Справа № 826/10573/18
Суддя: Карпушова Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2019-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Карпушової О.В., суддів Губської Л.В., Епель О.В., секретар судового засідання Гордієнко Л.М., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду м.Києва від 04 вересня 2019 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дії, зобов`язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В :

09.07.2019 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві про визнання протиправними дії та рішення відповідача від 25.06.2018 за №28887/02/є - 2274/1 щодо відмови позивачу в перерахунку пенсії за вислугою років відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції чинній на момент призначення пенсії) на підставі довідки Генеральної прокуратури України від 23.05.2016 №18-747 з розрахунку 70% від середнього заробітку та про зобов`язання відповідача здійснити (або організувати здійснення) з 01.06.2017 позивачу перерахунок пенсії за вислугою років відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції чинній на момент призначення пенсії) у розмірі 70% від місячної заробітної плати, зазначеної у довідці Генеральної прокуратури України від 23.05.2016 №18-747, без обмежень граничного розміру пенсії.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач протиправно відмовив позивачу в перерахунку пенсії за вислугою років відповідно до положень статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру», в редакції чинній на момент призначення пенсії, на підставі довідки Генеральної прокуратури України від 23.05.2016 №18-747 з розрахунку 70% від середнього заробітку.

Рішенням Окружного адміністративного суду м.Києва від 04.09.2019 у задоволені позовних вимог відмовлено у повному обсязі.

Приймаючі рішення у справі суд першої інстанції зазначив, що оскільки законодавством, чинним на час звернення позивача за перерахунком розміру пенсії, не було передбачено можливість її перерахунку у зв`язку з підвищенням розміру заробітку працюючих працівників прокуратури, у відповідача не було правових підстав для здійснення такого перерахунку.

Позивачем подано апеляційну скаргу в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції як таке, що прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нове рішення яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що відповідачем порушено його конституційне право у зв`язку зі зміною правого регулювання спірних правовідносин, оскільки Закон України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 №76-VIII, яким викладено статтю 50-1 «Про прокуратуру» №1789-ХІІ у новій редакції та стаття 86 Закону України «Про прокуратуру» №1697-VII не визнані неконституційними і підлягають застосуванню відповідними суб`єктами.

Відповідач не скористався правом на подання відзиву на апеляційну скаргу.

Судом першої інстанції позовні вимоги розглядалися за правилами спрощеного провадження у порядку, тому апеляційним судом справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення сторін.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні пенсійного фонду України в місті Києві та отримує з 07.11.2014 пенсію за вислугу років відповідно до вимог Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 №1789-ХІ.

Крім того, позивач продовжує працювати в органах прокуратури.

Відповідно до довідки Генеральної прокуратури України від 23.05.2016 за №18-747, заробітна плата з 01.12.2015 складається з основного окладу 3 148,00 грн., класного чину 130,00 грн., вислуги років 655,60 грн., щомісячної премії на яку нараховуються страхові внески 6 352,76 грн., доплат, які передбачені чинним законодавством (надбавка за виконання особливо важкої роботи 2 753,52 грн., матеріальна допомога (1/12) 557,26 грн., матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових потреб (1/12) 557,26 грн.),- всього 14 154,40 грн.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» від 09.12.2015 року №1013 з 01 грудня 2015 року посадові оклади працівників органів прокуратури підвищено на 25 відсотків.

05.06.2018 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві із заявою про перерахунок раніше призначеної пенсії відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції на час призначення та перерахування пенсії) в розмірі 70 відсотків від суми місячної заробітної плати, розмір якої визначено у довідці Генеральної прокуратури України від 23.05.2016 за №18-747, з виплатою без обмеження граничного розміру.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві від 25.06.2018 позивачу відмовлено в перерахунку пенсії відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» на підставі пункту 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 за №213-VIII.

Наведені обставини підтверджені належними, достатніми та допустимими доказами, і не є спірними.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявності у ній і додатково поданими доказами, і перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1,2, 3 статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Умови пенсійного забезпечення прокурорів і слідчих визначені статтею 501 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 №1789-ХІІ (у редакції, що діяла станом на призначення позивачеві пенсії) а також Законом України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VII.

Згідно із частиною другою статті 501 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції чинній на момент призначення та перерахунку пенсії за вислугу років) від 05.11.1991 №1789-ХІІ, було встановлено, пенсія прокурорам і слідчим призначається в розмірі 70 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

Відповідно до частини третьої та четвертої статті 501 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 №1789-ХІІ, розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за класні чини, вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за будь-які 60 календарних місяців такої роботи підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв протягом цього періоду на даній роботі. Середньомісячна сума зазначених виплат за 60 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми таких виплат на 60. Коригування зазначених виплат проводиться із застосуванням коефіцієнта загального підвищення розмірів посадового окладу, надбавок до нього за класний чин. Посадовий оклад, надбавки за класний чин і вислугу років під час призначення пенсії враховуються в розмірах, установлених на дату звернення за пенсією.

Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» №3668-VІ, який набрав чинності з 01.10.2011, внесено зміни до статті 501 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 №1789-ХІІ та змінено у відсотках розмір пенсії за вислугу років, яка призначається прокурорам і слідчим у разі реалізації ними такого права. Встановлено, що прокурори і слідчі мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років.

З 15.07.2015 стаття 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 №1789-ХІІ щодо права на пенсійне забезпечення за вислугу років втратила чинність, у зв`язку із набранням чинності нового Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VII.

Згідно з пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Частиною вісімнадцятою статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 №1789-ХІІ (в редакції до 01.01.2015) було передбачено, що призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Разом з тим, на час звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії правове регулювання відносин, що виникають у сфері пенсійного забезпечення прокурорів змінилося, оскільки положення статті 501 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 №1789-ХІІ (крім частин третьої, четвертої, шостої, одинадцятої) втратили чинність згідно з Законом України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VII.

З матеріалів справи вбачається, що позивач отримує з 07.11.2014 пенсію за вислугу років відповідно до вимог Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 №1789-ХІ та продовжує працювати в органах прокуратури.

З урахуванням вищенаведених норм закону та встановлених обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необґрунтованість позовних вимог, оскільки законодавством, чинним на час звернення позивача за перерахунком розміру пенсії, не було передбачено можливість її перерахунку у зв`язку з підвищенням розміру заробітку працюючих працівників прокуратури, у відповідача не було правових підстав для здійснення такого перерахунку.

При прийнятті рішення у справі суд першої інстанції правильно прийняв до уваги правові висновки Верховного Суду висловлені у справах № 127/11766/16-а, 640/900/16-а, 754/15912/16-а. Крім того колегія суддів також приймає до уваги висновок Верховного Суду у справі 825/506/18.

Згідно ч.1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Таким чином доводи апелянта не заслуговують уваги, оскільки не спростовують правильних висновків суду першої інстанції.

Решта позовних вимог також є необґрунтованими і не підлягають задоволенню з огляду на те, що вони є похідними позовними вимогами від основних позовних вимог щодо неправомірності дій відповідача.

Надаючи оцінку іншим доводам апелянта, судова колегія також приймає до уваги рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому Суд зазначив, що «…хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід…».

Таким чином, проаналізувавши всі доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вони не спростовують висновків суду першої інстанції, а апелянт не довів тих обставин, на які він посилається, отже, судом першої інстанції повно та правильно встановлено обставини справи і ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга позивача підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Повний текс судового рішення складено 23.12.2019 року.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду м.Києва від 04 вересня 2019 р. - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду м.Києва від 04 вересня 2019 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дії, зобов`язання вчинити певні дії - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Колегія суддів: О.В. Карпушова

Л.В. Губська

О.В. Епель