Справа № 1.380.2019.003150
Суддя: Крутько Олена Василівна
Дата ухвалення: 2019-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №1.380.2019.003150
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2019 року

м.Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Крутько О.В.,

за участю секретаря судового засідання Лізогуб В.В.,

представника відповідача Кухар Н.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні у місті Львові адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БПП ОЙЛ» до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправним та скасування наказу, -

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «БПП ОЙЛ» звернулося до Львівського окружного адміністративного суду з позовом, просить визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління ДФС у Львівській області №3832 від 21.06.2019 «Про проведення умовного адміністративного арешту майна ТзОВ «БПП ОЙЛ».

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскаржуване рішення винесено всупереч вимогам законодавства, яке регулює спірні правовідносини. Зокрема, підставою для звернення податкового органу з заявою про застосування умовного адміністративного арешту майна був недопуск працівників податкового органу до проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТзОВ «БПП ОЙЛ». Вважає, що проведення перевірки є незаконним, наказ №3579 від 11.06.2019 року оскаржено до Львівського окружного адміністративного суду, а відтак проведення умовного адміністративного арешту майна ТзОВ «БПП ОЙЛ» є протиправним, оскільки суперечить нормам матеріального права.

Ухвалою від 27.06.2019 відкрито загальне позовне провадження в адміністративній справі та призначено підготовче засідання на 23.07.2019.

Ухвалою від 27.06.2019 у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «БПП ОЙЛ» про забезпечення адміністративного позову в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БПП ОЙЛ» до Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправним та скасування наказу відмовлено повністю.

Ухвалою від 27.06.2019 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «БПП ОЙЛ» про забезпечення адміністративного позову в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БПП ОЙЛ» до Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправним та скасування наказу повернуто заявнику без розгляду.

23.07.2019 підготовче засідання відкладено на 17.09.2019.

17.09.2019 представником відповідача з посиланням на припинення юридичної особи Головного управління ДФС у Львівській області шляхом реорганізації у вигляді перетворення на Головне управління ДПС у Львівській області на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 19.06.2019 №537 «Про утворення територіальних органів Державної податкової служби» заявлено клопотання про заміну сторони відповідача правонаступником.

Відтак з урахуванням положень статті 52 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС), суд вважає за необхідне замінити відповідача його правонаступником - Головним управлінням ДПС у Львівській області.

17.09.2019 підготовче засідання відкладено на 15.10.2019 року.

15.10.2019 року протокольною ухвалою суду закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду.

12.11.2019 року судове засідання відкладено на 26.11.2019 року.

26.11.2019 року оголошено перерву у судовому засіданні до 17.12.2019 року.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, належним чином був повідомлений про дату, час та місце судового засідання. 17.12.2019 року представником позивача подано клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить позов задоволити.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечила з підстав викладених у відзиві на позовну заяву. Зазначає, що платником податків відмовлено у допуску посадових осіб контролюючого органу до проведення документальної позапланової виїзної перевірки за наявності законних підстав для проведення такої, умовний адміністративний арешт майна Товариства з обмеженою відповідальністю «БПП ОЙЛ» застосовано правомірно. Та як наслідок, для забезпечення виконання рішення суду видано наказ №3832 від 21.06.2019 року «Про проведення умовного адміністративного арешту майна ТОВ «БПП ОЙЛ». Крім того, з приводу покликань позивача на оскарження відповідачем наказу Головного управлінням ДФС у Львівській області №3579 від 11.06.2019 року, відповідач вказує, що станом на дату ухвалення оскаржуваного рішення, в матеріалах справи була наявна лише копія позовної заяви з відміткою канцелярії Львівського окружного адміністративного суду про її реєстрацію. Проте, докази відкриття провадження в адміністративній справі за вказаним позовом відсутні.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, оцінивши докази, які мають значення для справи суд встановив наступні обставини і відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що Головним управлінням ДФС у Львівській області прийнято наказ №3579 від 11.06.2019 року «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТзОВ «БПП ОЙЛ».

