Справа № 824/301/19-а
Суддя: Біла Л.М.
Дата ухвалення: 2019-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 824/301/19-а

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Левицький В.К.

Суддя-доповідач - Біла Л.М.

17 грудня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Білої Л.М.

суддів: Гонтарука В. М. Курка О. П. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Черняк А.В.,

позивача: ОСОБА_2

представників відповідача: Бурлаки Д.В., Верешка І.В.

свідка: ОСОБА_7.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції України в Чернівецькій області на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 26 липня 2019 року (повний текст якого складено 05 серпня 2019 року у м. Чернівцях) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції України в Чернівецькій області про визнання протиправним та скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В :

у березні 2019 року позивач - ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції України в Чернівецькій області, в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області № 117 від 19.02.2019 про застосування дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції;

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області № 25 від 19.02.2019 про звільнення зі служби в поліції за підпунктом 6 частини 1 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію", у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби та наказ № 28 о/с від 25.02.2019 про внесення змін до наказу ГУНП в Чернівецькій області від 19.02.2019 № 25 о/с в частині звільнення;

- поновити його на посаді заступника начальника сектору кримінальної поліції ГУНП в Чернівецькій області з 25.02.2019;

- стягнути з Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області за рахунок бюджетних асигнувань на його користь грошове утримання за час вимушеного прогулу з 26.02.2019 по день поновлення на службі з розрахунку 233,84 грн. за кожний календарний день вимушеного прогулу.

Позовні вимоги мотивовані тим, що у відповідача не було підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції, оскільки були відсутні докази доведеності вини у вчиненні дисциплінарного проступку, а службове розслідування проведено без урахування всіх обставин справи, що, на переконання позивача, вказує на протиправність винесення оскаржуваних наказів.

Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 26 липня 2019 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області №117 від 19.02.2019 "Про застосування дисциплінарного стягнення" в частині застосування до заступника начальника сектору кримінальної поліції Шевченківського відділення поліції Чернівецького ВП ГУНП в Чернівецькій області майора поліції ОСОБА_2 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції. Визнано протиправними та скасовано накази Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області № 25 о/с від 19.02.2019 "По особовому складу" та № 28 о/с від 25.02.2019 "По особовому складу" в частині звільнення із служби в поліції за пунктом 6 частини 1 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" майора поліції ОСОБА_2 , заступника начальника сектору кримінальної поліції Шевченківського відділення поліції Чернівецького ВП ГУНП в Чернівецькій області, з 25.02.2019. Поновлено ОСОБА_2 на посаді заступника начальника сектору кримінальної поліції Шевченківського відділення поліції Чернівецького ВП ГУНП в Чернівецькій області з 26.02.2019. Стягнуто з Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 26.02.2019 р. по 26.07.2019 у сумі 24085,52 грн. Рішення в частині поновлення ОСОБА_2 на посаді заступника начальника сектору кримінальної поліції Шевченківського відділення поліції Чернівецького ВП ГУНП в Чернівецькій області та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, в межах стягнення суми за один місяць, підлягало до негайного виконання.

Не погодившись із прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити постанову про відмову в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування всіх обставин справи, що призвело до неправильного її вирішення. Так, апелянт вказує на те, що позивачу було інкриміновано два із найтяжчих дисциплінарних проступків, а саме: вчинення дій, що підривають авторитет Національної поліції України в цілому та мають негативний вплив на рівень довіри населення до поліції, а саме: будучи в нетверезому стані, в робочий час, у громадському місті (в салоні, а потім і на зупинці громадського транспорту), вчинив конфлікт з водієм маршрутки, в ході якого останній отримав травму голови; порушення Правил внутрішнього трудового розпорядку - після інциденту вчинив прогул і з метою приховати факт перебування в стані сп`яніння, до кінця робочого дня, тобто більше 3-х годин, був відсутній на службі без поважних причин. При цьому, конфлікт позивача з водієм маршрутного таксі викликав суспільний резонанс, привернув суспільну увагу так як масово поширився в Інтернет виданнях, що є негативним наслідком з репутаційними втратами для державного органу та, на думку апелянта, вказує на обґрунтованість застосування такого дисциплінарного стягнення як звільнення з органів внутрішніх справ.

Позивач не скористався правом подання відзиву на апеляційну скаргу відповідно до ст. 304 КАС України.

В судовому засіданні представники відповідача підтримали доводи апеляційної скарги, просили скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Позивач в судовому засіданні заперечив проти доводів апеляційної скарги та просив залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_1 проходив службу в органах внутрішніх справ з 03.10.2001 по 06.11.2015, а з 07.11.2015 прийнятий на службу в поліцію, звільнений зі служби 19.02.2019, що підтверджується трудовою книжкою серії НОМЕР_2 (а.с. 13-14, 31-33).

На момент звільнення позивач проходив службу на посаді заступника начальника сектору кримінальної поліції Шевченківського відділення поліції Чернівецького ВП ГУНП в Чернівецькій області.

