Справа № 9901/37/19
Суддя: Кравчук В.М.
Дата ухвалення: 2019-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

Іменем України

19 грудня 2019 року

м. Київ

справа №9901/37/19

адміністративне провадження №П/9901/37/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого судді Кравчука В.М., суддів Єзерова А.А., Гімона М.М., Коваленко Н.В., Стародуба О.П.

за участю секретаря судового засідання Шоробури С.

представника позивача Міськевич А.В.,

представника відповідача Білопольської Н.А.

розглянув справу за позовом ОСОБА_1 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про визнання протиправними та нечинними рішення від 08.06.2018 №127/зп-18, від 05.11.2018 №1926/ко-18, від 21.12.2018 №1986/ко-18 та зобов`язання переглянути рішення.

І. РУХ СПРАВИ

1. 18.01.2019 до Верховного Суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України.

2. Позивач просила суд:

- визнати протиправним та нечинним рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 07.06.2018 №127/зп-18 в частині затвердження результату іспиту ОСОБА_1 за виконання практичного завдання - 57 балів;

- визнати протиправним та нечинним рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України у пленарному складі від 05.11.2018 №1926/ко-18, яким відмовлено судді Дніпропетровського окружного адміністративного суду ОСОБА_1 у перегляді рішення Комісії від 07.06.2018 №127/зп-18 щодо результатів виконаного практичного завдання у межах процедури кваліфікаційного оцінювання суддів на відповідність займаній посаді;

- визнати протиправним та нечинним рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 21.12.2018 № 1986/ко-18.

- зобов`язати Вищу кваліфікаційну комісію суддів України у пленарному складі переглянути рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 07.06.2018 № 127/зп-18 щодо результатів виконаного учасником іспиту ОСОБА_1 практичного завдання відповідно до абзацу 4 частини 2 статті 85 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016".

3. Ухвалою від 23.01.2019 відкрито провадження у справі.

4. 08.02.2019 від відповідача надійшов відзив на позов.

5. 19.04.2019 позивач подав відповідь на відзив.

6. 19.08.2019 позивач подала додаткові пояснення.

ІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

7. Указом Президента України від 15.04.2008 №362/2008 «Про призначення суддів» ОСОБА_1 призначена строком на п`ять років суддею Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

8. Постановою Верховної ради України від 18.04.2013 №207-VII «Про обрання суддів» обрана безстроково на посаду судді Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

9. Рішенням Вищої кваліфікаційної комісії суддів від 01.02.2018 №8/зп-18 призначено кваліфікаційне оцінювання 1790 суддів місцевих та апеляційних судів на відповідність займаній посаді, зокрема, судді Дніпропетровського окружного адміністративного суду ОСОБА_1

10. Рішенням Вищої кваліфікаційної комісії суддів від 07.06.2018 №127/зп-18 затверджено результати іспиту та визначено, що ОСОБА_1 за результатами складення анонімного письмового тестування отримала 70,875 бала, за виконання практичного завдання - 57 балів.

11. 10.10.2018 ОСОБА_1 звернулася до Вищої кваліфікаційної комісії суддів із заявою про перегляд рішення, прийнятого за результатами виконання практичного завдання, складеного в межах іспиту.

12. 10.10.2018 Вищою кваліфікаційною комісією суддів оголошено перерву у засіданні щодо розгляду питання про визначення результатів кваліфікаційного оцінювання на відповідність займаній посаді за результатами складення іспиту суддею ОСОБА_1 та вирішення питання допуску її до другого етапу кваліфікаційного оцінювання на відповідність займаній посаді «Дослідження досьє та проведення співбесіди».

13. 21.12.2018 на засіданнях Вищої кваліфікаційної комісії суддів України визначалися результати кваліфікаційного оцінювання 35 суддів місцевих та апеляційних судів на відповідність займаній посаді за результатами складення іспиту та вирішувалось питання допуску до другого етапу кваліфікаційного оцінювання на відповідність займаній посаді «Дослідження досьє та проведення співбесіди».

14. Рішенням Вищої кваліфікаційної комісії суддів від 21.12.2018 №1986/ко-18 Комісія вирішила:

- визначити, що суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Захарчук-Борисенко Наталія Віталіївна не склала іспит для суддів місцевих та апеляційних судів, призначений рішенням Комісії піл 02.03.2018 № ЗЗ/зп-18;

- відмовити судді Дніпропетровського окружного адміністративного суду ОСОБА_1 у допуску до другого етапу кваліфікаційного оцінювання на відповідність займаній посаді «Дослідження досьє та проведення співбесіди», призначеного рішенням Комісії ви 01.02.2018 № 8/зп-18, за результатами іспиту суддів місцевих та апеляційних судів;

- визнати суддю Дніпропетровського окружного адміністративного суду Захарчук- Борисенко Н. В. такою, що не відповідає займаній посаді;

- внести до Вищої ради правосуддя подання з рекомендацією про звільнення з посади судді Дніпропетровського окружного адміністративного суду ОСОБА_1

15. 26.12.2018 ОСОБА_1 надіслала Вищій кваліфікаційній комісії суддів заяву про надання копії рішення прийнятого за результатами розгляду її звернення від 10.10.2018 про перегляд рішення Комісії щодо результатів виконання практичного завдання відповідно до абз. 4 частини 2 статті 85 Закону України «Про судоустрій та статус суддів».

16. Також 26.12.2018 ОСОБА_1 надіслала на адресу Вищої кваліфікаційної комісії суддів України заяву про надання копії рішення, прийнятого за результатами проведення кваліфікаційного оцінювання судді на відповідність займаній посаді.

17. 08.01.2019 ОСОБА_1 отримала копію рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 21.12.2018 №1986/ко-18, в якій зазначено, що рішенням Комісії у пленарному складі від 05.11.2018 №1926/ко-18 відмовлено судді Дніпропетровського окружного адміністративного суду ОСОБА_1 у перегляді рішення Комісії від 07.06.2018 №127/зп-18 щодо результатів виконаного практичного завдання у межах процедури кваліфікаційного оцінювання суддів на відповідність займаній посаді.

18. Копію рішення Комісії від 05.11.2018 №1926/ко-18, на звернення ОСОБА_1 від 10.10.2018, не отримано.

19. Вища кваліфікаційна комісія суддів України надала суду «Зошит для виконання практичного завдання», виконаного 05.04.2019 ОСОБА_1 та екзаменаційну відомість оцінювання практичного завдання. У екзаменаційній відомості зазначено трьох членів Комісії, які здійснювали оцінювання практичного завдання, кількість балів, нарахованих кожним з членів та дату нарахування балів: ОСОБА_5 - 68 балів - 01.06.2018; ОСОБА_6 - 45 балів - 31.05.2018; ОСОБА_7 - 58 балів - 01.06.2018. Остаточна оцінка учасника іспиту за практичне завдання - 57 балів.

