Справа № 240/10666/19
Суддя: Франовська К.С.
Дата ухвалення: 2019-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/10666/19

Головуючий у 1-й інстанції: Семенюк М.М.

Суддя-доповідач: Франовська К.С.

26 грудня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Франовської К.С.

суддів: Кузьменко Л.В. Совгири Д. І.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання неправомірними дій, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2019 року ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання неправомірною відмови в призначенні пенсії за віком за Законом України "Про державну службу "№ 889-VIII та просила зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити їй пенсію за віком за цим Законом, із заробітної плати, зазначеної у довідці № 5251/36/6.2/2019/12831, виданій 12.07.2019 Головним територіальним управлінням юстиції у Житомирській області. Позов мотивований тим, що відповідач протиправно відмовив у призначенні їй пенсії, хоча вона має всі умови, оскільки досягла загальновстановленого пенсійного віку, передбаченого ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", має 38 років та 7 місяців страхового стажу, в тому числі 20 років і 1 день на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених ст.25 Закону № 3723-ХІІ, а тому вважає, що має право на пенсію за віком відповідно до п.12 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VІІІ.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2019 року у позові ОСОБА_1 відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням, його оскаржила позивач, яка покликаючись на те, що вказане рішення є незаконним та прийнятим з порушенням норм матеріального і процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, просить його скасувати та прийняти нове судове рішення про задоволення позову.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що суд першої інстанції не врахував того, що правовідносини врегульовані п. 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VІІІ яким визначено, що для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Оскільки на момент звернення із заявою про призначення пенсії за віком вона досягла 60 років, має страховий стаж 36 років та стаж державної служби 20 років 1 день, то у відповідача не було підстав для відмови у призначенні пенсії відповідно до п. 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VІІІ .

Відзив на апеляційну скаргу поданий не був. Відповідно до ч. 4 ст. 304 КАС України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Відповідно до статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, ОСОБА_1 з 01.08.2013 р. ОСОБА_1 звільнена з посади заступника начальника реєстраційної служби - начальника відділу державної реєстрації актів цивільного стану , яку вона обіймала у Головному управлінні юстиції у Житомирській області у зв`язку з виходом на пенсію, що підтверджено копією долученої до справи трудової книжки.

На момент виходу на пенсію, ОСОБА_1 мала 20 років та один день стажу державної служби та 36 років 28 днів страхового стажу.

З 07.08.2013 року ОСОБА_1 призначена пенсія по інвалідності на підставі Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723-ХІІ.

Після досягнення віку 60 років ( 11 березня 2019 року ), у липні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до відповідача із заявою про призначення їй пенсії за віком, та просила здійснити відповідне перерахування розміру пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу" № 889-VIIІ від 10.12.2015 на підставі довідки Головного територіального управління юстиції у Житомирській області № 5251/36/6.2/2019/12831 від 12.07.2019 року про заробітну плату за прирівняною посадою (а.с. 17).

Листом від 02.08.2019 № Р-3146 (а.с. 18) відповідач повідомив позивача про те, що пенсія державним службовцям відповідно до пунктів 10 і 12 розділу XI "Прикінцевих та перехідних положень" Закону № 889-VІІІ призначається при умові, якщо до набрання чинності Законом № 889-VІІІ не призначалася пенсія відповідно до Закону №3723-ХІІ; особам, яким було призначено пенсію відповідно до ст.37 Закону № 3723-ХІІ, пенсії відповідно до пунктів 10 і 12 розділу XI "Прикінцевих та перехідних положень" Закону № 889-VІІІ не призначаються.

Відтак, пенсійний орган відмовив ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком за нормами Закону України "Про державну службу".

Не погоджуючись з такою відмовою відповідача, позивач звернулася до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення про відмову у позові, суд першої інстанції мотивував його тим, що позивач просила призначити їй пенсію за віком по Закону України № 889-VIII, із заробітної плати, зазначеної у довідці № 5251/36/6.2/2019/12831, виданій 12.07.2019 Головним територіальним управлінням юстиції у Житомирській області (а.с.19), в якій вказаний розмір заробітної плати станом на 12.07.2019 за прирівняною посадою заступника начальника реєстраційної служби - начальника відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Житомирській області, з якої в 2013 році було звільнено ОСОБА_1 , тобто фактично просить перерахувати їй пенсію у зв`язку із підвищенням посадових окладів.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що Законом України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 № 889, не передбачено можливість здійснення перерахунків уже призначених пенсій державним службовцям, тому в задоволенні позову суд відмовив.