На підставі доповідної записки заступника начальника відділу ІОС УКЗ ГУНП в Чернівецькій області, майора поліції Шепенюка В.М., яка надіслана до т.в.о. начальника ГУНП в Чернівецькій області, полковника поліції Ратушенка С . М . , було ініційовано клопотання про призначення службового розслідування. Зокрема, в доповідній записці зазначено про те, що 18.02.2019 за результатами моніторингу соціальних мереж, загальнодержавних та регіональних засобів масової інформації, на інтернет-сторінці видання "БукІнфо" було виявлено публікацію, під назвою "У Чернівцях пасажир маршрутки вдарив водія каменюкою (відео)". Під час попередньої перевірки встановлено, що безпосереднім учасником даної події, який, як слідує з публікації, вчинив неправомірні дії відносно водія маршрутного таксі м. Чернівці, був заступник начальника сектору кримінальної поліції Шевченківського відділення поліції Чернівецького ВП ГУНП в Чернівецькій області майор поліції - ОСОБА_2. Вказана подія мала місце у робочий час ОСОБА_2 , останній перебував без однострою та вогнепальної зброї (а.с. 93).

Відповідно до доповідної записки начальника Шевченківського відділення поліції Чернівецького ВП ГУНП у Чернівецькій області, полковника поліції - Барбакара В.М. , надісланою до т.в.о. начальника ГУНП в Чернівецькій області, полковника поліції Ратушенка С.М., зазначено, що йому стало відомо із засобів масової інформації про конфлікт, який мав місце на вул. Головній, м. Чернівці, а саме на зупинці "Щербанюка" між водієм маршрутки та ОСОБА_2 . Ним було здійснено збір по особовому складу, на який останній не прибув, на телефонні дзвінки не відповідав (а.с. 94).

18.02.2019 ГУНП в Чернівецькій області видано наказ №189 "Про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії", яким призначено службове розслідування по факту порушення трудової дисципліни та встановлення інформації щодо причетності заступника начальника сектору кримінальної поліції Шевченківського відділення поліції Чернівецького ВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_2 до публікації під назвою "У Чернівцях пасажир маршрутки вдарив водія каменюкою", яка висвітлена на інтернет-сторінці видання "БукІнфо". Проведення службового розслідування доручено комісії у складі: голови комісії - майора поліції Шепенюка В.М., заступника начальника ІОС УКЗ ГУНП в Чернівецькій області; членів комісії: підполковника поліції Бондаренка В.П ., старшого інспектора відділу ІОС УКЗ ГУНП в Чернівецькій області; підполковника поліції Понзюка М.М., старшого оперуповноваженого в ОВС Чернівецького управління ДБН НП України; майора поліції Бічера М.М., інспектора відділу ІОС УКЗ ГУНП в Чернівецькій області (а.с. 15-16).

На підставі матеріалів службового розслідування у своїй сукупності, дисциплінарна комісія дійшла до висновку, що 18.02.2019 у робочий час близько 14 год. 30 хв., заступник начальника СКП Шевченківського відділення поліції Чернівецького ВП ГУНП майор поліції ОСОБА_2 вчинив конфлікт з водієм маршрутного таксі №39 м. Чернівці ОСОБА_7 .

Так, ОСОБА_2 рухаючись у вказаному громадському транспорті та перебуваючи у стані сп`яніння, у присутності інших пасажирів висловлювався на адресу ОСОБА_7 брутальною та ненормативною лайкою, а коли автобус зупинився на зупинці громадського транспорту "Вул. О. Щербанюка - вул. Головна м. Чернівці", ОСОБА_2 намагався каменем завдати тілесні ушкодження ОСОБА_7 , чому запобігли інші пасажири.

Враховуючи вищенаведене, дисциплінарна комісія, яка проводила службове розслідування, прийшла до висновку про те, що 18.02.2019 у період часу з 14 год. 30 хв. до 18 год. 00 хв. ОСОБА_2 без поважних причин був відсутній на своєму робочому місці у Шевченківському відділенні поліції, а також не виконував жодних службових завдань за його межами, тобто вчинив прогул, що згідно п. 4 ч. 1 ст. 40 Кодексу законів про працю України є підставою для розірвання із ним трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу.

Вказане свідчить, що ОСОБА_2 , будучи поліцейським, тобто особою, яка зобов`язана служити суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтриманню публічної безпеки і порядку, вчинив дії, які суперечать завданням та принципам діяльності Національної поліції України та носять дискредитуючий характер.

Такі дії позивача, на думку дисциплінарної комісії, свідчать про допущення ним дисциплінарного проступку, який виразився у недотриманні ним Присяги працівника поліції, невиконанні вимог ч. 3 ст. 11, п. п. 1,3 ч. 1, 2 ст. 18 Закону України "Про Національну поліцію", п. п. 1, 3, 7 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, а також вимог п.п. 1, 2 розділу II, п. п. 2, 3 розділу IV Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 р. № 1179, за що він, згідно ст. 11 цього статуту, заслуговує на притягнення до дисциплінарної відповідальності.

