документів, які складені з порушенням законодавства.

Також, на виконання вимог ст. 201 Податкового кодексу України Приватним підприємством АГРАРНЕ ЗОЛОТО УКРАЇНИ складено податкові накладні № 11 від 23.01.2019 року та № 13 від 24.01.2019 та вчинено дії щодо реєстрації цих податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

23.01.2019 року під час відправлення документу J1201010, за реєстраційним номером документу , податкова накладна №11 від 23.01.2019 року, податковим органом зазначено, що документ прийнято. Реєстрація зупинена.

24.01.2019 року під час відправлення документу J201010, за реєстраційним номером документу , податкова накладна №13 від 24.01.2019 року, податковим органом зазначено, що документ прийнято. Реєстрація зупинена.

Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що у якості підстав неприйняття податкової накладної №11, 13 зазначено наступне: Відповідно до п.201.16 ст.201 ПКУ реєстрація ПН/РК зупинена. Обсяг постачання товару/послуги 1206 перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає вимогам пп.2.1 п.2 Критеріїв ризиковості платника податку. ПН/РК відповідає вимогам пп.1.6 п.1 Критеріїв ризиковості платника податку. Пропонуємо надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

На виконання вказаної пропозиції контролюючого органу щодо надання достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної документів, позивачем надіслано пояснення (повідомлення) від 24.01.2019 року до податкового органу щодо розблокування податкової накладної №11 від 23.01.2019 року.

Однак, Комісією ГУ ДФС у Дніпропетровській області прийнято рішення №1060549/34561704 від 28.01.2019 року про відмову в реєстрації податкової накладної №13 від 24.01.2019 року та №1060662/34561704 від 28.01.2019 року про відмову в реєстрації податкової накладної №11 від 23.01.2019 року.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що рішення Комісії ГУ ДФС у Дніпропетровській області № 1059655/34561704 від 25.01.2019 року № 1060662/34561704 від 28.01.2019 року, № 1060549/34561704 від 28.01.2019 року про відмову в реєстрації податкових накладних № 3 від 14.01.2019 року, № 11 від 23.01.2019 року, № 13 від 24.01.2019 року, є такими, що відповідають вимогам податкового законодавства, однак, колегія суддів апеляційної інстанції з таким висновком суду першої інстанції не може погодитися, виходячи з наступного.

За приписами абзаців а, б пункту 185.1 статті 185 ПК України об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України та постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України.

Відповідно до пункту 187.1 статті 187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

За приписами пункту 201.7 статті 201 ПК України податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Положенням пункту 201.10 статті 201 ПК України визначено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 01.07.2017 в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Механізм внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до неї, до Єдиного реєстру податкових накладних визначено у Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 № 1246 (далі - Порядок №1246).

Пунктом 5 Порядку №1246 передбачено, що податкова накладна та/або розрахунок коригування приймаються до Реєстру у разі дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192, пунктами 200-1.3, 200-1.9 статті 200-1 та пунктами 201.1, 201.10 і 201.16 статті 201 Кодексу, а також з урахуванням Законів України Про електронний цифровий підпис, Про електронні документи та електронний документообіг та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Реєстрації підлягають податкові накладні та/або розрахунки коригування (у тому числі ті, що не надаються отримувачу (покупцю) товарів/послуг, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, складені за операціями з постачання послуг нерезидентом) незалежно від суми податку на додану вартість в одній податковій накладній/розрахунку коригування.

Згідно з пунктом 12 Порядку №1246, після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки, зокрема, щодо відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу.

Наведене положення відповідає пункту 74.2 статті 74 Податкового кодексу України, яким закріплено, що в Єдиному реєстрі податкових накладних забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Критерії оцінки ступеня ризиків, достатні для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Згідно з пунктом 13 Порядку №1246, за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

Відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, 201.16. Реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 № 117 затверджений Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Порядок №117).

Згідно з пунктом 5 Порядку №117 податкова накладна / розрахунок коригування, які підлягають моніторингу, перевіряються на відповідність критеріям ризиковості платника податку, критеріям ризиковості здійснення операцій та показникам позитивної податкової історії платника податку.

Відповідно до пункту 6 Порядку №117 у разі коли за результатами моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну / розрахунок коригування, відповідає критеріям ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється.

Колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що системний аналіз викладених положень податкового законодавства дає підстави для висновку, що податкова накладна та процедура її реєстрації є ключовими елементами у механізмі реалізації платниками податків права на зменшення власних податкових зобов`язань з ПДВ на суму податку, що була сплачена постачальнику у складі вартості товарів або послуг (формування податкового кредиту).