20. В свою чергу, ОСОБА_1 в якості доказів обґрунтованості своїх позовних вимог надала суду Висновок фахівця у галузі права, доктора юридичних наук, професора, професора кафедри адміністративного та митного права Університету митних справ та фінансів, ОСОБА_8 . В ході підготовки науково-правового висновку проаналізовано проект судового рішення, викладеного в зошиті для виконання практичного завдання індивідуальний код « 0057564» та зроблено висновок, що практичне завдання згідно з наданою копією зошита індивідуальний код « 0057564» виконано на високому рівні, проект судового рішення викладено за всіма необхідними критеріями та демонструє наявність всіх вмінь судді, що пред`явлені до нього згідно з Положенням, затвердженим рішенням від 03.11.2016 №143/зп-16 та Порядком, затвердженим рішенням ВККС України від 04.11.2016 №144/зп-16.

21. Крім того, ОСОБА_1 надала суду Висновок експерта за результатами проведення судової лінгвістичної (семантико-текстуальної) експертизи №18640, виконаний Харківським науково-дослідним інститутом судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса. Так, відповідно до Висновку лінгвістичної експертизи: 1) на логіко-граматичному, змістовному рівні структура тексту модельного судового рішення, зафіксованого у копії зошита для виконання практичного завдання, індивідуальний код «№0057564», є логічною, чіткою та послідовною; 2) текст модельного судового рішення, зафіксованого у копії зошита для виконання практичного завдання, індивідуальний код «№0057564», характеризується високим рівнем розвиту лексичних, орфографічних, граматичних навичок літературної української мови, а також середнім рівнем розвиту синтаксичних (пунктуаційних) навичок; 3) стиль викладу модельного судового рішення, зафіксованого у копії зошита для виконання практичного завдання, індивідуальний код «№0057564», відповідає офіційно-діловому стилю української літературної мови.

ІІІ. АРГУМЕНТИ СТОРІН

Аргументи позивача

(1) Щодо рішення від 07.06.2018 №127/зп-18 в частині затвердження результату іспиту за виконання практичного завдання 57 балів.

Позивач вважає, що оскаржуване рішення Комісії в частині затвердження результату іспиту ОСОБА_1 за виконання практичного завдання свідчить про недотримання Комісією свого зобов`язання за п. 1 ст. 6 Конвенції щодо вмотивованості рішення як елемента права на справедливий судовий розгляд, оскільки рішення прийнято без зазначення параметрів оцінювання (встановлення) рівня практичних навичок та умінь у правозастосуванні, які стали підставою для встановлення невідповідності практичного завдання показникам методики оцінювання його результатів, визначених п.3 глави 2 Положення.

Відповідно до п.11 Порядку перевірка виконаного учасниками іспиту практичного завдання полягає у встановленні його відповідності показникам методики оцінювання його результатів. За змістом пунктів 1 і 4 глави 6 розділу II Положення встановлення відповідності судді (кандидата на посаду судді) критеріям кваліфікаційного оцінювання здійснюється членами Комісії за їх внутрішнім переконанням відповідно до результатів кваліфікаційного оцінювання.

На думку позивача, кількість отриманих нею балів за виконання практичного завдання є необ`єктивною, необґрунтованою, не відповідає дійсності, оскільки відповідач не довів відсутність чи недостатність яких навичок та умінь, визначених методикою оцінки (п.З глави 2 Положення) потягла саме таку загальну оцінку та чим це підтверджується.

Дії відповідача щодо оцінювання результатів виконаного позивачем практичного завдання вчинені з порушенням вимог обґрунтованості, добросовісності, розсудливості, оцінки, є довільними та нераціональними, не підтверджуються доказами, що свідчить про їх помилковість.

Отже, закон, яким надано необмежені дискреційні повноваження Комісії щодо можливості встановлення будь-яких оцінок за виконане практичне завдання без необхідності їх обґрунтування кожному критерію, порушив принцип верховенства права, а відсутність в законі механізму захисту від можливого свавільного втручання в право на належне оцінювання свідчить про порушення права на захист.

Крім того, позивач отримала за виконання теоретичного завдання 70,875 балів (з мінімально допустимих 45), що свідчить про достатній рівень теоретичних знань. З урахуванням значного досвіду, отриманого за час роботи на посаді (10 років), а також достатнього рівня теоретичних знань, позивач стверджує, що виконав практичне завдання на більший, ніж мінімально допустимий бал, готова обґрунтувати свою позицію на підставі своєї роботи, та стверджує, що результат оцінювання практичного завдання, встановлений оскаржуваним рішенням, є необґрунтованим, необ`єктивним, а також невмотивованим, що позбавляє позивача можливості обґрунтовувати його противність перед судом повної юрисдикції, оскільки невідомо як оцінені конкретні параметри показника рівня практичних навичок та умінь у правозастосуванні та яким чином встановлено невідповідність практичного завдання ОСОБА_1 показникам методики оцінювання його результатів.

(2) Щодо рішення від 05.11.2018 №1926/ко-18, яким відмовлено у перегляді рішення від 07.06.2018 №127/зп-18.

Рішення про затвердження результатів практичного завдання позивача прийнято 07.06.2018.

Частину 2 статті 85 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII згідно з Законом № 2509-VIII від 12.07.2018 доповнено новим абзацом, відповідно до якого «Вища кваліфікаційна комісія суддів України у пленарному складі може переглядати рішення, прийняті палатою чи колегією, щодо результатів виконаного учасником іспиту практичного завдання.».

Позивач 10.10.2018 звернулася про перегляд рішення, прийнятого за результатами виконаного практичного завдання у межах іспиту, відповідно до абзацу 4 частини 2 статті 85 Закону України від 02.06.2016 № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів», тобто після набрання чинності Законом № 2509-VІII від 12.07.2018 (05.08.2018).

Водночас, позивач не погоджується з рішенням ВККСУ щодо застосування принципу незворотності дії закону в часі, оскільки Конституція України передбачає неприпустимість зворотної дії в часі законів та інших нормативно-правових актів, водночас передбачає їх зворотну дію в часі у випадках, коли вони пом`якшують або скасовують юридичну відповідальність особи, що є загальновизнаним принципом права.

Враховуючи відсутність відповіді про результати розгляду заяви від 10.10.2018, позивач 26.12.2018 звернулася до Комісії з заявою про надання копії цього оскаржуваного рішення.

Позивач припускає, що підставою такої відмови може стати те, що на момент прийняття рішення від 07.06.2018 №127/зп-18 щодо результатів виконаного практичного завдання, була відсутня процедура перегляду такого рішення Вищою кваліфікаційною комісією суддів України у пленарному складі.

