Справа № 824/1187/18-а
Суддя: Григораш Віталій Олександрович
Дата ухвалення: 2019-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2019 р. м. Чернівці Справа № 824/1187/18-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Григораша В.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до заступника начальника Управління Держпраці у Чернівецькій області Кушнір Галини Миколаївни про визнання протиправними та скасування постанов, -

ВСТАНОВИВ:

29.11.2018 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (позивач) звернулась до Чернівецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до заступника начальника Управління Держпраці в Чернівецькій області Кушнір Галини Миколаївни (відповідач) з такими позовними вимогами (з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 26.02.2019 року):

визнати протиправним та скасувати пункт 1 наказу від 24.05.2018 року №275 начальника Управління Держпраці в Чернівецькій області Луцака І.Г.;

визнати протиправною та скасувати постанову Управління Держпраці в Чернівецькій області про накладення штрафу №ЧВ-281/18/424/НД/П/ІП-1ФС/170 від 11.07.2018 року;

визнати протиправною та скасувати постанову Управління Держпраці в Чернівецькій області про накладення штрафу №ЧВ-281/18/424/НД/П/ІП-1ФС/171 від 11.07.2018 року.

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначила, що в період з 25.05.2018 року по 13.06.2018 року стосовно нього проводилось інспекційне відвідування, з результатами якого вона не погоджується.

Так, на думку позивача, проведення інспекційного відвідування в строк 20 днів суперечить Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, згідно якого тривалість інспекційного відвідування, невиїзного інспектування не може перевищувати 10 робочих днів, для суб`єктів мікропідприємництва та малого підприємництва.

Крім того, позивач зазначив, що жодних повідомлень про проведення щодо нього інспекційного відвідування на його адресу не надходило. Також, якщо відвідування проводилась за умови, що інспектор вважав, що повідомлення позивача про її проведення може завдати шкоди такому відвідуванню, то він не зазначив про причини таких своїх переконань та докази на їх обґрунтування в акті.

Зазначення у акті тієї обставини, що інспекційне відвідування проводилось у присутності позивача не відповідає дійсності, оскільки позивач в період проведення відвідування перебував за кордоном.

В акті під час інспекційного відвідування при відвідуванні місця здійснення діяльності ФОП ОСОБА_1 були виявлені працівники, які виконували функціональні обов`язки з обслуговування клієнтів магазину і в той же день надали письмові пояснення щодо своєї роботи, а саме громадянам: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , та особа на ім`я ОСОБА_5 . З приводу цього позивач зазначив, що вказані особи у неї ніколи не працювали.

З приводу зазначення в акті інспекційного відвідування того, що гр. ОСОБА_6 виплачується заробітна плата 1 раз на місяць про що свідчать відомості нарахування та виплати заробітної плати та підписи отримання нарахованої плати, позивач зазначив, що працівника ОСОБА_6 ніхто з інспекторів не відвідував та будь-які документи інспектором не перевірялись та не могли бути перевірені.

Під час вручення позивачу акта перевірки також було повідомлено про те, що розгляд справи відбудеться 05.07.2018 року. На вказану дату позивач з`явитись не зміг та надав відповідну заяву про відкладення розгляду справи на декілька днів. Разом з тим повідомлення про перенесення розгляду справи позивачем отримано не було.

Не зважаючи на відсутність позивача, орган Держпраці виніс оскаржувані постанови 11.07.2018 року. Про їх наявність позивач дізнався тільки 17.09.2018 року, коли звернувся до відповідача з клопотанням про надання відповідної інформації щодо дати розгляду справи.

Також, відповідачем щодо позивача було складено протоколи про адміністративні правопорушення за ч. 1 ст. 41 КУпАП та ч. 3 ст. 41 КУпАП та направлено матеріали до Сторожинецького районного суду. Постановами Сторожинецького районного суду від 07.09.2018 року по справах за №723/2540/18 та №723/2541/18 закрито провадження у вказаних справах у зв`язку з недоведеністю в діях ОСОБА_1 складів адміністративних правопорушень.

Зважаючи, що оскаржувані постанови прийняті на підставі акта інспекційного відвідування, яке проведено зі вказаним порушеннями, позивач вважає, що оскаржувані постанови є незаконними та підлягають скасуванню.

В обґрунтування незаконності п. 1 наказу "Про проведений інспекційного відвідування", позивач зазначив, що правовою підставою для винесення цього наказу була інформація ГУ ПФУ України в Чернівецькій області від 10.04.2018 року №9856/03 щодо страхувальників, які у лютому 2018 року збільшили на 20 та більше відсотків кількість застрахованих осіб з ознакою "неповний робочий час".