За результатами проведеного службового розслідування комісією запропоновано за порушення службової дисципліни до заступника начальника сектору кримінальної поліції Шевченківського відділення поліції Чернівецького ВП ГУНП в Чернівецькій області майора поліції ОСОБА_2 застосувати дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

19.02.2019 ГУНП в Чернівецькій області видано наказ № 117 "Про застосування дисциплінарного стягнення" пунктом першим якого наказано за порушення службової дисципліни, до заступника начальника сектору кримінальної поліції Шевченківського відділення поліції Чернівецького ВП ГУНП в Чернівецькій області майора поліції ОСОБА_2 застосувати дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції (а.с. 25, 111 - 112).

19.02.2019 наказом ГУНП в Чернівецькій області № 25 о/с "Про особовому складу", відповідно до п. 6. ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) заступника начальника сектору кримінальної поліції Шевченківського відділення поліції Чернівецького ВП ГУНП в Чернівецькій області, майора поліції ОСОБА_2 з 19.02.2019 звільнено зі служби в поліції (а. с. 27, 113).

Наказом Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області №28 о/с від 25.02.2019 внесено зміни до наказу ГУНП в Чернівецькій області від 19.02.2019 №25 о/с в частині звільнення зі служби в поліції заступника начальника сектору кримінальної поліції Шевченківського відділення поліції Чернівецького ВП ГУНП в Чернівецькій області, майора поліції ОСОБА_2, слова і цифри "з 19 лютого 2019 року" замінено словами і цифрами "з 25 лютого 2019 року". Підстава: рапорт інспектора сектору кадрового забезпечення ГУНП в Чернівецькій області, лейтенанта поліції Дарійчук А.С. від 25.02.2019 р. (а.с. 28, 114).

Вважаючи накази про звільнення протиправними, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що при проведенні службового розслідування відповідачем не повно і не всебічно досліджено всі обставини, які мають значення по справі, що призвело до неправильного та передчасного висновку і, як наслідок, до незаконного звільнення позивача зі служби в поліції. Відтак, обставини, які стали підставою для накладення на позивача дисциплінарного стягнення та його звільнення не знайшли свого обґрунтованого підтвердження та не вказують у достовірний спосіб на протиправну поведінку позивача, яка може мати своїм наслідком звільнення зі служби в поліції у порядку дисциплінарного стягнення, а тому порушені права позивача підлягали відновленню.

Колегія суддів, переглядаючи судове рішення в межах доводів і вимог апеляційної скарги, вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 №580-VIII (далі - Закон № 580-VIII).

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону №580-VIII поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

За приписами ч. 1 ст. 18 Закону № 580-VIII поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді

У разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом (ст. 19 Закону № 580-VIII).

Положеннями п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону № 580 -VIII визначено, що поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Законом України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України" від 15.03.2018 № 2337-VIII затверджено Дисциплінарний статут Національної поліції України (далі - Дисциплінарний статут).

Вказаним Дисциплінарним статутом визначається сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження. Дія цього Статуту поширюється на поліцейських, які повинні неухильно додержуватися його вимог.

Так, відповідно до ст. 1 та 2 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського: 1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; 2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; 3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; 4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; 5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; 6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; 7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; 8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; 9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень; 10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів; 11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень; 12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення; 13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції; 14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння (п. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту).

Статтею 11 Дисциплінарного статуту передбачено, що за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Згідно з ст. 12 Дисциплінарного статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Відповідно до ст. 13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Вимогами ст. 14 Дисциплінарного статуту передбачено, що з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків проводиться службове розслідування проводиться.

Службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Аналіз наведених норм свідчить, що службове розслідування повинно проводитися повно та об`єктивно з метою з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, перевірки інформації та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою.

Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Процедуру проведення службового розслідування стосовно поліцейського, права учасників службового розслідування, порядок оформлення його результатів, прийняття та реалізації рішень за результатами службового розслідування визначає Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2018 № 893 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 28.11.2018 за № 1355/32807 (далі - Порядок № 893).

Положеннями п. 1 розділу ІІ Порядку № 893 визначено, що службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. Підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Згідно з п. 1 Розділу V "Проведення службового розслідування дисциплінарною комісією" Порядку № 893 визначено, що проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку (п. 4 Розділу V Порядку № 893).

Положеннями п.п. 1-6 розділу VI "Оформлення матеріалів службового розслідування" Порядку № 893 передбачено, що зібрані під час проведення службового розслідування матеріали та підготовлені дисциплінарною комісією документи формуються нею у справу. Підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія.