(3) Щодо рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 21.12.2018 №1986/ко-18.

Позивач зазначає, що у цьому рішенні йдеться про рекомендацію Вищій раді правосуддя розглянути питання про звільнення з посади судді ОСОБА_1 .

Проте ці рекомендації є використанням відповідачем своїх повноважень не у спосіб, визначений законом.

Положенням № 143/зп-16 чітко визначені юридично допустимі рішення, які Комісія має право прийняти за результатами кваліфікаційного оцінювання судді та зміст його резолютивної частини. Так, резолютивна частина рішення Комісії має містити висновок про те, чи підтвердив судця (кандидат на посаду судді) здатність здійснювати правосудця у відповідному суді або чи відповідає судця займаній посаді, а також кількість балів, набраних суддею за результатами успішного проходження процедури кваліфікаційного оцінювання. Рішення Комісії про невідповідність судді займаній посаді є підставою для внесення подання до ВРП з рекомендацією про звільнення судді з посади.

Отже, відповідно до положень законодавства, рішення Комісії про невідповідність судді займаній посаді є підставою для внесення у подальшому подання до ВРП з рекомендацією про звільнення судці з посади.

На думку позивача, зазначені рішення ухвалюються Комісією за результатами різних процедур та мають різні правові наслідки, підстави та спосіб оскарження. Перше є передумовою і підставою, а друге - наслідком першого (ч. 2, 3 ст. ст. 88; ч.ч. 7, 8 ст.101 ЗУ № 1402). Таким чином, рішення про визнання особи такою, що не підтвердила відповідність займаній посаді судді не може поглинати собою подання на адресу ВРП про рекомендацію звільнення такого судді.

Підставою для звільнення судді з посади є виявлення за результатами оцінювання невідповідності судді займаній посаді має відбуватися за конкретно визначеними критеріями: чи то компетентності, чи професійної етики, або доброчесності. Не наведення у рішенні жодних мотивів його ухвалення не дає можливості визначити, за яким із критеріїв позивач визнана такою, що не здатна здійснювати правосуддя у відповідному суді. Замість вказівки на мотиви ухвалення, в оскаржуваному рішенні перелічені засоби встановлення невідповідності судці займаній посаді. Відсутність будь-яких доводів та аргументів з боку Комісії та переліку мотивів ухвалення спірного рішення є перевищенням наданих їй законом дискреційних повноважень, має ознаки необмеженої влади.

(4) Щодо зобов`язання Комісії переглянути рішення від 07.06.2018 №127/зп-18.

Зазначена вимога є похідною вимогою від позовної вимоги про визнання протиправним та нечинним рішення Комісії у пленарному складі від 05.11.2018 №1926/ко-18, яким відмовлено судді ОСОБА_1 у перегляді рішення Комісії від 07.06.2018 №127/зп-18 щодо результатів виконаного практичного завдання у межах процедури кваліфікаційного оцінювання суддів на відповідність займаній посаді. Обраний позивачем спосіб захисту порушеного права спрямований на ефективне відновлення такого права суб`єктом дискреційних повноважень щодо проведення кваліфікаційного оцінювання суддів.

(5) Щодо практичного завдання, з оцінкою якого у 57 балів позивач категорично не погоджується, пояснила, що зі змісту практичного завдання можна встановити, що суддя володіє навиком систематизації та узагальнення інформації, оскільки структура рішення повністю відповідає статті 246 КАС України.

Суддею ОСОБА_1, вірно сформовано правову позицію при виконанні практичного завдання та зазначено, що позивачу у відповідності до приписів пункту 2 Постанови № 597 повинна виплачуватися різниця між заробітною платою (без премії), грошовим забезпеченням (без премії), визначеними за умовами оплати праці згідно з нормативно-правовими актами, що втратили чинність, та розміром заробітної плати, встановленим за новими умовами оплати праці, при цьому встановлено, що позивача переведено на аналогічну посаду, такий правовий висновок, відповідає судовій практиці: ухвала Вищого адміністративного суду України від 13.10.2016 №К/800/8605/16 код: 62019777, постанова Львівського апеляційного адміністративного суду у справі № 876/11466/15. Таким чином, вміння чітко та зрозуміло формулювати та викладати правову позицію (правовий висновок) у судовому рішенні, продемонстровано суддею.

З тексту практичного завдання видно, що суддя при складанні рішення продемонструвала вміння складати логічне, чітке та обґрунтоване судове рішення. Також у рішенні, викладеному в практичному завданні, логічно та послідовно обґрунтовано мотиви прийняття або відхилення доводів учасників судового провадження, це демонструє наступні витяги із тексту судового рішення. У практичному завданні ОСОБА_1 дотрималася всіх необхідних процесуальних законів, що діють під час розгляду справи, а саме: ухвалою суду відкрито провадження, справу призначено до розгляду у підготовчому засіданні, від відповідача надійшло заперечення, ухвалою суду було закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду, керуючись статтями 2, 3 КАС України, статтями 255,295-297, суд вирішив адміністративний позов задовольнити. Також, суд зазначив процесуальні питання щодо набрання рішенням законної сили та стосовного оскарження рішення.

Інші уміння та навички судді оцінюються за результатами дослідження інформації, яка міститься у суддівському досьє та співбесіди. Однак рішення Комісії від 07.06.2018 № 127/зп-18 в частині затвердження результату іспиту ОСОБА_1 за виконання практичного завдання - 57 балів, позбавляє її права продемонструвати Комісії такі важливі якості для здійснення суддею правосуддя як вміння управляти діалогом, вирішувати конфлікти, розблоковувати емоційно напружені ситуації в процесі судового розгляду, розуміти та коригувати власний психологічний стан, навички професійної етики та доброчесність.

Отже, підсумковий бал у розмірі 57 балів за практичне завдання, складений без посилань на критерії та мотиви його оцінювання, а рішення прийнято не на підставі об`єктивних критеріїв з усіма гарантіями суддівської незалежності.

Аргументи відповідача

22. Згідно з частиною 2 статті 85 Закону (зі змінами, внесеними Законом України від 12.07.2018 № 2509-VIII «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у зв`язку з прийняттям Закону України «Про Вищий антикорупційний суд», який набрав чинності 05.08.2018) Комісія у пленарному складі може переглядати рішення, прийняті палатою чи колегією, щодо результатів виконаного учасником іспиту практичного завдання.

Аналіз зазначеної норми свідчить про те, що перегляд рішення, прийнятого палатою чи колегією, щодо результатів виконаного учасником іспиту практичного завдання є правом Комісії, а не її обов`язком.