На адвокатський запит щодо надання інформації ГУ ПФУ в Чернівецькій області відповідач надав лист від 29.08.2018 року №2479/0/04-2/18, в якому вказав, що Управлінням Держпраці в Чернівецькій області відносно ФОП ОСОБА_1 не створюється та не збирається інформація.

У зв`язку з викладеним позивач вважає, що у відповідача не було законних підстав для винесення пункту 1 наказу для здійснення інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 .

Відповідач, не погоджуючись з позовними вимогами, подав до суду відзив проти позову в якому зазначив, що інспекційним відвідуванням, за місцем здійснення діяльності у фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 в магазині за адресою смт Красноїльськ, Сторожинецького району, та в магазині в м. Сторожинець, встановлено роботу трьох найманих працівників, а саме: в магазині в м. Сторожинець - ОСОБА_6 , в магазині в смт Красноїльськ, Сторожинецького району - гр. ОСОБА_2 та гр. ОСОБА_4 .

ОСОБА_6 25.05.2018 року від надання пояснень щодо своєї роботи у ФОП ОСОБА_1 в порядку ст. 63 Конституції України відмовилась.

25.05.2018 року ОСОБА_2 надала пояснення, що працює в продуктовому магазині ФОП ОСОБА_1 в смт Красноїльськ, Сторожинецького району, продавцем приблизно рік. Разом з нею працює ОСОБА_3 , працюють позмінно по два тижні. Магазин працює з 09.30 год. до 19.00 год. кожний день, обідня перерва з 13.00 год. до 14.00 год. Заробітну плату виплачує ОСОБА_1 в кінці зміни.

Згідно пояснення ОСОБА_4 від 25.05.2018 року встановлено, що вона працює у ФОП ОСОБА_1 в магазині в смт Красноїльськ, Сторожинецького району, на посаді продавця з 2016 року. Разом з нею працює продавець на ім`я Марія, працюють позмінно по чотири дні. Магазин працює з 9.00 год. до 19.00 год., кожного дня, без обідньої перерви. Заробітну плату виплачує ОСОБА_1 на руки два рази в місяць.

Відповідач вказував, що в порушення ст. 115 КЗпП України, заробітна плата ОСОБА_6 виплачується один раз на місяць, про що свідчать відомості нарахування та виплати заробітної плати та підписи про отримання нарахованої з/п.

Відповідач вважає, що ним дотримано процедуру вручення позивачу направлення на проведення інспекційного відвідування в якому відображена вся необхідна інформація.

Вважає, що оскаржувані рішення про накладення є правомірними, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 22.12.2018 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання по справі на 22.01.2019 року.

Підготовче судове засідання призначене на 22.01.2019 року відкладено на 14.02.2019 року, у зв`язку з неявкою сторін.

Підготовче судове засідання призначене на 14.02.2019 року відкладено на 26.02.2019 року, у зв`язку з витребуванням додаткових доказів.

Підготовче судове засідання призначене на 26.02.2019 року відкладено на 19.03.2019 року, у зв`язку з неявкою сторін.

Підготовче судове засідання призначене на 19.03.2019 року відкладено на 11.04.2019 року, для надання сторонами додаткових доказів.

Підготовче судове засідання призначене на 11.04.2019 року відкладено на 11.06.2019 року, у зв`язку з неявкою сторін.

Ухвалою суду від 11.06.2019 року визнано поважними причини пропуску строку звернення до суду з адміністративним позовом про скасування п. 1 наказу від 25.05.2018 року №275.

Ухвалою суду 11.06.2019 року, занесеною до протоколу судового засідання закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду на 09.07.2019 року.

В судовому засідання 09.07.2019 року у вступній промові представник позивача підтримав позовні вимоги, просив суд задовольнити їх у повному обсязі.

В судовому засідання 09.07.2019 року у вступній промові представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог, просив відмовити у їх задоволенні у повному обсязі.

В судовому засідання 09.07.2019 року оголошено перерву до 05.09.2019 року, у зв`язку з повторним викликом свідка ОСОБА_6 .

В судове засідання призначене на 05.09.2019 року сторони не прибули, проте подали заяви про розгляд справи за їх відсутності в порядку письмового провадження. Свідок в судове засідання не прибув.

Враховуючи заяви представників сторін, суд перейшов до подальшого розгляду справи в порядку письмового провадження без участі сторін.

