Справа № 810/4888/18
Суддя: Кушнова А.О.
Дата ухвалення: 2019-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 грудня 2019 року справа № 810/4888/18
Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кушнової А.О., за участю секретаря судового засідання Сакевич Ж.В., розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправною та скасування відмови та зобов`язання вчинити певні дії

Суть спору: до Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, у якому позивач просить:

- визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо відмови позивачу в перерахунку та виплаті пенсії з врахуванням отриманих у складі грошового забезпечення: щомісячної додаткової грошової винагороди, грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, які ОСОБА_1 отримував під час проходження військової служби та з яких здійснювалося нарахування та сплата страхових внесків;

- зобов`язати Головне управління Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області здійснити перерахунок з 31.05.2018 призначеної позивачу пенсії відповідно до ч.3 ст.43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" з врахуванням отриманих ОСОБА_1 у складі грошового забезпечення: щомісячної додаткової грошової винагороди, грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, які позивач отримував під час проходження військової служби та з яких здійснювалося нарахування та сплата страхових внесків.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач проходив військову службу на посаді старшого авіаційного техніка інженерно-авіаційної служби військової частини НОМЕР_1 , є пенсіонером, який перебуває на обліку у ГУ ПФУ у Київській області як застрахована особа та отримує пенсію за вислугу років в розмірі 70% від грошового забезпечення з 01.01.2018 відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Вказує, що в квітні 2018 року звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії з включенням до розрахунку щомісячної додаткової грошової винагороди, грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, проте ГУ ПФУ у Київській області листом, отриманим позивачем 04.06.2018, йому відмовило.

Вважає, що має право на перерахунок пенсії на день її призначення з врахуванням таких складових грошового забезпечення як щомісячна додаткова грошова винагорода, грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, а відмову позивача провести такий перерахунок вважає протиправною, оскільки в такий спосіб порушується право позивача на гідне державне пенсійне забезпечення.

Відповідач позовні вимоги не визнав, подав до суду відзив на позовну заяву (а.с. 37-38), у якому зазначив, що діяв в межах та на підставі Закону, оскільки відповідно до вимог ч.3 ст.43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01.01.2011 - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

В той же час відповідач вказує, що визначені позивачем додаткові види грошового забезпечення, які останній просив включити до складу грошового забезпечення є одноразовими виплатами, які не мають систематичного характеру, а тому не належать до додаткових видів грошового забезпечення, що враховуються для обчислення пенсії згідно статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 24.09.2018 відкрито спрощене позовне провадження у справі №810/4888/18 з викликом учасників справи та із проведенням судового засідання; запропоновано відповідачу надати відзив на позов та завірені копії документів, на підставі яких позивачу відмовлено у перерахунку пенсії, витребувано докази по справі від сторін, призначене судове засідання.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 15.11.2018 зупинено провадження у справі №810/4888/18 до набрання законної сили судовим рішенням Великої Палати Верховного Суду у справі № 522/2738/17.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 17.07.2019 поновлено провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, про що свідчить паспорт громадянина України серія НОМЕР_2 , виданий Васильківським МВ ГУ МВС України у Київській області 20 квітня 2011 року (а.с. 9).

Позивач з 01.08.1990 по 31.12.2017 проходив військову службу у Збройних Силах України, про що свідчить копія трудової книжки НОМЕР_3 (а.с. 43).

Наказом Командира Повітряного Командування ЦЕНТР - заступника Командувача Повітряних Сил Збройних Сил України від 21.12.2017 № 90 звільнено з військової служби у запас за пунктом а (у зв`язку з закінченням строку контракту) старшого лейтенанта ОСОБА_1 , старшого авіаційного техніка інженерно-авіаційної служби авіаційної ескадрильї 40 бригади тактичної авіації. Вислуга років у ЗС календарна 27 років 04 місяця, пільгова немає (а.с. 10).

Позивач є пенсіонером за вислугою років, про що свідчить пенсійне посвідчення № НОМЕР_4 та перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Київській області і з 01.01.2018, отримує пенсію відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб у розмірі 4552,99 грн., про що свідчить довідка від 16.10.2018 № 477/С-8 (а.с. 25).

Протоколом за пенсійною справою від 01.01.2018 призначено позивачу пенсію в розмірі 4149,98 грн., грошове забезпечення для обчислення пенсії: посадовий оклад 850,00 грн.; оклад за військове звання 115,00 грн.; процентна надбавка за вислугу років 40% 386,00 грн.; середньомісячна сума додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці у розмірі 4577,54 грн., у т.ч. робота з таємними виробами, носіями, документами 10 %; ОУС 15 %; льотчик 1 класу 8 %; надбавка за особливо важливі завдання 50 %; премія 450 %; основний розмір пенсії 70 % грошового забезпечення (вислуга 27 років) у сумі 4149,98 грн. (а.с. 28).