23. Розглянувши заяву позивача від 10.10.2018 про перегляд рішення Комісії від 07.06.2018 № 127/зп-18 щодо затвердження результатів виконаного практичного завдання, Комісія дійшла висновку, що виконане суддею ОСОБА_1 практичне завдання, відповідно до Порядку, перевірено шляхом використання спеціального програмного забезпечення, в якому на момент оцінювання та перевірки було неможливо ідентифікувати автора роботи. Остаточний результат виконаного нею практичного завдання визначався спеціальним програмним комплексом на підставі оцінок членів Комісії шляхом проставлення середнього арифметичного бала з округленням до найближчого цілого числа або числа з коефіцієнтом 0,5.

Отже, вважає, підстав для перегляду рішення Комісії від 07.06.2018 не було, тому Комісією було прийнято рішення від 05.11.2018 № 1926/ко-18 про відмову у такому перегляді.

24. Комісія дійшла висновку, що суддя ОСОБА_1 не відповідає займаній посаді за критерієм професійної компетентності, що відповідно до пункту 20 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону та пункту 37 розділу III Положення є підставою для внесення до Вищої ради правосуддя подання з рекомендацією про звільнення судді з посади.

За таких обставин було прийнято рішення від 21.12.2018 №1986/ко-18 про визнання судді ОСОБА_1 такою, що не склала іспит, відмову їй у допуску до другого етапу кваліфікаційного оцінювання на відповідність займаній посаді «Дослідження досьє та проведення співбесіди», визнання судді ОСОБА_1 такою, що не відповідає займаній посаді та внесення до Вищої ради правосуддя подання з рекомендацією про звільнення судді з посади.

25. Комісія вважає, що правове регулювання спірних правовідносин свідчить про невірне тлумачення та суб`єктивне розуміння позивачем норм, що регламентують процедуру кваліфікаційного оцінювання суддів на відповідність займаній посаді. Натомість обставини спірних правовідносин вказують на відповідність проведення кваліфікаційного оцінювання ОСОБА_1 вимогам закону та визначеним відповідно до нього регламентним процедурам, що дає підстави для висновку про відсутність порушення прав та інтересів останньої та, відповідно, законність прийнятих Комісією рішень.

26. Комісія зауважує, що Позивач отримала менше 50 відсотків від максимально можливого бала за виконання практичного завдання, а отже не склала іспиту, що відповідно до статей 83-86, 93, 101 Закону є законодавчо визначеною підставою для прийняття рішення про невідповідність займаній посаді судді.

27. При цьому у відповідності до пункту 1 глави 6 розділу II Положення, встановлення відповідності судді критеріям кваліфікаційного оцінювання здійснюється членами Комісії за їх внутрішнім переконанням відповідно до результатів кваліфікаційного оцінювання. Показники відповідності судді критеріям кваліфікаційного оцінювання досліджуються окремо один від одного та у сукупності.

Перевірка виконаного учасниками іспиту практичного завдання полягає у встановленні його відповідності показникам методики оцінювання його результатів (пункт 11 розділу V Порядку).

Відтак, визначення конкретної кількості балів, з урахуванням вимог Закону, Положення і Порядку, належить до дискреційних повноважень Вищої кваліфікаційної комісії суддів України як постійно діючого органу у системі правосуддя України.

28. Отже, жоден інший суб`єкт чи орган не може здійснювати втручання у здійснення суб`єктом владних повноважень своєї компетенції та перебирати на себе його повноваження. Відповідно, лише Комісія наділена повноваженнями й адміністративним розсудом щодо кваліфікаційного оцінювання суддів й лише Комісія вправі ухвалювати відповідні рішення у підсумку такого оцінювання.

29. Закон та Положення визначають критерії кваліфікаційного оцінювання, що оцінюються за відповідними показниками. Ці критерії Комісія, як єдиний орган, наділений дискреційними повноваженнями щодо оцінки професійного рівня судді, застосовує та визначає по відношенню до кожного судді через внутрішнє переконання та оцінку. Кожен критерій оцінюється на основі показників та відповідної методики щодо кожного судді індивідуально.

30. Крім того, визначених частиною 3 статті 88 Закону підстав для оскарження рішень Комісії від 07.06.2018 № 127/зп-18, від 05.11.2018 № 1926/ко-18, від 21.12.2018 № 1986/ко-18 немає.

IV. ВИСНОВКИ СУДУ

31. Оцінивши обставини справи, наведені сторонами аргументи на обґрунтування позову та заперечень, Суд дійшов таких висновків.

32. Враховуючи підстави позову та заперечень, спір виник щодо критеріїв кваліфікаційного оцінювання практичного завдання, виконаного суддею в межах процедури проходження кваліфікаційного оцінювання суддів на відповідність займаній посаді, використання у кваліфікаційному оцінюванні права на перегляд рішення, прийнятого за результатами виконаного практичного завдання у межах іспиту.

33. Пункт 16-1 розділу XV "Перехідних положень" Конституції України відповідність займаній посаді судді, якого призначено на посаду строком на п`ять років або обрано суддею безстроково до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)", має бути оцінена в порядку, визначеному законом. Виявлення за результатами такого оцінювання невідповідності судді займаній посаді за критеріями компетентності, професійної етики або доброчесності чи відмова судді від такого оцінювання є підставою для звільнення судді з посади.

34. Відповідно до статті 83 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" кваліфікаційне оцінювання проводиться Вищою кваліфікаційною комісією суддів України з метою визначення здатності судді (кандидата на посаду судді) здійснювати правосуддя у відповідному суді за визначеними законом критеріями.

Критеріями кваліфікаційного оцінювання є: 1) компетентність (професійна, особиста, соціальна тощо); 2) професійна етика; 3) доброчесність.

Порядок та методологія кваліфікаційного оцінювання, показники відповідності критеріям кваліфікаційного оцінювання та засоби їх встановлення затверджуються Вищою кваліфікаційною комісією суддів України.

35. Відповідно до частини 1, 2 статті 85 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" кваліфікаційне оцінювання включає такі етапи: 1) складення іспиту; 2) дослідження досьє та проведення співбесіди.

Рішення про черговість етапів проведення кваліфікаційного оцінювання ухвалює Вища кваліфікаційна комісія суддів України.

Іспит є основним засобом встановлення відповідності судді (кандидата на посаду судді) критерію професійної компетентності та проводиться шляхом складення анонімного письмового тестування та виконання практичного завдання з метою виявлення рівня знань, практичних навичок та умінь у застосуванні закону, здатності здійснювати правосуддя у відповідному суді та з відповідною спеціалізацією.

Порядок проведення іспиту та методика встановлення його результатів затверджуються Вищою кваліфікаційною комісією суддів України.

Тестові та практичні завдання іспиту складаються з урахуванням принципів інстанційності та спеціалізації.