Відповідно до ч. 3 ст. 194 КАС України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Крім того, 05.09.2019 року від представника позивача до суду надійшла заява про залишення позовної заяви без розгляду в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасувати пункт 1 наказу від 24.05.2018 року №275 начальника Управління Держпраці в Чернівецькій області Луцака І.Г., а також повернення сплаченого судового збору.

Згідно відповідно до п.5 ч.1 ст. 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо надійшла заява позивача про залишення позовної заяви без розгляду.

В той же час, ч.2 ст. 240 КАС України встановлено, що заява про залишення позовної заяви без розгляду може бути подана лише до початку розгляду справи по суті.

З огляду на те, що розгляд справи по суті розпочався 09.07.2019 року, а заява про залишення позовної заяви без розгляду в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасувати пункт 1 наказу від 24.05.2018 року №275 начальника Управління Держпраці в Чернівецькій області Луцака І.Г. надійшла до суду після початку розгляду справи по суті (05.09.2019 року), то, враховуючи приписи ч. 2 ст. 240 КАС України, відсутні правові підстави для її задоволення.

Перевіривши матеріали справи, встановивши фактичні обставини в справі, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов до висновку, про наявність підстав для часткового задоволення адміністративного позову, з таких підстав.

Судом встановлено такі обставини у справі та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 виданий 16.07.1997 року Сторожинецьким РВ УМВС України в Чернівецькій області (а.с. 11-12).

На підставі інформації Головного управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області від 10.04.2018 року №9856/03 щодо страхувальників, які у лютому 2018 року збільшили на 20 та більше відсотків кількість застрахованих осіб з ознакою "неповний робочий час", 24.05.2018 року Управлінням Держпраці у Чернівецькій області винесено наказ №275 про проведення інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 на предмет дотримання вимог законодавства про працю, оплату праці, мінімальних гарантій в оплаті праці, оформлення трудових відносин (а.с. 57).

В той же день, 24.05.2019 року Управлінням Держпраці у Чернівецькій області видано направлення на проведення інспекційного відвідування/невиїзного інспектування №04-112, яким направлено ОСОБА_7 та ОСОБА_8 - головних державних інспекторів відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів Управління Держпраці у Чернівецькій області для проведення інспекційного відвідування фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з питань дотримання вимог законодавства про працю, оплату праці, мінімальних гарантій в оплаті праці, оформлення трудових відносин (а.с. 58)

25.05.2018 року працівником Управління Держпраці здійснено спробу провести інспекційне відвідування ФОП ОСОБА_1 , проте, інспекційне відвідування неможливо було провести про що складено акт про неможливість проведення інспекційного відвідування №ЧВ-281/18/424/НД від 25.05.2018 року. Строк проведення інспекційного відвідування зупинено до 07.06.2018 року (а.с. 65-66).

29.05.2018 року Управлінням Держпраці у Чернівецькій області направлено позивачу вимогу про надання/поновлення документів №ЧВ-281/18/424/ПД від 25.05.2018 року, якою зобов`язано у строк до 11 год. 00 хв. 07.06.2018 року надати, необхідні документи для проведення інспекційного відвідування (а.с.97-98).

08.06.2018 року працівником Управління Держпраці здійснено спробу провести інспекційне відвідування ФОП ОСОБА_1 , проте, інспекційне відвідування неможливо було провести про що складено акт про неможливість проведення інспекційного відвідування №ЧВ-281/18/424/2НД від 08.06.2018 року. Строк проведення інспекційного відвідування зупинено до 12.06.2018 року (а.с. 100-101).

11.06.2018 року Управлінням Держпраці у Чернівецькій області вручено позивачу вимогу про надання/поновлення документів №ЧВ-281/18/424/2ПД від 08.06.2018 року, якою зобов`язано у строк до 11 год. 00 хв. 12.06.2018 року надати, необхідні документи для проведення інспекційного відвідування (а.с. 102-103).

13.06.2018 року представниками відповідача проведено інспекційне відвідування ФОП ОСОБА_1 за результатами якого складено акт №ЧВ-281/18/424/НД/АВ від 13.06.2018 року (а.с. 60-66), яким зафіксовано такі порушення:

1) пп. 6 ч. 1 та ч. 3 ст. 24 КЗпП України "Укладення трудового договору" - працівниці ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , та продавець на ім`я ОСОБА_5 (інші дані під час проведення інспекційного відвідування не встановлено та ФОП ОСОБА_1 не надано) були допущені до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу;

2) Постанова КМУ "Про порядок повідомлення ДФС та її територіальним органом про прийняття працівника на роботу" від 17.06.2015 року №413 - підприємець не повідомив про прийняття вищевказаних працівниць на роботу до територіальних органів Державної фіскальної служби за місцем обліку їх як платника єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за встановленою формою до початку роботи працівника за укладеним трудовим договором;

