Справа № 223/623/19
Суддя: Блохін Анатолій Андрійович
Дата ухвалення: 2019-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2019 року справа №223/623/19

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Блохіна А.А., суддів Сіваченко І.В., Ястребова Л.В., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу поліцейського роти №4 батальйону УПП в Донецькій області Департаменту патрульної поліції молодшого лейтенанта поліції Будобай Ігнатія Сергійовича на рішення Вугледарського міського суду Донецької області від 04 листопада 2019 року (повний текст складено 04 листопада 2019 року в м. Вугледар) у справі № 223/623/19 (суддя І інстанції Дочинець С.І.) за позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти №4 батальйону УПП в Донецькій області Департаменту патрульної поліції молодшого лейтенанта поліції Будобай Ігнатія Сергійовича, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

10 червня 2019 року позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до відповідача поліцейського роти №4 батальйону УПП в Донецькій області Департаменту патрульної поліції молодшого лейтенанта поліції Будобай Ігнатія Сергійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 03 червня 2019 року о 13 годині 23 хвилини за адресою: Донецька область, місто Маріуполь, Центральний район, відповідачем було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення у відношенні позивачки, яка керувала автомобілем Volkswagen Touareg, номерний знак НОМЕР_1 , по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія НК №644756, винесеної 03.06.2019 року, на підставі ч. 2 ст. 122 та ст. 125 КУпАП, та накладене адміністративне стягнення у розмірі 425,00 гривень. Позивачка стверджує, що 03 червня 2019 року, керуючи Volkswagen Touareg, номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись вулицею міста Маріуполь виїхала на перехрестя в той час, коли горів зелений сигнал світлофора, жовте світло загорілось коли остання вже проїхала перехрестя і мала завершити перетин перехрестя, згідно з вимогами Правил дорожнього руху. При цьому, жодний порушень правил дорожнього руху позивачкою вчинено не було, маневр був виконаний із дотриманням усіх вимог, а саме при ввімкненні жовтого кольору світлофора, ОСОБА_1 не могла зупинити транспортний засіб, не вдаючись до екстреного гальмування, що відповідно до п. 8.11. Правил дорожнього руху, дозволяється рухатись далі з умови гарантування безпеки дорожнього руху. Позивачка вважає дії інспектора патрульної служби неправомірним, а постанову незаконною, не обґрунтованою, винесеною із порушенням встановленого порядку накладення адміністративних стягнень, за відсутності належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт неправомірних дій ОСОБА_1 . Тому позивачка просить суд визнати незаконною та скасувати постанову серії НК №644756 від 03.06.2019 року поліцейського роти №4 Управління патрульної поліції у Донецькій області Департаменту патрульної поліції, молодшого лейтенанта поліції Будобай Ігнатія Сергійовича, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності на підставі ч. 2 ст. 122 та ст. 125 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 гривень, а провадження по адміністративній справі закрити, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Рішенням Вугледарського міського суду Донецької області від 04 листопада 2019 року у справі № 223/623/19 позов задоволено. Скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії НК №644756 від 03 червня 2019 року, складена поліцейським роти №4 батальйону УПП в Донецькій області Департаменту патрульної поліції молодшим лейтенантом поліції Будобай Ігнатієм Сергійовичем, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за частиною 2 статті 122, статтею 125 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за частиною 2 статті 122, статтею 125 Кодексу України про адміністративне правопорушення, закрито у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив оскаржене рішення суду скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що оскаржуване рішення суду першої інстанції винесено без всебічного та повного з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, висновки суду першої інстанції є такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, також суд першої інстанції визнав встановленими недоведені обставин, що, як наслідок, призвело до порушення норм процесуального та матеріального права. Відповідач вважає, що наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення підтверджується наданим відеозаписом.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України.

Відповідно до вимог ч. 1,2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги, і дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії НК №644756 від 03 червня 2019 року, складеною поліцейським роти №4 батальйону УПП в Донецькій області Департаменту патрульної поліції молодшим лейтенантом поліції Будобай Ігнатія Сергійовича, до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 425,00 гривень.

Згідно зазначеної постанови ОСОБА_1 03 червня 2019 року о 13 годині 23 хвилин за адресою: Донецька область, місто Маріуполь, на перехресті вулиці Миколаївська та проспекту Металургів, керуючи автомобілем Volkswagen Touareg, номерний знак НОМЕР_1 , скоїла адміністративні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 122, ст. 125 КУпАП. Постанова не містить записів про здійснення фото/відеозйомки та наявності будь-яких відеозаписів вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень (а.с. 6).

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституціє та Законами України.

У відповідності до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст. 6 Закону України «Про Національну поліцію» поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про Національну поліцію» під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинення, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 293 КУпАП орган при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: залишає постанову без зміни, скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд, скасовує постанову і закриває справу, змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення.