Вища кваліфікаційна комісія суддів України у пленарному складі може переглядати рішення, прийняті палатою чи колегією, щодо результатів виконаного учасником іспиту практичного завдання.

Вища кваліфікаційна комісія суддів України зобов`язана забезпечити прозорість іспиту. На кожному етапі та під час оцінювання результатів можуть бути присутніми будь-які заінтересовані особи.

36. Судом встановлено, що рішенням від 07.06.2018 №127/зп-18 Вища кваліфікаційна комісія суддів України затвердила кодовані результати складеного суддями 05.04.2018 анонімного письмового тестування і виконаного суддями 05.04.2018 практичного завдання. В подальшому, затвердила та оприлюднила на офіційному веб-сайті Комісії декодовані результати першого етапу кваліфікаційного оцінювання суддів на відповідність займаній посаді "ІСПИТ".

37. Так, за результатами складеного анонімного письмового тестування ОСОБА_1 набрала 70,875 балів, а за результатами виконаного практичного завдання - 57 балів.

38. Комісія встановила, що суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду ОСОБА_1 за виконання практичного завдання отримала 57 балів, тобто менше 50 відсотків від максимально можливого бала, визначеного пунктом 9 розділу V Положення і рішенням Комісії від 02.03.2018 № ЗЗ/зп-18, а отже, не склала іспиту і не може бути допущеною до другого етапу кваліфікаційного оцінювання на відповідність займаній посаді "Дослідження досьє та проведення співбесіди".

39. 10.10.2018 до Комісії надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд у пленарному складі ВККС рішення від 07.06.2018 №127/зп-18, ухваленого щодо результатів виконаного нею практичного завдання.

40. Рішенням Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 05.11.2018 №1926/ко-18 у перегляді рішення від 07.06.2018 №127/зп-18 щодо результатів виконаного практичного завдання ОСОБА_1 відмовлено.

41. Згідно з частиною 2 статті 85 Закону (зі змінами, внесеними Законом України від 12.07.2018 № 2509-УІІІ "Про внесення змін до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" у зв`язку з прийняттям Закону України "Про вищий антикорупційний суд", який набрав чинності 05.11.2018) Вища кваліфікаційна комісія суддів України у пленарному складі може переглядати рішення, прийняті палатою чи колегією, щодо результатів виконаного учасником іспиту практичного завдання.

42. Таким чином, зазначена вище норма набула чинності уже після складення ОСОБА_1 іспиту та затвердження його результатів.

43. При цьому, законом, який був чинним на час проходження ОСОБА_1 процедури кваліфікаційного оцінювання суддів на відповідність займаній посаді та складання іспиту, не було передбачено можливість перегляду рішення, прийнятого палатою чи колегією, щодо результатів виконаного учасником іспиту практичного завдання, а тому у Комісії не було правових підстав для здійснення такого перегляду.

44. Аналіз положення абзацу четвертого частини другої статті 85 Закону № 1402-VIIІ про можливість перегляду ВККС у пленарному складі рішень, прийнятих палатою чи колегією щодо результатів виконаного учасником іспиту практичного завдання, свідчить про те, що вказана норма встановлює право, а не обов`язок ВККС на здійснення такого перегляду.

45. Зазначена позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові 10.09.2019 у справі №9901/978/18.

46. Позивач просить скасувати рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 05.11.2018 №1926/ко-18 про відмову у перегляді рішення від 07.06.2018 № 127/зп-18 щодо результатів виконаного нею практичного завдання та розглянути її заяву по суті.

47. Водночас, як вбачається з оскаржуваного рішення від 05.11.2018 №1926/ко-18, Комісія переглянула заяву судді ОСОБА_1 від 10.10.2018 по суті та винесла рішення про відмову у перегляді рішення Комісії від 07.06.2018 № 127/зп-18 про затвердження результатів виконаного ОСОБА_1 практичного завдання.

48. Відповідно, вимоги позивача стосовно зобов`язання Комісії у пленарному складі переглянути ще раз рішення від 07.06.2018 № 127/зп-18 є безпідставними, оскільки Комісією такий розгляд було здійснено 05.11.2018.

49. Зважаючи на наведене, Суд приходить до висновку про відсутність підстав для визнання протиправним та нечинним рішення від 05.11.2018 №1926/ко-18 та зобов`язання відповідача у пленарному складі переглянути від 07.06.2018 № 127/зп-18.

50. Оцінюючи вимоги позивача про визнання протиправним та нечинним рішення Комісії від 07.06.2018 №127/зп-18 в частині затвердження результату іспиту ОСОБА_1 за виконання практичного завдання - 57 балів та рішення від 21.12.2018 № 1986/ко-18, яким визнано суддю ОСОБА_1 такою, що не склала іспит, відмовлено їй у допуску до другого етапу кваліфікаційного оцінювання на відповідність займаній посаді «Дослідження досьє та проведення співбесіди», визнано такою, що не відповідає займаній посаді та внесення до Вищої ради правосуддя подання з рекомендацією про звільнення судді з посади, Суд приходить до висновку про відмову в їх задоволенні, з огляду на таке.

51. Відповідно до частини 5 статті 83 Закону №1402-VIII Порядок та методологія кваліфікаційного оцінювання, показники відповідності критеріям кваліфікаційного оцінювання та засоби їх встановлення затверджуються Вищою кваліфікаційною комісією суддів України.

52. На виконання вимог Закону №1402-VIII рішеннями Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 03 та 04 листопада 2016 року відповідно №143/зп-16 та №144/зп-16 затверджено Положення про порядок та методологію кваліфікаційного оцінювання, показники відповідності критеріям кваліфікаційного оцінювання та засоби їх встановлення (далі - Положення №143; у редакції рішення Комісії від 13.02.2018р. №20/зп-18) і Порядок проведення іспиту та методику встановлення його результатів у процедурі кваліфікаційного оцінювання (далі - Порядок №144; у редакції рішення Комісії від 13.02.2018 № 20/зп-18).

53. Відповідно до пункту 1, 2 глави 6 розділу II Положення встановлення відповідності судді критеріям кваліфікаційного оцінювання здійснюється членами Комісії за їх внутрішнім переконанням відповідно до результатів кваліфікаційного оцінювання. Показники відповідності суддів критеріям кваліфікаційного оцінювання досліджуються окремо один від одного та у сукупності.

54. Відповідно до пункту 1-4 розділу І Положення кваліфікаційне оцінювання - це встановлена законом та цим Положенням процедура визначення Вищою кваліфікаційною комісією суддів України здатності судді (кандидата на посаду судді) здійснювати правосуддя у відповідному суді або оцінювання відповідності судді займаній посаді за визначеними законом критеріями. Кваліфікаційне оцінювання проводиться Комісією у складі, визначеному рішенням Комісії. Кваліфікаційне оцінювання включає такі етапи: 1) складення іспиту; 2) дослідження досьє та проведення співбесіди.