3) ст. 42 КЗпП України "Правила внутрішнього трудового розпорядку. Статути і положення про дисципліну" - у підприємця відсутні правила внутрішнього трудового розпорядку;

4) ст. 57 КЗпП України - у підприємця не закріплений режим роботи вказаних працівників, а саме: не вказаний час початку і закінчення щоденної роботи (зміни), не розроблені графіки змінності відповідно до вимог чинного законодавства;

5) ч. 2 ст. 30 Закону України "Про оплату праці" - облік виконуваної працівниками роботи та бухгалтерський облік витрат на оплату праці у встановленому порядку у підприємця не вівся. Табелювання та облік робочого часу роботи працівників не вівся, а саме не велася типова форма Т-5 "Табель обліку використання робочого часу", яка застосовується для обліку використання робочого часу всіх категорій працюючих, для контролю за дотриманням встановленого режиму робочого часу, для отримання даних про відпрацьований час, розрахунку заробітної плати, тощо. Відомості щодо нарахування заробітної плати із розшифровкою обов`язкових відрахувань та утримань із заробітної плати та сумою заробітної плати, що належить до виплати відсутні. Відсутні будь-які бухгалтерські документи щодо виплати заробітної плати за вказаний період;

6) ст. 115 КЗпП України - в порушення ст. 115 КЗпП України, заробітна плата ОСОБА_6 виплачується один раз на місяць, про що свідчать відомості нарахування та виплати заробітної плати та підписи про отримання нарахованої заробітної плати.

Під час проведення інспекційного відвідування були відібрані письмові пояснення у ОСОБА_2 , яка пояснила, що вона працює в продуктовому магазині ФОП ОСОБА_1 в смт Красноїльськ продавцем приблизно рік. З нею працює ОСОБА_3 , працюють позмінно по 2 тижні. Магазин працює з 9:30 год до 19 год. кожен день, обідня перерва з 13:00год по 14:00 год. Заробітну плату платить ОСОБА_1 в кінці зміни (а.с. 104).

Також, під час проведення інспекційного відвідування були відібрані письмові пояснення у ОСОБА_4 , яка пояснила, що працює у ФОП ОСОБА_1 у магазині смт Красноїльськ продавцем з 2016 року. З нею працює Марія. Працюють позмінно. Магазин працює з 09:00 год. до 19:00 год. кожен день, без обідньої перерви. Заробітну плату виплачує ОСОБА_1 на руки 2 рази на місяць. Працюють позмінно по чотири дні (а.с. 105).

З метою усунення порушень зафіксованих актом інспекційного відвідування №ЧВ-281/18/424/НД/АВ від 13.06.2018 року, відповідачем винесено припис про усунення виявлених порушень №ЧВ-281/18/424/НД/АВ/П від 13.06.2018 року, яким зобов`язано позивача усунути виявлені порушення у строк до 13.07.2018 року (а.с. 91-92).

Примірник вищевказаних акта інспекційного відвідування та припису про усунення виявлених порушень надіслані позивачу супровідним листом від 14.06.2018 року №1683/0/04-2/18 (а.с. 93)

11.07.2018 року заступником начальника Управління Держпраці у Чернівецькій області Кушнір Г.М. за результатами розгляду справи про накладення штрафу та на підставі акту інспекційного відвідування №ЧВ-281/18/424/НД/АВ від 13.06.2018 року, винесено постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ЧВ-281/18/424/НД/АВ/П/ТД-1ФС/170, якою, за порушення вимог ч. 1 та ч. 3 ст. 24 КЗпП України, на ФОП ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 446760,00 грн (а.с. 13-14).

Також, 11.07.2018 року заступником начальника Управління Держпраці у Чернівецькій області Кушнір Г.М. за результатами розгляду справи про накладення штрафу та на підставі акту інспекційного відвідування №ЧВ-281/18/424/НД/АВ від 13.06.2018 року, винесено постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ЧВ-281/18/424/НД/АВ/П/ТД-1ФС/171, якою, за порушення вимог ст. 115 КЗпП України, ч. 2 ст. 30 Закону України "Про оплату праці" на ФОП ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 3723,00 грн (а.с. 15-16).

Копії вищевказаних постанов направлено позивачу супровідним листом від 17.09.2018 року№2675/0/04-2/18 (а.с. 22).