Розмір грошового забезпечення, з якого була призначена пенсія, визначався згідно довідки військової частини НОМЕР_1 про грошове забезпечення від 05.01.2018 № 13 (а.с. 31-32), довідки військової частини НОМЕР_1 про додаткові види грошового забезпечення для обчислення пенсії від 05.01.2018 № 12 (а.с. 33); грошового атестату серія ЗУ № 299143 (а.с. 12).

Позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України з заявою без дати без номеру про здійснення перерахунку пенсії та включення до розрахунку грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації, одноразової грошової винагороди при звільненні з військової служби, які позивач отримував під час проходження військової служби та з яких здійснювалося нарахування та сплата страхових внесків (а.с. 17).

Листом від 31.05.2018 № 1678/С-01 Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області відмовлено позивачу в здійсненні перерахунку пенсії (а.с. 34-35).

Позивач отримав лист від 31.05.2018 № 1678/С-01 Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області 04.06.2018, про що свідчить його власноручний підпис на даному листі (а.с. 35).

Як вбачається із матеріалів справи та не заперечується її учасниками, позивачу призначено пенсію за вислугу років, відповідно до статей 12, 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб", у розмірі 70% грошового забезпечення.

На підтвердження обґрунтування позовних вимог позивач надав довідку військової частини НОМЕР_1 від 03.04.2018 № 131 про те, що додаткові види грошового забезпечення за період служби для ОСОБА_1 складали (всього): щомісячна додаткова грошова винагорода 60 % - 85830,00 грн.; грошова допомога на оздоровлення 12306,50 грн.; матеріальна допомога 5028,24 грн. (а.с. 13).

За наданими відповідачем матеріалами пенсійної справи ОСОБА_1 судом встановлено, що довідка від 03.04.2018 № 131 тотожна за складовими та сумами довідці від 05.01.2018 № 13, яка міститься у пенсійній справі і враховувалась під час призначення пенсії заявнику.

Відтак, спір між сторонами виник у зв`язку із відмовою пенсійного органу щодо віднесення щомісячної додаткової грошової винагороди, грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань до складу грошового забезпечення, на підставі якого здійснюється перерахунок раніше призначеної пенсії.

Стосовно віднесення щомісячної додаткової грошової винагороди, грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань до складу грошового забезпечення, на підставі якого здійснюється перерахунок раніше призначеної пенсії суд виходить з наступного.
Частиною першою статті 9 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин; далі - Закон № 2011-ХІІ) встановлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Згідно з частинами другою, третьою статті 9 Закону № 2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Таким чином, до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять чотири види складових: посадовий оклад; оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення, одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Частиною першою статті 15 Закону № 2011-ХІІ визначено, що пенсійне забезпечення військовослужбовців після звільнення їх з військової служби провадиться відповідно до Закону № 2262-ХІІ.

Однією з умов пенсійного забезпечення військовослужбовців є визначення видів грошового забезпечення, які враховуються при обчисленні пенсій.

Так, частиною третьою статті 43 Закону № 2262-ХІІ визначено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (далі - КМУ).

Відповідно до пункту 7 постанови КМУ від 17 липня 1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей", пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Таким чином, Закон № 2262-ХІІ, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення, зокрема осіб, звільнених з військової служби, та має на меті реалізацію цими особами, конституційного права на державне пенсійне забезпечення і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України, передбачає включення до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, лише щомісячні основні види грошового забезпечення, до яких належать: посадовий оклад, оклад за військовим званням, процентна надбавка за вислугу років, а також щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії.

Тобто, при обчисленні пенсії не враховується такий складовий елемент грошового забезпечення як одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних, або тих, що виплачуються раз на місяць.

При цьому, факт сплати єдиного внеску не є безумовною підставою для включення виплати, з якої цей внесок утримано, до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, та має значення лише для включення до цього грошового забезпечення його видів з переліку, визначеного статтею 43 Закону № 2262-ХІІ, який є вичерпним.

Ураховуючи наведене, отримувана ОСОБА_1 згідно з довідкою про види грошового забезпечення від 05.01.2018 № 13 щомісячна додаткова грошова винагорода, з якої щомісяця її виплати утримувався єдиний внесок, має бути включена до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення пенсії, відтак, розмір призначеної позивачу у березні 2018 року пенсії підлягає перерахунку.

Отже, позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії із включенням до складу грошового забезпечення ОСОБА_1 , з якого обчислюється пенсія, щомісячної додаткової грошової винагород, - підлягають задоволенню.

Водночас, за наведених обставин суд дійшов висновку, що грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомоги для вирішення соціально-побутових питань та їх виплата не є щомісячною або такою, що виплачується раз на місяць, а відтак і підстави для їх врахування при обчисленні пенсії відсутні, а тому позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.