Реєстрації податкової накладної, як обов`язковій умові для віднесення покупцем товарів/послуг сплаченої у складі товарів або послуг суми ПДВ до податкового кредиту, передує процедура автоматизованого співставлення податкової накладної з визначеними у законі критеріями оцінки ступеня ризиків.

У разі відповідності податкової накладної/розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних зупиняється.

Пунктом 12 Порядку №117 передбачено, що у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

Відповідно до пункту 13 Порядку №117 у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування зазначаються:

1) номер та дата складання податкової накладної / розрахунку коригування;

2) порядковий номер, номенклатура товарів/послуг продавця, код товару згідно з УКТЗЕД / послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, зазначені у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена;

3) критерій(ї) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого(их) зупинено реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку;

4) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.

У пункті 14 Порядку №117 передбачено, що перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, включає в себе:

- договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;

- первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні;

- розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;

- документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Відповідно до пунктів 18-19 Порядку №117 письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 15 цього Порядку, розглядаються комісіями контролюючих органів.

Комісії контролюючих органів складаються з комісій регіонального рівня (комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників ДФС) та комісії центрального рівня (ДФС).

Пунктом 20 Порядку №117 передбачено, що зазначені комісії приймають рішення про:

- реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі;

- відмову у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.

Відповідно до пункту 21 Порядку №117 підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є ненадання платником податку:

- письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено;

- копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку;

- надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

Таким чином, умовою розблокування реєстрації податкової накладної, яка за результатами моніторингу була визнана такою, що відповідає критеріям ризиковості платника податку, критеріям ризиковості здійснення операцій, є подання платником податків документів, вичерпний перелік яких передбачений у пункті 14 Порядку №117.

Матеріалами справи підтверджується, що позивачем подано на реєстрацію до податкового органу податкові накладні № 3 від 14.01.2019 року, № 11 від 23.01.2019 року, № 13 від 24.01.2019 року.

Згідно з квитанціями про реєстрацію податкові накладні були отримані податковим органом, їх було прийнято, проте, реєстрацію зупинено та запропоновано платнику податків подати додаткові документи та пояснення, достатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК.

Матеріалами справи також підтверджується, що на виконання п.п.201.16.2 п. 201.16 ст.201 Податкового кодексу України позивачем в електронному вигляді направлені документи, запитувані відповідачем.

Однак, Комісією Головного управління ДФС у Дніпропетровській області прийнято рішення №1059655/34561704 від 25.01.2019 року №1060662/34561704 від 28.01.2019 року, № 1060549/34561704 від 28.01.2019 року про відмову в реєстрації податкових накладних № 3 від 14.01.2019 року, № 11 від 23.01.2019 року, № 13 від 24.01.2019 року з підстав ненадання платником копій документів.

Так, в ході аналізу господарської операції та наданих первинних документів податковим органом встановлено (з чим погодився суд першої інстанції), що ПП «Аграрне золото України» не в повному обсязі надало документи, які розкривають зміст проведених господарських операцій, зокрема не надано рахунки- фактури, сертифікати походження товарів: зокрема, відповідно до наданих документів, насіння соняшника було придбано у Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Імені Лесі Українки», натомість, відповідно до даних Пошукової системи ДПСУ - жодної податкової накладної не було зареєстровано вищезазначеним підприємством за ПП «Аграрне золото України», що може свідчити про нереальність здійснення цих господарських операцій.

Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що Приватне підприємство «Аграрне золото України» перебувало в переліку ризикових платників.

Однак, рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.11.2018 року у справі №0440/6752/18, Приватне підприємство «Аграрне золото України» виключене з переліку, що відповідає критеріям ризиковості.

Відповідно до п.14 Постанови Кабінету Міністрів України №117 від 21.02.2018 року «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних» перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, включає в себе: договори, зокрема

зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Податкові накладні №3 від 14.01.2019 року, №11 від 23.01.2019 року, №13 від 24.01.2019 року складені Приватним підприємством «Аграрне золото України» на виконання умов п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України, а саме при здійсненні операцій з постачання товарів.

В п.14 Постанови Кабміну №117 в переліку первинних документів, на підставі яких приймається рішення про реєстрацію податкової накладної, зазначено, що перелік документів вказується з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки.

Позивач зазначає, що спірні податкові накладні складені внаслідок здійснення поставки товару.

