Справа № 804/4357/17
Суддя: Князєв Всеволод Сергійович
Дата ухвалення: 2019-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

18 грудня 2019 року

м. Київ

Справа № 804/4357/17

Провадження №11-1145апп19

Велика Палата Верховного Суду у складі:

судді-доповідача Князєва В. С.,

суддів: Антонюк Н. О., Анцупової Т. О., Бакуліної С. В., Британчука В. В., Власова Ю. Л., Гриціва М. І., Гудими Д. А., Єленіної Ж. М., Золотнікова О. С., Кібенко О. Р., Лобойка Л. М., Лященко Н. П., Прокопенка О. Б., Рогач Л. І., Ткачука О. С., Уркевича В. Ю., Яновської О. Г.

перевірила наявність підстав для прийняття до провадження справи за позовом ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 23 листопада

2017 року,

УСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Державної фіскальної служби України, у якому просила стягнути з відповідача суми:

- страхового відшкодування в розмірі 66 654 гривень;

- інфляційних збитків від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів в розмірі 127 975,68 гривень;

- 3 % річних компенсацій за користування чужими грошовими коштами в розмірі 30 794,09 гривень;

- 106 000 гривень компенсації за понесені моральні страждання.

Дніпропетровський окружний адміністративний суд постановою від 28 липня

2017 року позов задовольнив частково.

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд ухвалою від 23 листопада

2017 року ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 липня 2017 року скасував та закрив провадження у справі.

Судове рішення мотивовано тим, що спір у цій справі не є публічно-правовим, оскільки позивачкою заявлено вимоги щодо стягнення страхового відшкодування за відповідними договорами та пов`язаних із ним виплат відповідності до статей 23, 536, 625 Цивільного кодексу України, тому за приписами статті 15 Цивільного процесуального кодексу України справа має бути розглянута за правилами цивільного судочинства.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_1 подала касаційну скаргу, в якій посилається на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції. Зазначає, зокрема, що спір підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства, оскільки його предметом фактично є протиправна бездіяльність відповідача як суб`єкта владних повноважень.

Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду ухвалою

від 15 січня 2018 року відкрив касаційне провадження у цій справі, а ухвалою

від 16 жовтня 2019 року призначив її до розгляду.

Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду ухвалою

від 17 жовтня 2019 року справу за позовом ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії передав на розгляд Великої Палати Верховного Суду на підставі частини шостої статті 346 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини шостої статті 346 Кодексу адміністративного судочинства України справа підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду у всіх випадках, коли учасник справи оскаржує судове рішення з підстав порушення правил предметної юрисдикції.

Ураховуючи, що в касаційній скарзі порушено питання про скасування судового рішення, зокрема, з підстав порушення правил предметної юрисдикції, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про наявність правових підстав для прийняття цієї справи до розгляду.

Згідно з частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року однією з істотних гарантій справедливого судового розгляду є публічний судовий розгляд.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 26 травня 1988 року в справі «Екбатані проти Швеції» зазначив, що якщо розгляд справи у суді першої інстанції був публічним, відсутність «публічності» при розгляді справи у другій та третій інстанціях може бути виправданою особливостями процедури по цій справі. Якщо скарга стосується виключно питання права, залишаючи осторонь фактичні обставини справи, то вимоги статті 6 Конвенції можуть бути дотримані і тоді, коли заявнику не було надано можливості бути заслуханим у апеляційному чи касаційному суді особисто.

Зокрема, як зазначив Європейський суд з прав людини, це стосується суду тієї інстанції, перед яким не ставиться завдання встановлення фактичних обставин, а лише перевірка правильності застосування норм права.

Відповідно до частини першої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що суди першої та апеляційної інстанцій розглядали цю справу у відкритому судовому засіданні за участю сторін у справі, тобто відбувся її публічний розгляд.

За приписами пункту 10 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України письмове провадження - це розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

З огляду на викладене Велика Палата Верховного Суду, враховуючи практику Європейського суду з прав людини як джерело права, дійшла висновку про можливість здійснення розгляду цієї справи в порядку письмового провадження за наявними в ній матеріалами без виклику учасників справи.

Разом з тим, Велика Палата Верховного Суду вважає за необхідне поінформувати учасників справи про розгляд їх справи шляхом надіслання копій цієї ухвали.

Ураховуючи викладене та керуючись статтями 345, 346 Кодексу адміністративного судочинства України, Велика Палата Верховного Суду

УХВАЛИЛА :

1. Прийняти до розгляду справу за позовом ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 23 листопада 2017 року.

2. Призначити справу до розгляду Великою Палатою Верховного Суду в порядку письмового провадження без виклику учасників справи на 25 березня 2020 року у приміщенні Верховного Суду за адресою: м. Київ, вул. Пилипа Орлика, 8.

3. Копії цієї ухвали надіслати учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В. С. Князєв
Судді:
Н. О. Антонюк О. Р. Кібенко
Т. О. Анцупова Л. М. Лобойко
С. В. Бакуліна Н. П. Лященко
В. В. Британчук О. Б. Прокопенко
Ю. Л. Власов Л. І. Рогач
М. І. Гриців О. С. Ткачук
Д. А. Гудима В. Ю. Уркевич
Ж. М. Єленіна О. Г. Яновська
О. С. Золотніков