У вступній частині висновку службового розслідування викладаються такі відомості: дата і місце складання висновку службового розслідування, прізвище та ініціали, посада і місце служби (роботи) голови (заступника голови) та членів дисциплінарної комісії, що проводила службове розслідування; підстава для проведення службового розслідування; форма розгляду справи дисциплінарною комісією (відкрите засідання чи письмове провадження). У разі залучення до проведення службового розслідування фахівців та представника поліцейського також зазначаються їх прізвища, ініціали та статуси у службовому розслідуванні.

В описовій частині висновку службового розслідування викладаються відомості, встановлені під час проведення службового розслідування: обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, час, місце, спосіб, мотив учинення дисциплінарного проступку, його наслідки (їх тяжкість), що настали у зв`язку з цим; посада, звання, прізвище, ім`я, по батькові, персональні дані (дата і місце народження, освіта, період служби в поліції і на займаній посаді - із дотриманням вимог Закону України«Про захист персональних даних»), відомості, що характеризують поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; пояснення поліцейського щодо обставин справи, а в разі відмови від надання такого пояснення - інформація про засвідчення цього факту відповідним актом про відмову надати пояснення чи поштове повідомлення про вручення або про відмову від отримання виклику для надання пояснень чи повернення поштового відправлення з позначкою про невручення; пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи; пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; документи та матеріали, що підтверджують та (або) спростовують факт учинення дисциплінарного проступку; обставини, що обтяжують або пом`якшують відповідальність поліцейського, визначені статтею 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України; причини та умови, що призвели до вчинення виявленого дисциплінарного проступку, обставини, що знімають із поліцейського звинувачення. В описовій частині зазначаються також відомості про залучення фахівців та результати їх участі в службовому розслідуванні.

При проведенні службових розслідувань за фактами витоку секретної інформації зазначаються форма допуску до робіт, пов`язаних з державною таємницею, поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, або осіб, дані яких зазначаються у висновку службового розслідування, а також номер, дата наказу про надання доступу до секретної інформації та найменування органу і посадової особи, який(а) видав(ла) цей наказ. У резолютивній частині висновку службового розслідування дисциплінарною комісією зазначаються: висновок щодо наявності або відсутності в діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону, іншого нормативно-правового чи організаційно-розпорядчого акта, наказу керівника, який було порушено.

У разі неможливості встановлення за результатами службового розслідування факту наявності/відсутності в діях (бездіяльності) поліцейського складу дисциплінарного проступку внаслідок неможливості отримання доступу до необхідних документів такі обставини розцінюються на користь поліцейського, стосовно якого призначено службове розслідування; вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського в разі наявності в його діянні ознак дисциплінарного проступку; відомості про списання чи відновлення використаних, пошкоджених або втрачених матеріальних цінностей, зброї, боєприпасів, службових документів, а також про надсилання матеріалів службового розслідування до відповідних органів для прийняття рішення згідно із законодавством; запропоновані заходи, спрямовані на усунення виявлених під час службового розслідування недоліків, причин та умов виникнення обставин, які стали підставою для призначення службового розслідування.

У разі наявності у висновку службового розслідування відомостей, які в установленому законодавством України порядку віднесено до державної таємниці або інформації, що належить до службової, такому висновку службового розслідування надається відповідний гриф обмеження доступу.

Відповідно до п.п., 1 2 розділу VII "Прийняття рішення за результатами службового розслідування" Порядку № 893 у разі якщо за результатами розгляду матеріалів службового розслідування (справи) дисциплінарна комісія встановить наявність у діях (бездіяльності) поліцейського дисциплінарного проступку, керівнику, який призначив службове розслідування, вносяться пропозиції щодо накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення.

Уповноважений керівник, враховуючи характер проступку, обставини, за яких він був учинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби, визначає вид дисциплінарного стягнення, що підлягає застосуванню до поліцейського, та видає письмовий наказ про його застосування. У разі якщо керівник не уповноважений на застосування дисциплінарних стягнень, він порушує перед старшим прямим керівником клопотання про притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги відповідача щодо правомірності винесення оскаржуваних наказів, суд апеляційної інстанції враховує наступне.

Так, апелянт звертає увагу на те, що позивачу було інкриміновано два із найтяжчих дисциплінарних проступків, а саме: вчинення дій, що підривають авторитет Національної поліції України в цілому та мають негативний вплив на рівень довіри населення до поліції, а саме: будучи в нетверезому стані, в робочий час у громадському місті (в салоні, а потім і на зупинці громадського транспорту), вчинив конфлікт з водієм маршрутки, в ході якого останній отримав травму голови; порушення Правил внутрішнього трудового розпорядку - після інциденту вчинив прогул і з метою приховати факт перебування в стані сп`яніння, до кінця робочого дня, тобто більше 3-х годин, був відсутній на службі без поважних причин.