Постановою Сторожинецького районного суду Чернівецької області №726/2541/18 від 07.09.2018 року справу про адміністративне правопорушення зафіксованого у протоколі №ЧВ-281/18/424/НД/АВ/П/1ПТ від 19.06.2018 року відносно ОСОБА_1 за ст. 41 ч. 1 КУпАП України, закрито у зв`язку з недоказаністю в її діях складу адміністративного правопорушення (а.с. 23).

Постановою Сторожинецького районного суду Чернівецької області №726/2540/18 від 07.09.2018 року справу про адміністративне правопорушення зафіксованого у протоколі №ЧВ-281/18/424/НД/АВ/П/2ПТ від 19.06.2018 року відносно ОСОБА_1 за ст. 41 ч. 1 КУпАП України, закрито у зв`язку з недоказаністю в її діях складу адміністративного правопорушення (а.с. 24).

Вважаючи протиправними постанови Управління Держпраці в Чернівецькій області про накладення штрафу №ЧВ-281/18/424/НД/АВ/П/ТД-1ФС/170 та №ЧВ-281/18/424/НД/АВ/П/ТД-1ФС/171 від 11.07.2018 року позивач звернувся до суду з даним позовом про їх скасування.

Також судовим розглядом встановлено, що згідно з паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_3 ФОП ОСОБА_1 в період з 21.05.2018 року по 09.06.2018 року перебувала за межами території України (а.с. 38).

До вказаних спірних правовідносин суд застосовує такі положення законодавства та робить висновки по суті спору.

Згідно частини першої та другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 43 Конституції України держава створює умови для здійснення громадянами права на працю. Нагляд і контроль за додержанням законодавства про працю є важливими способами захисту трудових прав працівників, гарантією забезпечення законності в трудових відносинах.

Відповідно до п.1 Положення Про Державну службу України з питань праці державна служба України з питань праці (Держпраці), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року №96 (далі - Положення №96) Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов`язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Згідно постанови Кабінету Міністрів України "Про утворення територіальних органів Державної служби з питань праці та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України" від 11.02.2015 року №100 управління Держпраці у Чернівецькій області є територіальним органом Державної служби з питань праці.

Відповідно до п. 1 Положення про Управління Держпраці у Чернівецькій області, затвердженого наказом Держпраці від 03 серпня 2018 року №84 (далі - Положення №84) управління Держпраці у Чернівецькій області є територіальним органом Державної служби України з питань праці, що їй підпорядковуються.

Підпунктом 1 п. 3 Положення №84 визначено, що основними завданнями управління Держпраці є, зокрема реалізація державної політики з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю.

Згідно п.п 5 п. 4 Положення №84 управління Держпраці відповідно до покладених на нього завдань здійснює державний нагляд (контроль) за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, в тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05.04.2007 року №877-V (далі - Закон №877-V).

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону №877-V державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.

Тобто, закон визначає, що планові та позапланові заходи можуть здійснюватись у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.

Процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю (далі - об`єкт відвідування) визначає Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затверджений постановою Кабінету Міністрів України "Деякі питання реалізації статті 259 Кодексу законів про працю України та статті 34 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" від 26.04.2017 року №295 (далі - Порядок №295).

Згідно п. 2 Порядку №295 державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці, зокрема Держпраці та її територіальних органів.

Підстави для проведення інспекційного відвідування визначені пунктом 5 Порядку №295.

Щодо правомірності пункту 1 наказу Управління Держпраці в Чернівецькій області від 24.05.2018 року №275 "Про проведення інспекційних відвідувань", суд зазначає про таке.

Згідно підпункту 3 пункту 5 Порядку № 295 інспекційні відвідування проводяться за рішенням керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин, прийнятим за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4 - 7 цього пункту.

Перевіряючи наявність підстав для проведення інспекційного відвідування позивача, судом встановлено, що пунктом 1 наказу Управління Держпраці в Чернівецькій області "Про проведення інспекційного відвідування" від 24.05.2018 року №275, наказано головним державним інспекторам відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів Управління Держпраці у Чернівецькій області Боячуку Василю Вікторовичу та Ревуцькому Леоніду Івановичу в межах наданих повноважень здійснити інспекційне відвідування на предмет дотримання вимог законодавства про працю, оплату праці, мінімальних гарантій в оплаті праці, оформлення трудових відносин у фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 (два) робочих дні у період з 25.05.2018 року по 29.05.2018 року.

Зі змісту наказу встановлено, що підставою для його прийняття було рішення керівника управління Держпраці у Чернівецькій області.