55. Відповідно до Глави 2 Положення показники відповідності судді критеріям кваліфікаційного оцінювання та засоби їх встановлення:

1. Відповідність судді критерію професійної компетентності оцінюється (встановлюється) за такими показниками:

1.1. Рівень знань у сфері права.

1.2. Рівень практичних навичок та умінь у правозастосуванні.

1.3. Ефективність здійснення правосуддя.

1.4. Діяльність щодо підвищення фахового рівня.

1. Рівень практичних навичок та умінь у правозастосуванні оцінюється (встановлюється) шляхом перевірки:

1.1. Вміння визначати, оцінювати та описувати обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі, зокрема, за наявності у модельній справі обставин, встановлених іншими судами, та їх висновків.

1.2. Вміння визначати, застосовувати та наводити норми права, що регулюють відносини, які є предметом модельної справи.

1.3. Вміння аналізувати і застосовувати правові позиції судів вищих інстанцій, зокрема, надавати висновки щодо застосування судами попередніх інстанцій правових позицій судів вищих інстанцій за наявності у модельній справі відповідних матеріалів.

1.4. Вміння аналізувати і застосовувати практику ЄСПЛ, рішення міжнародних судових установ та/або міжнародних організацій, які підлягають застосуванню в Україні.

1.5. Вміння аналізувати і робити висновки щодо відповідності (невідповідності) законодавству рішень судів попередніх інстанцій та наводити мотиви цих висновків за наявності у модельній справі відповідних матеріалів.

1.6. Вміння чітко та повно викладати резолютивну частину судового рішення відповідно до визначених процесуальним законом вимог з урахуванням обраного вирішення справи по суті відповідно до матеріалів модельної справи.

1.7. Вміння формулювати узагальнену правову позицію для відповідної категорії справ на підставі рішення у модельній справі (якщо модельна справа містить необхідні для цього матеріали).

1.8. Вміння викладати текст процесуального документа в офіційно-діловому стилі літературної мови чітко, зрозуміло, грамотно.

1.9. Дотримання стилістики та структури судового рішення.

1.10. Дотримання правил орфографії та пунктуації.

1.11. Інші уміння та навички.

Цей показник оцінюється на підставі результатів виконання практичного завдання під час іспиту.

33. У разі недопуску судді (кандидата на посаду судді) до наступного етапу кваліфікаційного оцінювання за результатами попереднього етапу Комісія може ухвалити рішення про:

33.1. Непідтвердження здатності судді (кандидата на посаду судді) здійснювати правосудця у відповідному суді (у випадку проведення кваліфікаційного оцінювання з метою визначення здатності здійснювати правосуддя у відповідному суді).

33.2 Невідповідність судді займаній посаді (у разі проведення кваліфікаційного оцінювання з метою оцінювання відповідності займаній посаді судді, якого призначено на посаду строком на п`ять років або обрано суддею безстроково до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)»).

34. Рішення Комісії, ухвалене за результатами кваліфікаційного оцінювання, складається зі вступної, описової, мотивувальної і резолютивної частин.

У вступній частині зазначаються: дата, час та місце ухвалення рішення, його номер; прізвища та ініціали членів Комісії, які брали участь в ухваленні рішення; прізвище, ім`я, по батькові судді (кандидата на посаду судді), якого оцінено; найменування суду, в якому суддя, якого оцінено, здійснює правосуддя.

В описовій частині рішення зазначаються: підстави призначення кваліфікаційного оцінювання; стислий опис його проведення.

У мотивувальній частині рішення зазначаються отримані суддею (кандидатом на посаду судді) бали з оцінювання відповідних критеріїв, відомості про загальну кількість балів за результатами кваліфікаційного оцінювання, посилання на визначені Законом підстави його ухвалення або мотиви, з яких Комісія дійшла таких висновків. За наявності висновку Громадської ради доброчесності про невідповідність судді (кандидата на посаду судді) критеріям професійної етики та доброчесності у мотивувальній частині також зазначаються мотиви його прийняття або відхилення.

Резолютивна частина має містити висновок про те, чи підтвердив суддя (кандидат на посаду судді) здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді або чи відповідає суддя займаній посаді, а також кількість балів, набраних суддею за результатами успішного проходження процедури кваліфікаційного оцінювання.

Розділ ІІІ. Порядок проведення кваліфікаційного оцінювання.

14. Іспит проводиться з метою виявлення рівня знань, практичних навичок та умінь у застосуванні закону, здатності здійснювати правосуддя у відповідному суді та з відповідною спеціалізацією.

Іспит складається з двох стадій:

1) складення анонімного письмового тестування;

2) виконання практичного завдання.

Рішення про черговість стадій проведення іспиту ухвалює Комісія. Якщо не ухвалене інше рішення, першою стадією іспиту є складення анонімного письмового тестування.

У разі ухвалення рішення Комісії про зміну черговості стадій складення іспиту порядок допуску до наступної стадії та застосування мінімально допустимих балів визначається зазначеним рішенням.

Для цілей проведення іспиту Комісія на підставі відповідних рішень:

1) визначає мінімально допустимі бали анонімного письмового тестування та виконання практичного завдання;

2) затверджує деперсоніфіковані (кодовані) та персоніфіковані (декодовані) результати анонімного письмового тестування та практичного завдання;

3) визначає мінімально допустимий бал іспиту та затверджує його результати.

36. Рішення Комісії про непідтвердження здатності судді (кандидата на посаду судді) здійснювати правосуддя у відповідному суді є підставою для припинення подальшої участі судді (кандидата на посаді судді) у процедурах, передбачених Законом.

40. Рішення Комісії, ухвалене за результатами проведення кваліфікаційного оцінювання, може бути оскаржене з підстав, передбачених статтями 88 та 101 Закону.

Відповідно до Розділу V Положення:

5. Кваліфікаційне оцінювання суддів місцевих та апеляційних загальних судів проводиться з урахуванням обраної ними спеціалізації.

9. Мінімально допустимий бал іспиту під час кваліфікаційного оцінювання суддів на відповідність займаній посаді ? 50 відсотків від максимально можливого бала, встановленого в межах цього іспиту.

10. За результатами кваліфікаційного оцінювання судді для підтвердження відповідності займаній посаді Комісія ухвалює одне з таких рішень: про відповідність займаній посаді судді, про невідповідність займаній посаді судді.

56. Розділ І Порядку проведення іспиту та методика встановлення його результатів у процедурі кваліфікаційного оцінювання, затверджений рішенням ВККС України від 04.11.2016 року №144/зп-16, передбачає наступне.