Так, податкова накладна №3 від 14.01.2019 року складена внаслідок господарських правовідносин з ТОВ «Заготівля та зберігання». Відповідно до Договору поставки №20/11-2018 від 20.11.2018 року, а саме відповідно до п.3.3. перехід права власності відбувається в момент передачі відповідної партії товару, що оформлюється видатковою накладною.

Податкові накладні №11 від 23.01.2019 року та №13 від 24.01.2019 року складені внаслідок господарських правовідносин з ТОВ «Торговий дім «Лідер смаку». Відповідно до Договору поставки №ТД-510/72 від 20.03.2017 року, а саме відповідно до п.4.3. право власності на товар від постачальника до покупця переходить в момент підписання відповідних накладних.

Специфікою вищевказаних договорів поставки є передача товарів між контрагентами з підписанням видаткової накладної.

При цьому, видаткова накладна визнається первинним обліковим документом у розумінні Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" і має відповідати вимогам, зокрема, статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", оскільки фіксує факт здійснення господарської операції у договірних відносинах.

По господарським відносинам з ТОВ «Заготівля та зберігання» реалізація товару підтверджується Договором поставки №20/11-2018 від 20.11.2018 року, Видатковою накладною №11 від 14.01.2019 року, Товарно-транспортною накладною №1 від 14.01.2019 року.

На думку колегії суддів апеляційної інстанції по господарським відносинам позивача з ТОВ «Торговий дім «Лідер смаку» реалізація товару підтверджується Договором поставки №ТД-510/72 від 20.03.2017 року, Видатковою накладною №22 від 23.01.2019 року, Видатковою накладною №23 від 24.01.2019 року, Товарно-транспортною накладною №Р230119 від 23.01.2019 року та Товарно-транспортною накладною №Р240119 від 24.01.2019 року.

Відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», а саме відповідно до ст. 1 первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

Згідно з ч.2 ст. 9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити як:

- назва документу (форми);

- дата складання;

- назва підприємства, від імені якого складено документ;

- зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції;

- посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення;

- особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Дослідження видаткової накладної дозволяє дійти висновку, що видаткова накладна повністю відповідає ознакам первинного документу і фіксує здійснення господарської операції.

Судом першої інстанції встановлено, що Приватне підприємство «Аграрне золото України» не в повному обсязі надало документи, що розкривають зміст проведених господарських операцій, зокрема не надано рахунки-фактури та сертифікати походження товарів.

З цього приводу колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги правову позицію, викладену в постанові Верховного Суду від 14 березня 2019 року (справа 826/25599/15), згідно якої, зокрема, зазначено про неможливість ставити під сумнів достовірність даних, вказаних в первинних документах, посилаючись на ненадання під час перевірки рахунків-фактур, оскільки ними не фіксується будь-яка господарська операція, а носить лише інформаційний характер. Фактично рахунок-фактура є розрахунково-платіжним документом, який передбачає тільки виставлення певних сум до оплати покупцям за поставлені (фактично поставлені) товари чи надані (фактично надані) послуги. Факт отримання товарів (послуг) повинен бути підтверджений накладною постачальника або актом приймання-передачі виконаних робіт (послуг).

Згідно із ч.5 ст.242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Колегія суддів апеляційної інстанції не вбачає підстав для не застосування зазначеної норми.

Щодо ненадання позивачем контролюючому органу сертифікату походження товару, то в силу пункту 14 Постанови Кабміну №117 в переліку первинних документів, на підставі яких приймається рішення про реєстрацію податкової накладної, до документів, що стосуються підтвердження відповідності продукції, належать декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності, однак в зазначеному переліку не міститься зазначення про сертифікат походження товарів.

На думку колегії суддів апеляційної інстанції, ненадання платником податків контролюючому органу сертифікатів походження товарів не є беззаперечним фактом відсутності господарської операції.

Щодо господарських взаємовідносин з ТОВ «Імені Лесі Українки».

Суд першої інстанції поставив під сумнів реальність господарських операцій між позивачем та зазначеним контрагентом, оскільки згідно з пошуковою системою ДПСУ жодної податкової накладної не було зареєстровано Сільськогосподарським ТОВ «Імені Лесі Українки» на Приватне підприємство «Аграрне золото України», що може свідчити про нереальність здійснення цих господарських операцій.

Водночас, матеріали справи містять документи, що підтверджують господарські правовідносини між Приватним підприємством «Аграрне золото України» та контрагентом Сільськогосподарським ТОВ «Імені Лесі Українки»:

- Договір поставки №233/03.09 від 03.09.2018 року,

- видаткова накладна №РН-000056 від 21.09.2018 року,

- видаткова накладна №РН-000057 від 19.09.2018 року,

- видаткова накладна №5 від 05.09.2018 року,

- видаткова накладна №1 від 23.01.2019 року,

- видаткова накладна №2 від 24.01.2019 року.