При цьому суд зазначив, що позивач має право на отримання пенсії за віком з урахуванням ст. 90 Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 № 889, тобто відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та перевіряючи рішення суду першої інстанції на предмет законності та обґрунтованості, колегія суддів апеляційного суду враховує таке.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до ч. 1 ст. 9 вказаного Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно з ч. 1 ст. 10 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Положеннями ч. 3 ст. 45 зазначеного Закону передбачено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Зазначені норми права у своїй сукупності вказують на те, що ч. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачений порядок переведення з одного виду пенсії, передбаченої саме цим Законом, на інший.

Відповідач у відмові вказує, що оскільки позивачу вже призначалась пенсія відповідно до Закону України «Про державну службу» № 3723-XII від 16.12.1993, то в Управління відсутні підстави для переведення позивача на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» № 889-VII від 10.12.2015.

Відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ від 19.12.1993 (далі - Закон № 3723-ХІІ від 19.12.1993) на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

01 травня 2016 року набув чинності Закон України від 10.12.2015 № 889-VIII «Про державну службу», згідно з частиною другою Прикінцевих та перехідних положень якого визнано такими, що втратили чинність, зокрема, Закон України «Про державну службу» № 3723-ХІІ, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону № 3723-ХІІ на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абз. 1 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Аналіз цієї норми дає підстави вважати, що необхідною умовою для наявності у осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, права на пенсію відповідно до згаданої статті є досягнення такими особами певного віку та наявність страхового стажу, передбаченого абз. 1 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Для жінок зазначений вік визначається ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та становить 60 років.

Тобто, до 01.05.2016 (дата набрання чинності Законом № 889-VIII) право на пенсію державного службовця мали особи, які:

а) досягли певного віку та мають передбачений законодавством страховий стаж;

б) мали стаж державної служби не менш як 10 років, та на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців; а також особи, які мали не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Після 01.05.2016, відповідно до ст. 90 Закону № 889-VIII пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

При цьому законодавець визначив певні умови, за дотримання яких у осіб зберігається право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-ХІІ.

Так, відповідно до п. 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст. 25 Закону №3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 попереднього Закону у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Згідно з п. 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених ст. 25 Закону № 3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-ХІІ в порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Отже, Прикінцевими та перехідними положеннями Закону № 889-VIII передбачено, що за наявності у особи станом на 01.05.2016 певного стажу держслужби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років стажу держслужби незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 на держслужбі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону №3723-ХІІ, але за певної додаткової умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Водночас, для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, ст. 37 Закону № 3723-ХІІ передбачає додаткові умови для наявності права на призначення пенсії державного службовця: певний вік і страховий стаж.

Аналізуючи зазначені норми чинного законодавства, суд приходить до висновку, що обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону №3723-ХІІ після 01.05.2016 є дотримання сукупності вимог, визначених ч. 1 ст. 37 Закону № 3723-ХІІ і Прикінцевих та перехідних положень Закону, а саме щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.

Відтак, як вже зазначалось, після 01.05.2016 (дата набрання чинності Законом України від 10.12.2015 № 899 «Про державну службу») зберігають право на призначення пенсії державного службовця відповідно до ст. 37 Закону № 3723-ХІІ лише ті особи, які мають стаж державної служби, визначений п.п. 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України № 889-VIII, та мають передбачені ч. 1 ст. 37 Закону № 3723-ХІІ вік і страховий стаж.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права висловлена у постанові Верховного Суду від 10.07.2018 у справі № 591/6970/16-а.

Виходячи з системного аналізу положень Закону № 889-VIII та статті 37 Закону № 3723-ХІІ, із набранням чинності Законом № 889-VIII державні службовці втратили право на призначення спеціальних пенсії та отримали право на призначення пенсій на загальних підставах, тобто відповідно до положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Разом із цим, законодавцем передбачено виключення для тих осіб, які станом на 01.05.2016 мають не менш як 20 років стажу на посадах державної служби, незалежно від того, чи займали такі особи станом на 01.05.2016 посади державної служби. Для такої категорії осіб збережено право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ у розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок (страхові внески).

Як встановлено судом та підтверджено трудовою книжкою позивача, її страховий стаж становить 36 років 28 днів, а стаж державної служби 20 років 1 день.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги, що позивач має право на призначення пенсії з урахуванням положень пункту 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII та статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-XII, тому рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від про відмову у призначенні позивачу пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» є протиправним.

Разом із тим, щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії шляхом переведення з пенсії по інвалідності, що призначена за Законом України "Про державну службу", на пенсію за віком з урахуванням особливостей, встановлених пунктом 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII та статтею 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-XII колегія суддів зазначає наступне.