У свою чергу, рішення керівника було прийнято за результатами аналізу інформації Головного управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області від 10.04.2018 року №9856/03 щодо страхувальників, які у лютому 2018 року збільшили на 20 та більше відсотків кількість застрахованих осіб з ознакою "неповний робочий час".

При цьому суд наголошує, що інспекційне відвідування позивача проводилось не на підставі інформації Головного управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області від 10.04.2018 року №9856/03, а за результатами його аналізу рішення керівника Управління Держпраці, що відповідає підпунктам 3 та 4 пункту 5 Порядку № 295.

Зважаючи на встановлені обставини справи, суд дійшов висновку, що у відповідача були наявні передбачені законодавством підстави для винесення п. 1 наказу від 24.05.2018 року №275 "Про проведення інспекційного відвідування", а тому відсутні підстави для визнання його протиправним та скасування.

Щодо правомірності постанови Управління Держпраці в Чернівецькій області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ЧВ-281/18/424/НД/П/ІП-1ФС/170 від 11.07.2018 року, якою за порушення вимог ч. 1 та ч. 3 ст. 24 КЗпП України, накладено на ФОП ОСОБА_1 штраф у розмірі 446760,00 грн, суд зазначає про таке.

Відповідно до частини 1 статті 21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 24 КЗпП України трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов`язковим при укладенні трудового договору з фізичною особою.

Відповідно до ч. 3 ст. 24 КЗпП України працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідальність за порушення законодавства про працю встановлено ст. 265 КЗпП України, відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 265 КЗпП України юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.

Крім того, згідно з ч. 3 ст. 41 КУпАП України фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), допуск до роботи іноземця або особи без громадянства та осіб, стосовно яких прийнято рішення про оформлення документів для вирішення питання щодо надання статусу біженця, на умовах трудового договору (контракту) без дозволу на застосування праці іноземця або особи без громадянства - тягнуть за собою накладення штрафу на посадових осіб підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, фізичних осіб - підприємців, які використовують найману працю, від п`ятисот до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як встановлено з матеріалів справи, на підставі акта про інспекційне відвідування №ЧВ-281/18/424/НД/АВ від 13.06.2018 року за порушення позивачем пп. 6 ч. 1 та ч. 3 ст. 24 КЗпП України, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 41 КУпАП, щодо нього складено протокол про адміністративне правопорушення серії №ЧВ-281/18/424/НД/АВ/П/1ПТ від 19.06.2018 року.

Постановою Сторожинецького районного суду Чернівецької області №726/2540/18 від 07.09.2018 року справу про адміністративне правопорушення зафіксованого у протоколі №ЧВ-281/18/424/НД/АВ/П/2ПТ від 19.06.2018 року відносно ОСОБА_1 за ст. 41 ч. 3 КУпАП України, закрито у зв`язку з недоказаністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі акта про інспекційне відвідування №ЧВ-281/18/424/НД/АВ від 13.06.2018 року відповідачем винесено постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ЧВ-281/18/424/НД/АВ/П/ТД-1ФС/170 від 11.07.2018 року, якою за порушення ч.ч. 1, 3 ст. 24 КЗпП України вирішено накласти на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 штраф у розмірі 446760,00 грн.

Як слідує з матеріалів справи, відповідачем за допуск позивачем фізичних осіб до роботи без оформлення трудового договору складено протокол про адміністративне правопорушення та направлено адміністративні матеріали до Сторожинецького районного суду Чернівецької області для прийняття рішення щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Крім того, ч. 6 ст. 78 КАС України визначено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Як встановлено судом, постановою Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 07.09.2018 року №723/2540/18 справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 за ст. 41 ч. 3 КУпАП України, закрито в зв`язку з недоказаністю в діях складу адміністративного правопорушення.

У постанові Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 07.09.2018 року №723/2540/18 судом встановлено, що у протоколі серії ЧВ-281/1В/424/НД/АВ/П/2ПТ від 19.06.2018 року відсутній підпис ОСОБА_1 , однак в протоколі зазначено, що остання відмовилась від підписання протоколу. Таким чином, у разі відмови від підписання протоколу особою, що притягається до адміністративної відповідальності, вноситься відповідний запис про це із зазначенням часу, дати та свідків відмови. Однак, в протоколі відсутні свідки, їх адреси, що є безумовним порушенням вимог статті 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення або ж прямою вказівкою на відсутність свідків під час відмови від підпису ОСОБА_1 у протоколі про адміністративне правопорушення. Виходячи з цього, суд вважає, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складено з порушенням чинного законодавства, та не може слугувати як належний та допустимий доказ по спразі. Вказаний факт свідчить про порушення інспекторами праці вимог чинного законодавства та вказує на відсутність підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Оскільки, судовим рішенням, яке набрало законної сили, встановлено відсутність в діях позивача складу правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 41 КУпАП, в його діях також відсутній і склад правопорушення передбачений ч. 2 ст. 265 КЗпП України, з огляду на висновки Верховного Суду у постановах від 21.12.2018 року у справі №814/2156/16 та від 22 квітня 2019 року у справі №806/2143/18, відповідно до яких у разі притягнення до відповідальності фізичної особи-підприємця на підставі абзацу другого ч. 2 ст. 265 КЗпП України і ч. 3 ст. 41 КУпАП, повністю збігаються суб`єкт відповідальності і вид порушення (допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору).