Під час виходу за адресою платника (м.Львів, вул.Кульпарківська, 93а) 11.06.2019 року перевіряючими не встановлено посадових осіб товариства або його законних (уповноважених представників), про що було складено акт від 11.06.2019 року за №605/14.2/42121229.

Під час виходу за адресою платника (м.Львів, вул.Кульпарківська, 93а) 12.06.2019 року директором товариства Байко П.П., було відмовлено в допуску до проведення перевірки, про що складено акт відмови у допуску до проведення позапланової виїзної перевірки від 12.06.2019 року за №615/14.2/42121229.

Рішенням від 13.06.2019 року за №29875/10/14.2-15 застосовано умовний адміністративний арешт майна платника податків ТзОВ «БПП ОЙЛ».

Для підтвердження обґрунтованості такого арешту контролюючий орган звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із заявою №7237/9/10.3-10 щодо підтвердження обґрунтування адміністративного арешту майна платника податків ТзОВ «БПП Ойл».

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 14.06.2019 року у справі №1.380.2019.002953 заяву Головного управління ДФС у Львівській області задоволено. Суд застосував до Товариства з обмеженою відповідальністю «БПП ОЙЛ», що знаходиться за адресою: м.Львів, вул.Кульпарківська, 93а, умовний адміністративний арешт майна.

Наказом від 21.06.2019 №3832 відповідачем згідно рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 14.06.2019 року у справі №1.380.2019.002953, п.5 наказу Міністерства фінансів України від 14.07.2017 року №632 «Про затвердження Порядку застосування адміністративного арешту майна платника податків» (затвердженого в Міністерстві юстиції України 02.08.2017 року за №948/30816), на підставі п.п.94.14 ст.94 Податкового кодексу України призначено проведення умовного адміністративного арешту майна Товариства з обмеженою відповідальністю «БПП ОЙЛ» (), що знаходиться за податковою адресою: м.Львів, вул.Кульпарківська, 93а, а також за адресою зберігання запасів: м.Львів, вул.Зубрицького Д, будинок 7 (нафтобаза) з 24.06.2019 року.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10.07.2019 у справі №857/6762/19 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «БПП ОЙЛ» задоволено. Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 14.06.2019 року у справі №1.380.2019.002953 скасовано. Провадження у справі №1.380.2019.002953 за заявою Головного управління ДФС у Львівській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «БПП ОЙЛ» про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків закрито.

Не погоджуючись з наказом Головного управління ДФС у Львівській області №3832 від 21.06.2019 «Про проведення умовного адміністративного арешту майна ТзОВ «БПП ОЙЛ», позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

По суті спірних правовідносин, суд зазначає наступне.

Згідно п. 75.1 ст. 75 ПКУ контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Відповідно до п. 75.1.2 ст. 75 ПКУ документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Згідно п.п. 78.1.1, 78.1.4 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема, отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником податків валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов`язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту; виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначено виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.

Пунктом 78.4 ст. 78 ПКУ про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом. Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

Відповідно до п.81.1 ст.81 ПК України, посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника, що скріплений печаткою контролюючого органу;

копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника та скріплення печаткою контролюючого органу;

службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється.

При пред`явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.

У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.

Відповідно до п.п.94.2.3 п.94.2 ст.94 Податкового кодексу України адміністративний арешт майна платника податків (далі - арешт майна) є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов`язків, визначених законом. Арешт майна може бути застосовано, якщо з`ясовується одна з таких обставин: платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

Згідно п.94.3. ст.94 Податкового кодексу України арешт майна полягає у забороні платнику податків вчиняти щодо свого майна, яке підлягає арешту, дії, зазначені у пункті 94.5 цієї статті.

Арешт може бути накладено контролюючим органом на будь-яке майно платника податків, крім майна, на яке не може бути звернено стягнення відповідно до закону, та коштів на рахунку платника податків (п.94.4 ст.94 Податкового кодексу України).

Відповідно до п.94.5 ст.94 Податкового кодексу України арешт майна може бути повним або умовним.

Повним арештом майна визнається заборона платнику податків на реалізацію прав розпорядження або користування його майном. У цьому випадку ризик, пов`язаний із втратою функціональних чи споживчих якостей такого майна, покладається на орган, який прийняв рішення про таку заборону.

