Справа № 750/2414/17
Суддя: Мартинюк Н.М.
Дата ухвалення: 2019-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

26 грудня 2019 року

Київ

справа №750/2414/17

адміністративне провадження №К/9901/35315/19

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Мартинюк Н.М., перевіривши касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на рішення Деснянського районного суду міста Чернігова від 24 липня 2019 року і постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 листопада 2019 року у справі за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області до Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_1 , про визнання незаконною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (далі - «ГУ ПФУ в Чернігівській області») звернулося в суд з позовом до Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, третя особа: ОСОБА_1 , в якому просило:

- визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця від 10 лютого 2017 року ВП №53388624 в частині пункту 3 щодо стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 12800,00 грн;

- зобов`язати відповідача закінчити згідно з пункту 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження від 10 лютого 2017 року ВП № 53388624.

Рішенням Деснянського районного суду міста Чернігова від 12 червня 2017 року, залишеним без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 26 липня 2017 року, у задоволенні позову було відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 10 квітня 2019 року ці судові рішення скасовано і направлено справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалюючи зазначену постанову, Верховний Суд погодився з висновками судів щодо правомірності визначення у постанові про відкриття виконавчого провадження питання про стягнення виконавчого збору, однак щодо вирішення позовних вимог в іншій частині зазначив, що суди не перевірили наявність підстав для закінчення виконавчого провадження з огляду на обставини, зазначені позивачем.

За результатами нового розгляду цієї справи рішенням Деснянського районного суду міста Чернігова від 24 липня 2019 року в задоволенні позову було відмовлено.

Це рішення Шостий апеляційний адміністративний суд своєю постановою від 13 листопада 2019 року залишив без змін.

В своїй касаційній скарзі ГУ ПФУ в Чернігівській області просить скасувати рішення Деснянського районного суду міста Чернігова від 24 липня 2019 року і постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 листопада 2019 року та постановити нове судове рішення, яким задовольнити позов.

Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам процесуального закону, Верховний Суд вважає за необхідне залишити її без руху.

Згідно з частиною четвертою статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - «КАС України») до касаційної скарги додається документ про сплату судового збору.

Проте, матеріали касаційної скарги, що надійшли до суду, не містять документа про сплату судового збору. Натомість, скаржник просить врахувати майновий стан ГУ ПФУ в Чернігівській області і відстрочити сплату судового збору.

Частиною першою статті 133 КАС України передбачено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Умови, за яких суд може звільнити повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк та перелік суб`єктів, до яких такі умови застосовуються, визначені статтею 8 Закону України "Про судовий збір".

Так, суд може відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Частиною другою цієї ж статті закріплено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Вищезазначені умови, за наявності яких можливо було б відстрочити сплату судового збору у скаржника відсутні.

Відповідно до статей 1 та 2 Закону України "Про судовий збір", судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом; судовий збір включається до складу судових витрат; платники судового збору - це громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення.

Крім того, суд враховує положення пункту 1 частини другої статті 129 Конституції України, згідно з яким однією з основних засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом. У зв`язку з цим обставини, пов`язані з фінансуванням суб`єкта владних повноважень з Державного бюджету України не можуть вважатися достатньою підставою для відстрочення або звільнення від сплати судового збору.

Верховний Суд вважає за необхідне звернути увагу на практику Європейського суду з прав людини, за якою вимога сплатити судовий збір не порушує право заявників на доступ до правосуддя. У справі "Шишков проти Росії" ("Shishkov v. Russia", заява № 26746/05, п. 108-112) Європейський суд з прав людини нагадує, що право на доступ до суду не є абсолютним та може бути обмеженим; це допускається, оскільки право доступу за своєю природою вимагає державного регулювання, що може змінюватися в часі та на місці відповідно до потреб та ресурсів громади та окремих осіб ("Ashingdane v. the United Kingdom", Заява № 8225/78, п. 57).

З урахуванням викладеного, Верховний Суд прийшов до висновку про неможливість задоволення клопотання скаржника про відстрочення судового збору.

Підпунктом 3 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що за подання касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

За змістом підпункту першого пункту 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до адміністративного суду позову немайнового характеру, який подано суб`єктом владних повноважень, юридичною особою або фізичною особою-підприємцем становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як вбачається з матеріалів касаційної скарги, позов у цій справі заявлено у 2017 році суб`єктом владних повноважень щодо однієї немайнової вимоги і однієї похідної від неї вимоги.

Згідно зі статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» станом на 1 січня 2017 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становив 1600 грн.

Виходячи з цього, ГУ ПФУ в Чернігівській області за подання касаційної скарги на судові рішення у спорі з однією вимогою немайнового характеру має сплатити 3 200 грн (1600 грн х 200%).

Реквізити для сплати судового збору:

УК у Печерському районі/Печерський район/22030102;

код отримувача ;

банк отримувача - Казначейство України (ЕАП)

код банку отримувача: 899998;

номер рахунку отримувача (стандарт IBAN) - UA7026007;

код класифікації доходів бюджету: 22030102 "Судовий збір (Верховний Суд, 055)";

призначення платежу: "*;101; _____ (код ЄДРПОУ/реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи або серія та номер паспорта громадянина України в установлених законом випадках); судовий збір, за позовом _____ (ПІБ/назва), Верховний Суд (Касаційний адміністративний суд)";

символ звітності банку: 207.

Згідно з частиною четвертою статті 330 КАС України до касаційної скарги додаються її копії відповідно до кількості учасників справи.

Натомість, Верховний Суд встановив, що у цій справі є чотири учасники, а скаржник надав три екземпляри касаційної скарги.

Отже, касаційна скарга не відповідає вимогам статті 330 КАС України, а тому суд дійшов висновку про залишення її без руху зі встановленням особі, яка її подала, строку для надання документа про сплату судового збору і ще однієї копії касаційної скарги.

Керуючись статтями 248, 330, 332 КАС України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про відстрочення сплати судового збору відмовити.

Касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на рішення Деснянського районного суду міста Чернігова від 24 липня 2019 року і постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 листопада 2019 року у справі за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області до Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_1 , про визнання незаконною та скасування постанови залишити без руху.

Надати особі, яка подала касаційну скаргу, строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги, зазначених у мотивувальній частині ухвали.

Роз`яснити, що в разі невиконання вимог цієї ухвали у встановлений судом строк касаційна скарга буде повернута особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і не може бути оскаржена.

…………………………….

Н.М. Мартинюк,

Суддя Верховного Суду