Щодо правомірності постанови Управління Держпраці в Чернівецькій області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ЧВ-281/18/424/НД/П/ІП-2ФС/171 від 11.07.2018 року, якою, за порушення вимог ст. 115 КЗпП України, ч. 2 ст. 30 Закону України "Про оплату праці" накладено на ФОП ОСОБА_1 штраф у розмірі 3723,00 грн, суд зазначає про таке.

Відповідно до абз. 8 ч. 2 ст. 265 КЗпП України юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі: порушення інших вимог трудового законодавства, крім передбачених абзацами другим - сьомим цієї частини, - у розмірі мінімальної заробітної плати.

Постановою Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 07.09.2018 року №723/2541/18 справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 за ст. 41 ч. 1 КУпАП України, закрито в зв`язку з недоказаністю в діях складу адміністративного правопорушення.

У постанові Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 07.09.2018 року №723/2541/18 судом встановлено, що у протоколі серії ЧВ№-281/18/424/НД/АВ/П/1ПТ від 19.06.2018 року відсутній підпис ОСОБА_1 , однак з протоколу вбачається, що остання відмовилась від підписання протоколу, про що зроблена відповідна відмітка. Таким чином у разі відмови від підписання протоколу особою, що притягається до адміністративної відповідальності, інспектор праці вносить відповідний запис про це із зазначенням часу, дати та свідків відмови. Однак в протоколі відсутні, прізвища та адреси свідків, що є безумовним порушенням вимог статті 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення або ж прямою вказівкою на відсутність свідків під час відмови від підпису ОСОБА_1 , у протоколі про адміністративне правопорушення. Виходячи з цього суд вважає, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складено з порушенням чинного законодавства, та не може слугувати як належний та допустимий доказ по справі. Вказаний факт свідчить про порушення інспектором праці вимог чинного законодавства, та вказує на відсутність підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Згідно ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З огляду на зазначене в сукупності, суд вважає, що постанови Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 07.09.2018 року №723/2541/18 та №723/2540/18 мають преюдиційне значення для розгляду цієї справи, оскільки в ній встановлено відсутність в діях позивача складу правопорушення, передбаченого ч.ч. 1, 3 ст. 41 КУпАП.

Також, суд зазначає, що частиною 5 ст. 242 КАС України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

В п. 31-35 Постанови від 21.12.2018 року у справі №814/2156/16 Верховний Суд дійшов висновку, що і стаття 265 КЗпП України, і стаття 41 КУпАП були викладені в такій редакції Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо реформування загальнообов`язкового державного соціального страхування та легалізації фонду оплати праці" від 28.12.2014. Вищезазначений закон передбачав введення України статтею 265 КЗпП фінансових санкції для роботодавців - юридичних та фізичних осіб-підприємців, у вигляді штрафу у розмірі від 1 до 30 мінімальних заробітних плат за допуск працівника до роботи без оформлення трудових відносин, оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, виплати заробітної плати без нарахування та сплати єдиного внеску та податків, порушення термінів виплати заробітної плати більш ніж за один місяць, виплати не в повному обсязі, недотримання мінімальних державних гарантій в оплаті праці та порушення інших вимог трудового законодавства. Натомість стаття 41 КУпАП мала на меті запровадити штрафи для посадових осіб підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, фізичних осіб - підприємців, які використовують найману працю за фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудових відносин; за незаконне звільнення працівника з роботи з особистих мотивів чи у зв`язку з повідомленням ним про порушення вимог Закону України "Про засади запобігання і протидії корупції" іншою особою, а також інше грубе порушення законодавства про працю. Тобто ключовою відмінністю цих двох статей є суб`єктний склад правопорушення. Завдяки цьому одночасно до відповідальності може бути притягнено юридичну особу як роботодавця (заст. 265 КЗпП України) та посадову особу цієї юридичної особи (за ст. 41 КУпАП) за фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудових відносин. Однак, у разі притягнення до відповідальності фізичної особи-підприємця на підставі абзацу другого ч. 2 ст. 265 КЗпП України і частини ч. 3 ст. 41 КУпАП, повністю збігаються суб`єкт.