Умовним арештом майна визнається обмеження платника податків щодо реалізації прав власності на таке майно, який полягає в обов`язковому попередньому отриманні дозволу керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу на здійснення платником податків будь-якої операції з таким майном. Зазначений дозвіл може бути виданий керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу, якщо за висновком податкового керуючого здійснення платником податків окремої операції не призведе до збільшення його податкового боргу або до зменшення ймовірності його погашення.

Згідно п.94.6 ст.94 Податкового кодексу України керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу за наявності однієї з обставин, визначених у пункті 94.2 цієї статті, приймає рішення про застосування арешту майна платника податків, яке надсилається:

платнику податків з вимогою тимчасово зупинити відчуження його майна;

іншим особам, у володінні, розпорядженні або користуванні яких перебуває майно такого платника податків, з вимогою тимчасово зупинити його відчуження.

Арешт коштів на рахунку платника податків здійснюється виключно на підставі рішення суду шляхом звернення контролюючого органу до суду.

Звільнення коштів з-під арешту банк або інша фінансова установа здійснює за рішенням суду.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, наказом від 21.06.2019 №3832 відповідачем згідно рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 14.06.2019 року у справі №1.380.2019.002953, п.5 наказу Міністерства фінансів України від 14.07.2017 року №632 «Про затвердження Порядку застосування адміністративного арешту майна платника податків» (затвердженого в Міністерстві юстиції України 02.08.2017 року за №948/30816), на підставі п.п.94.14 ст.94 Податкового кодексу України призначено проведення умовного адміністративного арешту майна Товариство з обмеженою відповідальністю «БПП ОЙЛ» (), що знаходиться за податковою адресою: м.Львів, вул.Кульпарківська, 93а, а також за адресою зберігання запасів: м.Львів, вул.Зубрицького Д, будинок 7 (нафтобаза) з 24.06.2019 року.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10.07.2019 у справі №857/6762/19 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «БПП ОЙЛ» задоволено. Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 14.06.2019 року у справі №1.380.2019.002953 скасовано. Провадження у справі №1.380.2019.002953 за заявою Головного управління ДФС у Львівській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «БПП ОЙЛ» про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків закрито, з підстав наявності спору про право.

Також судом встановлено, що наказ відповідача від 11.06.2019 №3579 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «БПП ОЙЛ» оскаржено позивачем у судовому порядку.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 20.11.2019 року у справі №1.380.2019.002958 позов Товариства з обмеженою відповідальністю «БПП ОЙЛ» до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправним та скасування наказу, задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління ДФС у Львівській області від 11.06.2019 № 3579 Про проведення документальної планової виїзної перевірки ТзОВ «БПП ОЙЛ».

Вказані обставини суд врахував при вирішенні спору, оскільки відповідно до ч.4 ст.78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, оскільки провадження у справі за заявою Головного управління ДФС у Львівській області щодо підтвердження обґрунтування адміністративного арешту майна платників податків - ТзОВ БПП ОЙЛ закрито, спірне рішення про застосування умовного адміністративного арешту майна позивача є протиправним і підлягає скасуванню.

Відповідачем не надано будь-яких інших належних доказів на підтвердження наявності законних підстав для проведення умовного адміністративного арешту майна ТзОВ «БПП ОЙЛ».

Відповідно до ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач як суб`єкт владних повноважень належних і достатніх доказів, які б спростували доводи позивача, не надав.

Позовні вимоги є обґрунтованими, не спростованими суб`єктом владних повноважень. Позов підлягає задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем за подання до суду даного позову сплачено судовий збір в сумі 1921,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням від 25.06.2019 №154 (а.с.4).

За наведених обставин, сплачена сума судового збору підлягає відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст.14, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити повністю.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління ДФС у Львівській області №3832 від 21.06.2019 «Про проведення умовного адміністративного арешту майна ТзОВ «БПП ОЙЛ».

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Львівській області () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БПП ОЙЛ» () судовий збір у розмірі 1921,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 24.12.2019 року.

Суддя Крутько О.В.