5. Практичне завдання виконується шляхом підготовки учасником іспиту модельного рішення суду та/або усунення недоліків та прогалин у запропонованому проекті модельного рішення суду на підставі матеріалів модельної судової справи.

Зміст матеріалів модельної судової справи, їх обсяг, види та форма визначаються Комісією при проведенні відповідного кваліфікаційного оцінювання.

Під час добору на посаду судді Верховного Суду учасник іспиту має право при виконанні практичного завдання викласти проект правової позиції Верховного Суду.

6. Об`єктивність проведення іспиту забезпечується його прозорістю, конфіденційністю тестових запитань і практичних завдань, єдиною методикою встановлення його результатів, рівністю умов у доступі до інформації про його процедуру, місце, час і тривалість проведення тощо.

8. Для складення іспиту кожен його учасник забезпечується усіма необхідними матеріалами (зошитами, бланками), визначеними цим Положенням.

9. У разі проведення іспиту за допомогою автоматизованих систем, його проведення забезпечується спеціальним програмним комплексом.

У такому випадку кожен учасник іспиту забезпечується необхідними технічними засобами та носіями.

Згідно з пунктом 14 глави 1 Розділу ІІ Порядку №144 практичне завдання виявляє рівень практичних навичок та умінь у правозастосуванні, зокрема: 1) вміння визначати, оцінювати та описувати обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі, зокрема, за наявності у модельній справі обставин, встановлених іншими судами, та їх висновків; 2) вміння визначати, застосовувати та наводити норми права, що регулюють відносини, які є предметом модельної справи; 3) вміння аналізувати і застосовувати правові позиції судів вищих інстанцій, зокрема, надавати висновки щодо застосування судами попередніх інстанцій правових позицій судів вищих інстанцій за наявності у модельній справі відповідних матеріалів. 4) вміння аналізувати і застосовувати практику ЄСПЛ, рішення міжнародних судових установ та/або міжнародних організацій, які підлягають застосуванню в Україні. 5) вміння аналізувати і робити висновки щодо відповідності (невідповідності) законодавству рішень судів попередніх інстанцій та наводити мотиви цих висновків за наявності у модельній справі відповідних матеріалів. 6) вміння чітко та повно викладати резолютивну частину судового рішення згідно з визначеними процесуальним законом вимогами з урахуванням обраного вирішення справи по суті відповідно до матеріалів модельної справи. 7) вміння формулювати узагальнену правову позицію для відповідної категорії справ на підставі рішення у модельній справі (якщо модельна справа містить необхідні для цього матеріали). 8) вміння викладати текст процесуального документа в офіційно-діловому стилі літературної мови - чітко та зрозуміло. 9) дотримання стилістики та структури судового рішення, дотримання правил орфографії та пунктуації.

57. Розділ V зазначеного Порядку встановлює.

2. Опрацювання матеріалів виконання практичного завдання на паперових носіях складається з таких етапів: 1) відкриття сейф-пакетів з матеріалами практичного завдання; 2) сканування зошитів для виконання практичного завдання; 3) перевірка виконаних учасниками іспиту практичних завдань; 4) вирішення питання щодо зошитів для виконання практичного завдання, які не вдалося розпізнати (комп`ютерним обладнанням не розпізнано код, не читається текст тощо (за наявності); 5) розгляд протоколів реєстрації порушень та ухвалення відповідного рішення про врахування чи неврахування таких порушень при встановленні результатів практичного завдання (за наявності); 6) встановлення мінімально допустимого бала та результатів виконання практичного завдання, їх оприлюднення; 7) визначення та оприлюднення переліку учасників іспиту, які отримали мінімально допустимий і більший бал.

9. Перевірка та встановлення результатів виконаного учасником іспиту практичного завдання здійснюється членами Комісії, які забезпечують проведення відповідного кваліфікаційного оцінювання.

10. Розподіл виконаних учасниками іспиту практичних завдань для перевірки колегіями здійснюється з використанням спеціального програмного комплексу.

11. Перевірка виконаного учасниками іспиту практичного завдання полягає у встановленні його відповідності показникам методики оцінювання його результатів.

Зошит для виконання практичного завдання учасника іспиту, який відмовився від його виконання, перевірці не підлягає.

12. Встановлення результатів виконаного учасником іспиту практичного завдання здійснюється членами Комісії, після чого шляхом визначення середнього арифметичного виводиться остаточна оцінка учасника іспиту за практичне завдання.

Оцінка за практичне завдання виводиться шляхом округлення до наближеного цілого числа або числа з коефіцієнтом 0,5.

13. Результати виконання практичного завдання оприлюднюються на офіційному веб-сайті Комісії не пізніше наступного робочого дня після їх встановлення.

17. Максимальна кількість балів, яку може отримати учасник іспиту за результатами виконання практичного завдання - 120 балів.

58. Таким чином, Комісія в межах повноважень наданих законом, з метою забезпечення проведення конкурсних процедур, затвердила Положення про порядок та методологію кваліфікаційного оцінювання, показники відповідності критеріям кваліфікаційного оцінювання та засоби їх встановлення та Порядок проведення іспиту та методику встановлення його результатів у процедурі кваліфікаційного оцінювання.

59. Такі Положення №143 та Порядок №144, серед іншого, передбачають методологію кваліфікаційного оцінювання, критерії, відповідність яким встановлюється в ході оцінювання, показники відповідності таким критеріям та засоби їх встановлення.

60. Також Положення №143 та Порядок №144 врегульовують порядок виконання практичного завдання та його перевірки, встановлюють бали за практичне завдання в межах їх мінімальної та максимальної величини, а також показники, за якими здійснюється оцінювання практичних навичок осіб, які проходять оцінювання.

61. Позивач стверджує, що оскаржуване рішення від 07.06.2018 в частині затвердження результату іспиту за виконання практичного завдання в 57 балів не містить критеріїв та мотивів їх виставлення.

62. Відповідач пояснював, що саме в процесі перевірки практичного завдання членами комісії виявляється його відповідність критеріям, які містяться у Положенні №143 та Порядку №144.

63. Оцінюючи доводи та заперечення сторін, суд бере до уваги, що оцінка практичного завдання проводилась трьома членами Комісії незалежно один від одного. Завдання, що перевірялось, було деперсоніфіковано (кодовано), що унеможливлювало розкриття автора.

64. Крім того, перевірка здійснювалася членами комісії через особисті електронні кабінети, де для перевірки надаються скановані роботи без її титульної сторінки. Таким чином членам Комісії, які здійснюють перевірку практичного завдання не відомі ні прізвище її автора, ні його індивідуальний код.