З матеріалів справи слідує, що під час проведення службового розслідування відповідач прийшов до висновку про вчинення позивачем дисциплінарного проступку, який виразився у недотриманні ним Присяги працівника поліції, невиконанні вимог ч. 3 ст. 11, п. п. 1, 3 ч. 1, 2 ст. 18 Закону України "Про Національну поліцію", п. п. 1, 3, 7 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, а також вимог п. п. 1, 2 розділу II, п.п. 2, 3 розділу IV Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 №1179, за що він, згідно ст. 11 цього статуту, заслуговує на притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Стосовно доводів апеляційної скарги позивача про вчинення позивачем дисциплінарного проступку, який підриває авторитет Національної поліції України в цілому та має негативний вплив на рівень довіри населення до поліції, колегія суддів зазначає наступне.

Так, доводи апеляційної скарги на підтвердження правомірності дій відповідача при проведенні службового розслідування, ґрунтуються на тому, що конфлікт позивача з водієм маршрутного таксі викликав суспільний резонанс, привернув суспільну увагу та масово поширився в Інтернет виданнях, що є негативним наслідком з репутаційними втратами для державного органу. На підтвердження своєї позиції, апелянт наводить ряд публікацій у ЗМІ, які, на думку останнього, підтверджують, що подія за участю позивача набула широкого розповсюдження та обговорення.

Проте, з інформації, яка висвітлена на інтернет-сторінці видання "Букінфо" щодо причетності заступника начальника сектору кримінальної поліції Шевченківського відділення поліції Чернівецького ВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_2 до публікації під назвою "У Чернівцях пасажир маршрутки вдарив водія каменюкою" та відео, неможливо встановити намагання ОСОБА_2 завдати тілесні ушкодження водію маршрутного таксі ОСОБА_7 , як про це зазначено у висновку комісії, яка проводила службове розслідування.

Колегія суддів враховує, що і в суді першої інстанції, і суді апеляційної інстанції позивач наголошував на тому, що між ним та водієм маршрутного таксі мав місце словесний конфлікт, однак водій став наближатися до нього, почав розмахувати руками та намагався нанести йому удар. Намагаючись уникнути отримання удару, позивач почав відходити в сторону, однак водій продовжував наближатися до нього та намагався нанести удар. Сторонні люди стали між ним та водієм, не даючи можливість останньому наблизитися до нього, так як бачили агресивність водія. В результаті, водій відійшов в сторону та повернувся до свого робочого місця.

Це ж слідує і зі змісту пояснень ОСОБА_7 від 19.02.2019, відібраних під час проведення службового розслідування, що конфлікт між ним і невідомим на зупинці вул. О. Щербанюка - вул. Головна м. Чернівці носив словесний характер, жодних претензій ні до кого немає (а.с. 37-38).

Ця обставина підтверджується і оглянутим відео в ході апеляційного розгляду справи.

Судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення також вірно зазначено, що в матеріалах службової перевірки не міститься жодних доказів звернення до поліції ОСОБА_7 з приводу спричинення йому тілесних ушкоджень та відсутні будь-які документи, які б свідчили про факт нанесення позивачем таких тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , відсутні очевидці інциденту, на місце події ніхто з правоохоронних органів не виїжджав, жодних пояснень у очевиців події відповідач під час службового розслідування не відбирав.

Слід відзначити, що судом апеляційної інстанції було задоволено клопотання відповідача та викликано в якості свідка ОСОБА_7 . Як пояснив в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 претензій до позивача він не має, оскільки конфлікт був виключно словесним і будь-яких ударів йому ОСОБА_2 не наносив.

При цьому, свідок вказав на те, що запаху алкоголю від позивача він не чув, але по його поведінці може стверджувати про перебування останнього у стані алкогольного сп`яніння. Це твердження колегія суддів оцінює критично, оскільки сам ОСОБА_7 являвся учасником конфлікту.

Також з оглянутого судом апеляційної інстанції відеозапису не вбачається, що позивач намагався чи наносив ОСОБА_7 будь-які удари, тим більше камінням, а з поведінки позивача неможливо встановити наявність або відсутність ознак алкогольного сп`яніння.

Натомість, у висновку службового розслідування, проведеного за фактом порушення службової дисципліни зазначено, що під час конфлікту за зовнішніми ознаками позивач перебував в стані алкогольного сп`яніння, попри відсутність акту медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння позивача.

Посилання відповідача в своїй апеляційній скарзі на те, що факт перебування працівника у стані алкогольного сп`яніння може підтверджуватися не лише медичним висновком, а й іншими доказами, колегія суддів оцінює критично, оскільки останнім не надано належних і допустимих доказів, які б підтвердили перебування позивача у вказаному стані, а тому такі доводи апелянта ґрунтуються виключно на припущеннях.

Колегія суддів зауважує, що відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За приписами ч.ч. 1, 2 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

В контексті розгляду даної справи слід зауважити, що позиція відповідача про те, що конфлікт позивача з водієм маршрутного таксі мав свої наслідком нанесення ОСОБА_2 удару ОСОБА_7 не підтверджується ні оглянутим в судом відеозаписом, ні показами самого свідка, а факт перебування у даній ситуації позивача у стані алкогольного сп`яніння ґрунтується лише на припущеннях посадових осіб ГУНП у Чернівецькій області, які проводили службове розслідування.

Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне звернути увагу на те, що наявність лише словесного конфлікту між позивачем та ОСОБА_7 , з урахуванням того, що ОСОБА_2 під час такого конфлікту був у цивільному одязі, не може беззаперечно свідчити про допущення останнім дій, які підривають авторитет Національної поліції України в цілому, а відтак не може бути підставою для звільнення зі служби.

Таким чином, колегія суддів вважає обґрунтованою позицію суду першої інстанції, що оскільки факт нанесення позивачем тілесних ушкоджень ОСОБА_7 не доведено відповідачем, доказів перебування в стані алкогольного сп`яніння не встановлено, а тому, належних та допустимих доказів вини позивача у вчиненні дисциплінарного проступку відповідачем не надано, а отже сама подія носить формальний характер, базуючись на припущеннях, у зв`язку з чим висновки службового розслідування в цій частині, які слугували підставою для звільнення, не знайшли свого підтвердження.

Щодо доводів апеляційної скарги відповідача про підставність висновку дисциплінарної комісії про те, що позивач без поважних причин був відсутній на своєму робочому місці у Шевченківському відділенні поліції та не виконував жодних службових завдань за його межами, суд апеляційної інстанції враховує таке.

На спростування позиції відповідача про вчинення позивачем прогулу, в суді першої інстанції ОСОБА_2 вказав на те, що під час виконання своїх посадових обов`язків він не пов`язаний з робочим місцем, а тому з другої половини дня 18.02.2019 проводив оперативно-розшукові заходи та перевірку інформації в межах м. Чернівці. Після обіду в нього розрядився телефон та погіршився стан здоров`я, а тому він не зміг зателефонувати керівництву Шевченківського відділення поліції та не знав, що відбувається збір по особовому складу.

З довідки ОКУ "Чернівецький обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф" № 04/350 від 05.03.2019 слідує, що 18.02.2019 біля 23:00 год. в ОКУ "Чернівецький обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф" було зареєстровано виклик бригади Е (Ш)МД № 14, з приводу "тиску", за адресою: м. Чернівці, вул. Мусорського, 8 (СШМД) до ОСОБА_2 . Хворого оглянуто та надано невідкладну медичну допомогу відповідно до його стану. ОСОБА_2 виставлено попередній діагноз: "ВСД по гіпертонічному типу. Астено-невротичний синдром. Синусова тахікардія" (т. 1 а.с. 51).

19.02.2019 позивач телефоном повідомив керівництво Шевченківського відділення поліції, що перебуває на стаціонарному лікуванні в ДУ "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Чернівецькій області"

Зі змісту виписки із медичної картки стаціонарного хворого № 307 встановлено, що у період з 19.02.2019 по 22.02.2019 позивач перебував на стаціонарному лікуванні у по поліклініці ДУ "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Чернівецькій області" з основним діагнозом ВСД за змішаним типом, судинний криз (19.02.2019). Супутній діагноз: хронічний гастродуоденіт, типовий перебіг, нестійка ремісія. Хронічна двобічна сенсорно-невральна приглуховатість І ст., ангіоспазм сітківки ОИ (т. 1 а.с. 29).

Перебування позивача на стаціонарному лікуванні також підтверджується довідкою про тимчасову непрацездатність поліцейського № 70 від 22.02.2019 (т. 1 а.с. 30).

Матеріалами справи підтверджується та обставина, що у зв`язку з повідомленням позивачем про перебування на лікарняному, 19.02.2019 інспектор відділу інспекції з особового складу УКЗ ГУНП у Чернівецькій області Бічер М.М. разом з т.в.о. начальника Шевченківського відділення поліції Чернівецького ВП ГУНП у Чернівецькій області Барбакаром В.М. прибули до лікарні ДУ "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Чернівецькій області" для відібрання у позивача пояснень щодо можливого порушення ним 18.02.2019 службової дисципліни.

Як пояснив позивач в суді першої інстанції, у зв`язку з перебуванням на лікарняному та погіршенням стану здоров`я, він запропонував надати такі пояснення після одужання.

У зв`язку з наведеним, 19.02.2019 о 10 год. 00 хв. інспектор відділу інспекції з особового складу УКЗ ГУНП у Чернівецькій області Бічер М.М. склав акт відмови позивача від дачі пояснень в присутності т.в.о. начальника Шевченківського відділення поліції Чернівецького ВП ГУНП у Чернівецькій області Барбакара В.М. хоча в акті зазначено, що відмову від дачі пояснень позивач мотивував погіршенням стану здоров`я (а.с. 39).

При цьому, судом першої інстанції вірно зауважено про поспішність проведення відповідачем службового розслідування, яке розпочалося 18.02.2019 та було завершено вже 19.02.2019, тобто фактично тривало лише одну добу.