Так, особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Кожна наступна зміна виду пенсії є переведенням або переходом з одного виду пенсії на інший, а не новим її призначенням чи перерахунком, оскільки в практиці застосування пенсійного законодавства не існує поняття другого, третього, подальшого або іншого призначення пенсії. Законодавець оперує лише поняттям призначення пенсії, яким є первинне її призначення та поняттям переведення пенсії з виду на вид, яким є всі подальші зміни виду пенсії.

Перерахунок пенсії, за своїм змістом є зміною розміру одного і того ж виду пенсії, у зв`язку із зміною показника, що був базою для визначення розміру пенсії (заробітної плати, грошового забезпечення тощо), чи з інших підстав, передбачених чинним законодавством.

Спірні правовідносини стосуються саме переведення позивача з одного виду пенсії, по інвалідності, на інший вид - пенсію за віком, хоча і в межах одного і того ж закону.

Вказані види пенсії відрізняються підставами їх призначення та механізмами визначення їх розміру, з чого слідує, що спірні правовідносини не стосуються перерахунку одного і того ж виду пенсії.

З цих же підстав неможливо погодитись з доводами пенсійного органу про відсутність у ОСОБА_1 права на пенсію за віком за Законом України "Про державну службу", з підстав, що за цим Законом ій вже призначена пенсія по інвалідності.

Зважаючи на зміст спірних правовідносин, фактичні обставини справи, у даному випадку спірні правовідносини стосуються переведення позивача на інший вид пенсії, ніж той, що вона отримувала раніше, тому порушені права позивача підлягають захисту шляхом зобов`язання відповідача перевести позивача з одного виду пенсії на інший.

Що стосується порядку обчислення пенсії за віком, то суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

При цьому:

посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених на день звернення за призначенням пенсії за останньою займаною посадою державної служби (або прирівняною до неї у разі відсутності у державному органі відповідних посад державної служби);

розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за будь-які 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв починаючи з 1 травня 2016 року. Середньомісячна сума зазначених виплат за 60 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми цих виплат на 60. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні;

у разі коли в осіб, які звернулися за призначенням пенсії, станом на дату звернення немає 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією починаючи з 1 травня 2016 р., середньомісячна сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається за наявні місяці роботи починаючи з 1 травня 2016 р.;

матеріальна допомога та виплати, які нараховуються за період, що перевищує календарний місяць, враховуються в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді.

У разі, якщо особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, на момент виходу на пенсію не перебувають на державній службі, розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається в середніх розмірах відносно визначених законодавством таких виплат за місяць, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії, за відповідною (прирівняною) посадою (посадами) за останнім місцем роботи на державній службі.

Пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права.

Відтак, подана позивачем до заяви про переведення на інший вид пенсії довідка Головного територіального управління юстиції у Житомирській області № 5251/36/6.2/2019/12831 від 12.07.2019 року про заробітну плату за прирівняною посадою заступника начальника управління державної реєстрації-начальника відділу державної реєстрації актів цивільного стану , яку позивач обіймала у Головному управлінні юстиції у Житомирській області на дату звільнення 01.08.2013 року у зв`язку з виходом на пенсію, наведеним вимогам закону не суперечить і є обов`язковою при розгляді питання призначення пенсії за наведеним законодавством.

Крім того, зміст даної довідки та складові заробітної плати не були підставою відмови пенсійним органом у переведенні ОСОБА_1 на інший вид пенсії.

Згідно ч.1 ст.317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Отже, з урахуванням наведеного , колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги є суттєвими і дають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, через що оскаржуване рішення підлягає скасуванню з прийняттям постанови про задоволення позову.

Одночасно слід зазначити, що в контексті положень п.6 ч.6 ст.12 КАС України дана справа відноситься до категорій справ незначної складності, а тому відповідно до п.2 ч.5 ст.328 цього Кодексу судове рішення за результатами її розгляду судом апеляційної інстанції в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити .

Рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2019 року скасувати.

Прийняти постанову, якою позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області, викладену у листі від 02.08.2019 № Р-3146 щодо переведення ОСОБА_1 з пенсії по інвалідності на пенсію за віком за нормами Закону України " Про державну службу".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Житомирській області перевести ОСОБА_1 з пенсії по інвалідності на пенсію за віком, за нормами Закону України «Про державну службу» з 16 липня 2019 року на підставах і у порядку згідно чинного законодавства.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Постанова суду складена в повному обсязі 26 грудня 2019 року.

Головуючий Франовська К.С.

Судді Кузьменко Л.В. Совгира Д. І.