65. Отже, немає підстав стверджувати про вплив будь-яких суб`єктивних чинників під час оцінки практичного завдання.

66. Суд враховує, що оцінки, виставлені кожним членом Комісії, хоч і різняться між собою, однак не настільки, щоб були підстави вважати їх свавільними.

67. Посилання позивача на Висновок експерта за результатами проведення судової лінгвістичної (семантико-текстуальної) експертизи №18640 та Висновок фахівця у галузі права, доктора юридичних наук, професора, професора кафедри адміністративного та митного права Університету митних справ та фінансів, як такі, що підтверджують протилежну до відповідача позицію, Суд розцінює як такі, що не можуть свідчити про протиправність дій та рішень відповідача під час перевірки та виставлення балів за виконане позивачем практичне завдання.

68. У той же час, незгода позивача з виставленими балами за виконане ним в рамках конкурсу практичне завдання не може свідчити про протиправність дій та рішень відповідача під час оцінювання його роботи.

69. При цьому у відповідності до пункту 1 глави 6 розділу II Положення встановлення відповідності судді критеріям кваліфікаційного оцінювання здійснюється членами Комісії за їх внутрішнім переконанням відповідно до результатів кваліфікаційного оцінювання. Показники відповідності судді критеріям кваліфікаційного оцінювання досліджуються окремо один від одного та у сукупності.

70. Перевірка виконаного учасниками іспиту практичного завдання полягає у встановленні його відповідності показникам методики оцінювання його результатів (пункт 11 розділу V Порядку).

71. Відтак, визначення конкретної кількості балів, з урахуванням вимог Закону, Положення і Порядку, належить до дискреційних повноважень Вищої кваліфікаційної комісії суддів України як постійно діючого органу у системі правосуддя України.

72. Велика Палата Верховного Суду у своїх рішеннях неодноразово висловлювала правову позицію з приводу меж судового розсуду при наданні юридичної оцінки діям та рішенням ВККС під час вирішення цим органом питання відповідності судді (кандидата на посаду судді) визначеним у законі критеріям у ході кваліфікаційного оцінювання (зокрема, постанови від 27 березня, 25 квітня, 12 та 26 червня, 18 вересня 2018 року, 11 червня 2019 року у справах № П/800/409/17, № 800/328/17, № 800/248/17, № 800/264/17, № 800/354/17, № 9901/738/18 відповідно).

73. Зокрема, Велика Палата Верховного Суду акцентувала увагу на тому, що установлена легітимна мета дій Комісії щодо з`ясування відповідності судді критеріям кваліфікаційного оцінювання здійснюється членами ВККС за їх внутрішнім переконанням відповідно до результатів кваліфікаційного оцінювання.

74. Вмотивованість кожного критерію та його елементів з урахуванням внутрішнього переконання кожного члена Комісії і ВККС в цілому закон не передбачає, оскільки це є способом прийняття рішення, тобто способом реалізації владних управлінських функцій.

75. Згідно з Рекомендацією Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 державам-членам стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень як дискреційне повноваження слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обрати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за певних обставин.

76. Дискреційні повноваження в більш вузькому розумінні - це можливість діяти за власним розсудом, в межах закону, можливість застосувати норми закону та вчинити конкретні дії (або дію) серед інших, кожні з яких окремо є відносно правильними (законними).

77. Оцінка критеріїв компетентності, професійної етики та доброчесності, яка має на меті визначення здатності судді (кандидата на посаду судді) здійснювати правосуддя у відповідному суді, покладена на членів ВККС і ґрунтується на засадах рівноправності та співпричетності у прийнятті рішення. Повноваження Комісії стосовно кваліфікаційного оцінювання кандидата на посаду судді є дискреційними та виключною компетенцією його як уповноваженого колегіального органу, постійно діючого у вітчизняній системі судоустрою.

78. Методика оцінки кожного окремо з наведених вище критеріїв описана у Положенні. Тому стверджувати про її відсутність чи незрозумілість не можна. Водночас, хоч і Положення не містить точних і чітких критеріїв оцінювання за різними показниками, проте це не є підставою вважати, що оцінки Комісія виставляє свавільно. Вмотивованість кожного критерію та його елементів визначається з урахуванням внутрішнього переконання кожного члена Комісії і Комісії в цілому. Тільки такий спосіб прийняття рішення щодо оцінки критерії передбачає Положення.

79. В умовах, коли Положенням визначено лише на основі яких даних визначається критерій та максимальну межу оцінки, тобто як точно оцінюються дані, а особливо коли йдеться про оцінку таких загальних категорій як "компетентність" оцінювання завжди має суб`єктивний характер. За таких обставин вирішальним є особисте переконання кожного члена ВККС, яке зрештою і визначає характер їх оцінки.

80. Відтак те, що члени ВККС оцінюють виконане суддею анонімне практичне завдання шляхом його перевірки за внутрішнім переконанням на відповідність цього завдання показникам методики, само по собі не свідчить про протиправність, дискримінацію чи свавілля.

81. Отже, доводи позивача, пов`язані з незаконністю рішення ВККС України від 07.06.2018 №127/зп-18 в частині затвердження результату іспиту ОСОБА_1 за виконання практичного завдання - 57 балів у зв`язку з відсутністю будь-яких даних щодо кожного критеріїв вмотивованості, об`єктивності Суд відхиляє.

82. Рішення Комісії від 21.12.2018 № 1986/ко-18, яким суддю ОСОБА_1 визнано такою, що не склала іспит, відмовлено їй у допуску до другого етапу кваліфікаційного оцінювання на відповідність займаній посаді «Дослідження досьє та проведення співбесіди», визнано такою, що не відповідає займаній посаді та внесення до Вищої ради правосуддя подання з рекомендацією про звільнення судді з посади, є похідним від рішення ВККС України від 07.06.2018 №127/зп-18. Відповідно підстав для визнання його протиправним та скасування також не має.

83. Суд з власної ініціативи досліджував повноваження колегії, яка ухвалила це рішення, і погодився з доводами Комісії, що склад колегії, призначеної рішенням Комісії від 17.05.2018 № 111/зп-18 для дослідження досьє і проведення співбесід, може визначати, що суддя не склала іспит, і відмовити у допуску до другого етапу кваліфікаційного оцінювання на відповідність займаній посаді «Дослідження досьє та проведення співбесіди».

84. За правилами статті 139 КАС України понесені позивачем витрати у виді судового збору за подання цього позову відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 241-246, 262, 266 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Великої Палати Верховного Суду та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після набрання законної сили рішенням Великої Палати Верховного Суду за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 21.12.2019.

Суддя-доповідач Кравчук В.М.

Суддя Гімон М.М.

Суддя Єзеров А.А.

Суддя Коваленко Н.В.

Суддя Стародуб О.П.