Аналогічні висновки щодо застосування норм права зроблені і в постанові Верховного Суду від 22 квітня 2019 року у справі №806/2143/18.

Враховуючи вищенаведені ознаки, а також пріоритетність тлумачення, яке у найбільшій мірі відповідає інтересам людини, суд дійшов висновку, що правопорушення, передбачені у частині 2 статті 265 КЗпП України так само, як і правопорушення, передбачені у частинах 1 та 3 статті 41 КУпАП, належить до адміністративної відповідальності.

Таким чином, складаючи протоколи про адміністративне правопорушення та направляючи їх до суду, відповідач використав своє право на притягнення особи до юридичної відповідальності одного виду за порушення трудового законодавства.

За відсутності в діях позивача складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 265 КЗпП України, оскаржувані постанови №ЧВ-281/18/424/НД/АВ/П/ТД-1ФС/170 та №ЧВ-281/18/424/НД/АВ/П/ІП-2ФС/171 від 11.07.2018 року про накладення на нього штрафу уповноваженими особами, що винесені за результатами проведеного відповідачем контрольного заходу на підставі акту інспекційного відвідування від 13.06.2018 року №ЧВ-281/18/424/НД/АВ, є протиправними та підлягають скасуванню.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п. 29).

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Тобто, ці норми одночасно покладають обов`язок на сторін доводити суду обґрунтованість своїх тверджень або заперечень.

Під час розгляду справи відповідачем не було доведено суду обґрунтованості винесених ним постанов про накладення на позивача штрафу за №ЧВ-281/18/424/НД/АВ/П/ІП-2ФС/171 від 11.07.2018 року та №ЧВ-281/18/424/НД/АВ/П/ТД-1ФС/170 від 11.07.2018 року та не спростовано доводів позивача.

Враховуючи все зазначене вище, позовні вимоги позивача про визнання протиправними та скасування постанов №ЧВ-281/18/424/НД/АВ/П/ІП-2ФС/171 від 11.07.2018 року та №ЧВ-281/18/424/НД/АВ/П/ТД-1ФС/170 від 11.07.2018 року про накладення штрафу уповноваженими особами, підлягають до задоволення. Водночас позовні вимоги про визнання протиправним та скасування п. 1 наказу від 24.05.2018 року №275 "Про проведення інспекційного відвідування" суд вважає необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

Згідно ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду з даним позовом позивачем сплачено судовий збір у розмірі 5941,20 грн, що підтверджується квитанцією №0.0..1 від 26.11.2018 року на суму 704,80 грн, квитанцією №0.0..1 від 26.11.2018 року на суму 4468,00 грн та квитанцією №0.0..1 від 26.02.2019 року на суму 768,40 грн.

Оскільки позов підлягає до часткового задоволення, суд, у відповідності до ч. 3 ст. 139 КАС України, відповідно задоволеної частини позовних вимог суд присуджує на користь позивача судові витрати (судовий збір) у сумі 5172,80 грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України,

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до заступника начальника Управління Держпраці у Чернівецькій області Кушнір Галини Миколаївни про визнання протиправними та скасування постанов, - задовольнити частково.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову Управління Держпраці в Чернівецькій області про накладення штрафу №ЧВ-281/18/424/НД/П/ІП-1ФС/170 від 11.07.2018 року.

3. Визнати протиправною та скасувати постанову Управління Держпраці в Чернівецькій області про накладення штрафу №ЧВ-281/18/424/НД/П/ІП-1ФС/171 від 11.07.2018 року.

4. Стягнути на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Управління Держпраці у Чернівецькій області судові витрати - судовий збір, відповідно до задоволеної частини позовних вимог, на загальну суму 5172 (п`ять тисяч сто сімдесят дві) грн 80 коп., сплачену відповідно до квитанції №0.0..1 від 26.11.2018 року на суму 704,80 грн та квитанції №0.0..1 від 26.11.2018 року на суму 4468,00 грн.

5. В іншій частині позовних вимог, - відмовити.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складання).

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування учасників процесу:

Позивач - фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_3 ).

Відповідач - Управління Держпраці у Чернівецькій області (, вул. Зелена, 3, м. Чернівці, Чернівецька область, 58003).

Суддя Григораш В.О.