Позивач зазначала, що вона 03 червня 2019 року, керуючи Volkswagen Touareg, номерний знак НОМЕР_1 , правил дорожнього руху не порушувала, оскільки виїхала на перехрестя в той час, коли горів зелений сигнал світлофора, жовте світло загорілось коли остання вже виїхала перехрестя і мала завершити перетин перехрестя, та при ввімкненні жовтого кольору світлофора не могла зупинити транспортний засіб, не вдаючись до екстреного гальмування.

Окрім того, ОСОБА_1 зазначає, що відповідач при складанні постанови про притягнення її до адміністративної відповідальності не довів факту вчинення адміністративного правопорушення та склав спірний протокол за відсутності належних та допустимих доказів.

Відповідно до ч. 2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати такі превентивні заходи, окрім іншого, перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів i технічних засобів, що мають функції фото- i кінозйомки, відеозапису, засобів фото- i кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до п. 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015 року за № 1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 року № 1408/27853 у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Так, відповідачем, який є посадовою особою Національної поліції, протокол про адміністративне правопорушення не складався на підставі ч. 2 ст. 258 КУпАП. Однак це не звільняє відповідача від обов`язку довести законність та обґрунтованість прийнятого ним рішення. Відповідач як суб`єкт владних повноважень, використовуючи свої повноваження, повинен був зібрати докази, які б підтверджували наявність складу правопорушення та спростували свідчення позивачки.

Згідно частин 2, 3 ст. 283 КУпАП, постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Статтею 74 КАС України, передбачено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Суд вважає необхідним відзначити, що доказів вчинення позивачкою вищезазначених адміністративних правопорушень, окрім відеозапису, відповідачем суду надано не було.

Однак, у розумінні ст. 251 КУпАП зазначений відеозапис не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 122, ст. 125 КУпАП, оскільки оскаржувана постанова не містить даних про технічний засіб, яким здійснено відеозапис правопорушення і, як наслідок, в силу вищезазначених положень статті 74 КАС України, зазначені відеозаписи є недопустимими, оскільки одержані з порушенням порядку, встановленого нормами процесуального права. А тому, суд не приймає надані відповідачем відеозаписи як докази в межах даної адміністративної справи.

Вищезазначений висновок узгоджується з правовою позицією викладеною у постанові Верховного Суду від 17 липня 2019 року у справі №295/3099/17.

Верховний Суд у наведеній справі зазначив, що з матеріалів справи вбачається та не оспорюється сторонами, що оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не містить інформації про будь - яку фіксацію правопорушення.

Водночас, приписами частини 3 статті 283 КУпАП чітко передбачено імперативний обов`язок відповідача щодо зазначення технічного засобу яким здійснено фото або відеозапис у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

У разі відсутності ж в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, з точки зору процесуального законодавства статті 70 КАС України, не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Також, Суд зауважує про процесуальний обов`язок відповідача, передбачений частиною 2 статті 71 КАС України, щодо доказування правомірності винесення постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Не дивлячись на імперативний обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати обставини, передбачені ст. 280 КУпАП, а також у порядку, передбаченому ч. 2 ст. 77 КАС України довести у подальшому перед судом правомірність своїх дій, відповідач у судове засідання не з`явився, будь-яких належних та допустимих доказів, які б спростовували посилання позивачки та/або обґрунтовували правомірність притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та її вину суду не надав та не довів, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення були дотримані вимоги статті 280 КУпАП, а права позивачки, передбачені ст. 268 КУпАП, не були порушені.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку проте, що факт вчинення ОСОБА_1 правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 122, ст. 125 КУпАП, відповідачем не доведено, як і не доведена наявність у діях позивачки складу зазначених адміністративних правопорушень.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Проаналізувавши обставини справи та надані докази, суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість заявленого позову, оскільки під час судового розгляду не було встановлено у діях позивачки складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 122, ст. 125 КУпАП, а тому постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії НК №644756 від 03 червня 2019 року, складена поліцейським роти №4 батальйону УПП в Донецькій області Департаменту патрульної поліції молодшим лейтенантом поліції Будобай І.С., підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на наведене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв`язку з викладеним доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу поліцейського роти №4 батальйону УПП в Донецькій області Департаменту патрульної поліції молодшого лейтенанта поліції Будобай Ігнатія Сергійовича на рішення Вугледарського міського суду Донецької області від 04 листопада 2019 року у справі № 223/623/19 - залишити без задоволення.

Рішення Вугледарського міського суду Донецької області від 04 листопада 2019 року у справі № 223/623/19 - залишити без змін.

Повне судове рішення складено 23 грудня 2019 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя А.А. Блохін

Судді І.В. Сіваченко

Л.В. Ястребова