Натомість, ст. 16 Дисциплінарного статуту встановлено строки проведення службового розслідування. Так, службове розслідування проводиться та має бути завершено не пізніше одного.місяця з дня його призначення керівником.

У разі потреби за вмотивованим письмовим рапортом (доповідною запискою) голови дисциплінарної комісії, утвореної для проведення службового розслідування, його строк може бути продовжений наказом керівника, який призначив службове розслідування, або його прямим керівником, але не більш як на один місяць. При цьому загальний строк проведення службового розслідування не може перевищувати 60 календарних днів.

До строку проведення службового розслідування не зараховується документально підтверджений час перебування поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, у відрядженні, на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності) або у відпустці.

Положеннями ч. 2 ст. 18 Дисциплінарного статуту передбачено, що поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право, в т.ч.: надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються; подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають відношення до справи;

Згідно з ч. 3 та 6, 7 ст. 18 Дисциплінарного статуту поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право відмовитися від надання пояснень. Факт такої відмови фіксується шляхом складення акта, що підписується членом дисциплінарної комісії, присутнім під час відмови, та іншими особами, присутніми під час відмови.

У разі відсутності поліцейського на службі дисциплінарна комісія викликає його для надання пояснень. Виклик для надання пояснень надсилається рекомендованим листом з повідомленням на адресу місця проживання поліцейського, що зазначена в його особовій справі.

Виклик про надання пояснень надсилається з таким розрахунком, щоб поліцейський, який викликається, мав не менше двох діб для прибуття на засідання дисциплінарної комісії.

Всупереч вищенаведеним вимогам, дисциплінарна комісія провела службове розслідування лише за один день, хоча мала у своєму розпорядженні строк не менше одного місяця з дня його призначення.

Тим самим, відповідач фактично позбавив ОСОБА_2 можливості надати відповідні пояснення щодо місця свого перебування 18.02.2019 після 14 год. 30 хв. в ході проведення службового розслідування, оскільки за такими поясненнями посадові особи відповідача з`явилися в лікарню до позивача та не врахували бажання останнього надати пояснення після одужання.

Доводи апеляційної скарги взагалі не містять належного обґрунтування щодо наявності нагальної необхідності відібрати пояснення у позивача саме під час перебування на лікарняному та складання акту відмови від дачі пояснень, незважаючи на бажання позивача надати їх після одужання. Не змогли обґрунтувати цю позицію представники відповідача і під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

Відповідач, він же апелянт посилається на те, що відповідно до письмового пояснення заступника начальника відділення поліції - начальника сектору кримінальної поліції Шевченківського відділення поліції Чернівецького ВП ГУНП в Чернівецькій області капітана поліції Фісюка С.М., який був безпосереднім керівником позивача, що будь-яких вказівок щодо проведення оперативних чи інших заходів за межами відділення він позивачу не надавав та 18.02.19 в період часу з 14:00 по 18:00 год. останній повинен був знаходиться на своєму робочому місці, про свою відсутність його він не повідомляв.

Вказане пояснення було покладено в основу висновків Дисциплінарної комісії про вчинення позивачем прогулу.

Однак, будучи допитаними в суді першої інстанції як свідки заступник начальника відділення поліції - начальник сектору кримінальної поліції Шевченківського відділення поліції Чернівецького ВП ГУНП у Чернівецькій області Фісюк С.М. та начальник Шевченківського відділення поліції Чернівецького ВП ГУНП у Чернівецькій області Барбакар В.М. пояснили, що з урахуванням функціональних обов`язків позивач в т.ч. самостійно визначає та здійснює необхідні оперативно-розшукові заходи на території обслуговування Шевченківського відділення поліції, а тому їх виконання не передбачає постійне знаходження його в робочому кабінеті.

Зі змісту функціональних обов`язків заступника начальника сектору кримінальної поліції Шевченківського відділення поліції Чернівецького ВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_2, затверджених т.в.о. начальника Шевченківського відділення поліції ЧВП ГУНП в Чернівецькій області Барбакаром В.М. від 08.01.2019 слідує, що позивач в т.ч. організовує збір, аналіз і перевірку інформації, як оперативного характеру, так і іншого, здійснює міри по їх реалізації.

В суді апеляційної інстанції позивач вказав на те, що 18.02.2019 в другій половині дня він продовжував виконувати свої посадові обов`язки, мав зустрітися з відповідними особами для отримання інформації, яка мала бути використана ним у службовій діяльності, пізніше у нього розрядився телефон, а тому він не знав, що відбувається збір по особовому складу.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правомірно не взято до уваги подану відповідачем довідку від 26.07.2019 № 7370, зі змісту якої вбачається, що згідно наявних облікових форм Шевченківського відділення поліції позивач 18.02.2019 МНСІ не виготовляв та не отримував (а.с. 230), оскільки відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Натомість, в суді першої інстанції позивач пояснив, що не міг виготовити МНСІ, оскільки з 19.02.2019 про 22.02.2019 перебував на лікарняному, а 25.02.2019 звільнений зі служби в поліції (23 та 24 лютого 2019 р. вихідні дні).