Аналіз зазначених видаткових накладних вказує на те, що вони містять розмір податку на додану вартість, що підлягає сплаті покупцем товару ПП «Аграрне золото України»; кожна з видаткових накладних підписана представниками обох сторін, що відповідає нормам податкового законодавства та свідчить про реальні наміри сторін виконувати умови укладеного договору.

Отже, надані Приватним підприємством «Аграрне золото України» документи свідчать про виконання, покладено на нього зобов`язань, оскільки документи підтверджують здійснення оплати за товар (з урахуванням розміру ПДВ) та реалізацію товару (з подальшим складенням податкових накладних).

Слід зазначити, що при дослідженні факту здійснення господарської операції мають оцінюватися відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовані дані податкового обліку. При цьому, відносини між учасниками попередніх ланцюгів постачань товарів та послуг не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої між останнім у ланцюгу постачань платником податків та його безпосереднім контрагентом.

Таким чином підлягає дослідженню реальність господарських операцій також між ПП «Аграрне золото України» як постачальником та ТОВ «Заготівля та зберігання» і ТОВ «Торговий дім «Лідер смаку» як покупцями.

Колегія суддів апеляційної інстанції також критично відноситься до запропонованих суб`єктом владних повноважень платнику податків подати додаткові документи та пояснення, достатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК, оскільки відповідач, як суб`єкт владних повноважень, з метою не допущення непорозумінь та множинного трактування, повинен визначити чіткий перелік документів, який має надати платник податків.

Водночас, факт нереальності/реальності господарських операцій має бути встановлений в ході дослідження відповідних доказів, та не може ґрунтуватися на припущеннях, тому висновок відповідача (з яким погодився суд першої інстанції) про нереальність здійснення господарських операцій між ПП «Аграрне золото України» з Сільськогосподарським ТОВ «Імені Лесі Українки», не є таким, що відповідає нормам податкового законодавства та не може перешкоджати ПП «Аграрне золото України» у здійсненні ним господарської діяльності.

Таким чином, доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції, що є підставою для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції. Позовні вимоги слід задовольнити.

З огляду на результати розгляду справи, судові витрати підлягають стягнення на користь позивача солідарно за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів в загальному розмірі 14 407, 50 (платіжне доручення від 25.03.2019 № 2985 про сплату судового збору за подання позову у розмірі 1921 грн.; платіжне доручення від 27.03.2019 № 3000 про сплату судового збору за подання позову у розмірі 1921 грн.; платіжне доручення від 22.03.2019 № 2979 про сплату судового збору за подання позову у розмірі 1921 грн.; платіжне доручення від 02.10.2019 № 4038 про сплату судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 8 644, 50грн.).

Керуючись ст. 241-245, 250, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства АГРАРНЕ ЗОЛОТО УКРАЇНИ на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.05.2019 задовольнити.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.05.2019 скасувати. Прийняти нову постанову про задоволення позову.

Визнати протиправними та скасувати Рішення комісії Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації № 1059655/34561704 від 25.01.2019 року, № 1060662/34561704 від 28.01.2019 року, № 1060549/34561704 від 28.01.2019 року, якими Приватному підприємству "АГРАРНЕ ЗОЛОТО УКРАЇНИ" () відмовлено у реєстрації податкової накладної № 3 від 14.01.2019 року, № 11 від 23.01.2019 року, № 13 від 24.01.2019 року;

Зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних складені Приватним Підприємством "АГРАРНЕ ЗОЛОТО УКРАЇНИ" () податкові накладні № 3 від 14.01.2019 року, № 11 від 23.01.2019 року, № 13 від 24.01.2019 року.

Стягнути солідарно на користь Приватного підприємства АГРАРНЕ ЗОЛОТО УКРАЇНИ (код 34561704) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби України у Дніпропетровській області та Державної фіскальної служби України сплачений судовий збір у розмірі 14 407, 50 грн. (чотирнадцять тисяч чотириста сім гривень 50 копійок).

Постанова набирає законної сили 04.12.2019 та може бути оскаржена до Верховного Суду в силу п. 5 ч. 2 ст. 328 КАС України протягом 30 днів згідно ст. 329 КАС України з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Вступну та резолютивну частини постанови проголошено 04.12.2019.

В повному обсязі постанова виготовлена 11.12.2019.

Головуючий суддя Ю. В. Дурасова

суддя Л.А. Божко

суддя О.М. Лукманова