Правова позиція щодо відсутності підстав для включення до складу грошового забезпечення грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, одноразових премій, відпускних висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 6 лютого 2019 року у справі № 522/2738/17 (провадження № 11-806апп18), в якій здійснено відступ від правового висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 10 березня 2015 року (№ 21-70а15).

Згідно із частиною п`ятою статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду, тому суд враховує висновок щодо застосування норм права, викладений у вказаній постанові Великої Палати Верховного Суду від 06.02.2019 року по справі № 522/2738/17.

За загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на зазначене та беручи до уваги достатній і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково.

Відповідно до приписів частини 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Проте, вказаною нормою встановлено, що суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У пункті 145 рішення від 15.11.1996 року у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" Європейський суд з прав людини зазначив, що норма статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Отже, "ефективний засіб правого захисту" у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату.

З огляду на зазначене, та враховуючи, що позивач має право на отримання пенсії у розмірі, визначеним із включенням до складу (розміру) грошового забезпечення, з якого призначається (обчислюється) пенсія, щомісячної додаткової грошової винагороди, з 01.01.2018 року, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області здійснити з 01 січня 2018 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки від 05.01.2018 № 13 із включенням до складу (розміру) грошового забезпечення, з якого призначається (обчислюється) пенсія, щомісячної додаткової грошової винагороди.

Згідно ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до п.п. 3, 4, 10 ч. 2 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправним та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно частини 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Частиною першою статті 4 Закону України Про судовий збір №3674-VI від 08.07.2011 передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з пунктом 3 частини другої статті 4 Закону України Про судовий збір за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою встановлюється ставка судового збору 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Положеннями статті 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2018 рік від 07.12.2017 року N 2246-VIII встановлено, що у 2018 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2018 року становить 1762 гривні.

Абзацом 2 частини 3 статті 6 Закону України Про судовий збір визначено, що у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

При цьому, суд звертає увагу позивача на те, що вимога про визнання протиправними акта, дії чи бездіяльності як передумови для застосування інших способів захисту порушеного права (скасувати або визнати нечинним рішення чи окремі його положення, зобов`язати прийняти рішення, вчинити дії чи утриматися від їх вчинення тощо) як наслідків протиправності акта, дій чи бездіяльності є однією вимогою.

Така правова позиція викладена, зокрема в Довідці про аналіз практики застосування адміністративними судами окремих положень Закону України від 08.07.2011 № 3674-VI Про судовий збір у редакції Закону України від 22.05.2015 № 484-VIII Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору, затвердженій Постановою Пленуму Вищого адміністративного суду України від 05.02.2016 №2.

Отже під час звернення до суду із даним позовом позивачу належало сплатити судовий збір у сумі 704,80 грн. (1762х0,4).

Позивачем при поданні позовної заяви було сплачено судовий збір у розмірі 1409,60 грн. згідно квитанцій № від 10.07.2018 на суму 736,40 грн. та № від 11.09.2018 на суму 673,20 грн., тобто в більшому розмірі, ніж встановлено законом (а.с. 2-3).

Приймаючи до уваги, що правило щодо пропорційного стягнення судового збору не поширюється на вимоги немайнового характеру, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягає стягненню судовий збір у сумі 704,80 грн.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 7 Закону України Про судовий збір, питання про повернення з Державного бюджету України судового збору, сплаченого в більшому розмірі, ніж встановлено законом, вирішується за клопотанням особи, що його сплатила.

Беручи до уваги відсутність такого клопотання у матеріалах справи, питання про повернення позивачеві надміру сплаченої суми судового збору у розмірі 704,80 грн. судом під час розподілу судових витрат не вирішується.

Питання про повернення надмірно сплаченої суми судового збору може бути вирішено судом окремо в порядку письмового провадження на підставі поданої позивачем заяви про повергнення надмірно сплаченої суми судового збору.

Керуючись статтями 243-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо відмови позивачу в перерахунку та виплаті пенсії з врахуванням отриманої у складі грошового забезпечення щомісячної додаткової грошової винагороди, яку ОСОБА_1 отримував під час проходження військової служби та з якої здійснювалося нарахування та сплата страхових внесків.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області здійснити з 01 січня 2018 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки військової частини НОМЕР_1 про грошове забезпечення від 05.01.2018 № 13 із включенням до складу (розміру) грошового забезпечення, з якого призначається (обчислюється) пенсія, щомісячної додаткової грошової винагороди.

4. В іншій частині у задоволенні позову відмовити.

5. Стягнути на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) судовий збір у сумі 704,80 грн. (сімсот чотири грн. 80 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (ідентифікаційний код 22933548, місцезнаходження: 01071, м. Київ, вулиця Ярославська, будинок 40).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Повний текст судового рішення складено 23.12.2019.

Суддя Кушнова А.О.