Зважаючи на те, що вказаний доказ не був навіть створений під час проведення службового розслідування та, відповідно, не міг бути покладений в основу прийняття оскаржуваних наказів, то судом першої інстанції саме на виконання вимог ч. 2 ст. 77 КАС України підставно не було взято такий доказ до уваги при вирішенні справи.

Наведені вище обставини у своїй сукупності вказують на те, що відповідач в ході проведення службового розслідування не вживав належних заходів з метою підтвердити або спростувати факт відсутності ОСОБА_2 на робочому місці 18.02.2019 понад 3 год. без поважних причин, що підтверджує висновок суду першої інстанції про поверхневість та поспішність проведення службового розслідування.

Слід також відзначити, що відповідач за наслідками службового розслідування дійшов висновку про наявність обставин, які обтяжують ступінь дисциплінарного проступку, а саме: умисні дії порушника, вчинення дисциплінарного проступку поліцейським керівної ланки; дії ОСОБА_2 під час конфлікту, висвітленого в інтернет-ЗМІ, натомість вказав на відсутність обставин, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_2 , з чим також не погоджується колегія суддів, з огляду на таке.

Матеріалами справи підтверджується та обставина, що позивач перебував на службі в органах внутрішніх справ з 03.10.2001 по 06.11.2015, а з 07.11.2015 прийнятий на службу в поліцію, звільнений з якої 19.02.2019. Станом на час винесення оскаржуваних наказів діючих дисциплінарних стягнень позивач не мав.

Відповідно до службової характеристики від 18.02.2019, підписаної т.в.о. начальника Шевченківського відділення поліції Чернівецького ВП ГУНП у Чернівецькій області Барбакаром В.М. позивач характеризується з позитивної сторони, до виконання службових обов`язків ставиться чесно та сумлінно, суворо дотримується вимог Присяги та Статутів.

При цьому, положеннями ст. 13 Дисциплінарного статуту визначено, що дисциплінарному стягненню у вигляді звільнення із служби в поліції можуть передувати такі дисциплінарні стягнення як, зауваження, догана, сувора догана, попередження про неповну службову відповідність, пониження у спеціальному званні на один ступінь, звільнення з посади.

Відповідно до ч. 8 ст. 19 Дисциплінарного статуту під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Підставою для дисциплінарної відповідальності є дисциплінарний проступок, сутність якого полягає в невиконанні чи неналежному виконанні особою рядового або начальницького складу службової дисципліни. Такими обставинами є виключно фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діях особи ознак дисциплінарного проступку, зокрема, протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ним і дією (бездіяльністю) порушника дисципліни.

При обранні виду дисциплінарного стягнення, який слід застосувати до позивача, відповідачем не було враховано тяжкість проступку, обставини, за яких вони були скоєні, а також попередня поведінка позивача та його ставлення до виконання службових обов`язків.

Між тим, доводи апеляційної скарги про те, що застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням обставин у справі та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень, суд апеляційної інстанції оцінює критично, оскільки, як зазначалося вище, проведення відповідачем службового розслідування за одну добу та без належної оцінки зібраних матеріалів вказує на необ`єктивність його проведення та без урахування обставин, що мають вирішальне значення при визначенні виду дисциплінарного стягнення.

При цьому, як вказав Верховний Суд у постанові від 11 грудня 2019 року у справі № 818/1775/16, дисциплінарне покарання особи, вина якої не доведена належними та допустимими доказами не може вважатись результатом ефективного розслідування. Разом з цим, відповідачем не обґрунтовано застосування до позивача найсуворіший вид дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби з поліції. Не дотриманий індивідуальний підхід при встановлені проступку та накладання стягнення за це. Доведення факту вчинення дисциплінарного проступку відповідною особою покладається у повній мірі на відповідача.

Зважаючи на те, що ні у висновку службового розслідування, ні у спірних наказах відповідачем не зазначено, яка шкода була заподіяна позивачем внаслідок допущеного ним порушення та чим це підтверджується, не встановлено, що саме характеризує проступок позивача з найтяжчої сторони, а також враховуючи, що звільнення як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу, то суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції, що обставини, які стали підставою для накладення на позивача дисциплінарного стягнення та його звільнення не знайшли свого обґрунтованого підтвердження та не вказують у достовірний спосіб на протиправну поведінку позивача, яка може мати своїм наслідком звільнення зі служби в поліції у порядку дисциплінарного стягнення, а тому оскаржувані накази правомірно скасовано судом першої інстанції, поновлено позивача на посаді та стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції України в Чернівецькій області залишити без задоволення, а рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 26 липня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 24 грудня 2019 року.

Головуючий Біла Л.М.

Судді Гонтарук В. М. Курко О. П.