Справа № 120/2365/19-а
Суддя: Кузьменко Л.В.
Дата ухвалення: 2019-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
Справа № 120/2365/19-а
Головуючий у І інстанції: Шаповалова Т.М.
Суддя-доповідач: Кузьменко Л.В.
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Кузьменко Л.В.
суддів: Франовської К.С. Совгири Д. І.
розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Літинського районного сектору управління державної міграційної служби України у Вінницькій області, Управління державної міграційної служби України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,
У липні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому просив:
- визнати протиправними дії Літинського районного сектору Управління державної міграційної служби України у Вінницькій області від 19.07.2019 року щодо відмови у вклеюванні фотокартки до паспорта громадянина України зразка 1994 року, який виданий на ім`я ОСОБА_1 , серії НОМЕР_1 від 27.08.1996 року;
- зобов`язати Літинський районний сектор Управління державної міграційної служби України у Вінницькій області здійснювати вклеювання фотокартки до паспорта громадянина України зразка 1994 року, який виданий на ім`я ОСОБА_1 , серії НОМЕР_1 від 27.08.1996 року;
- стягнути з відповідача Управління державної міграційної служби України у Вінницькій області на користь позивача витрати по сплаті судового збору та витрати на професійну правничу допомогу.
Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 24 вересня 2019 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням позивач оскаржив його в апеляційному порядку.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 17 грудня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено.

Рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 24 вересня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Літинського районного сектору управління державної міграційної служби України у Вінницькій області, Управління державної міграційної служби України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії скасовано.

Прийнято постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Визнано протиправними дії Літинського районного сектору Управління державної міграційної служби України у Вінницькій області від 19.07.2019 року щодо відмови у вклеюванні фотокартки до паспорта громадянина України зразка 1994 року, який виданий на ім`я ОСОБА_1 , серії НОМЕР_1 від 27.08.1996 року у зв`язку із досягненням 45 років.

Зобов`язано Літинський районний сектор Управління державної міграційної служби України у Вінницькій області вклеїти фотокартку до паспорта громадянина України зразка 1994 року, який виданий на ім`я ОСОБА_1 , серії НОМЕР_1 від 27.08.1996 року у зв`язку із досягненням 45 років.

18 грудня 2019 року до суду від представника ОСОБА_1 надійшла заява про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат. В заяві представник ОСОБА_1 - адвокат Богословський С.В. порушує питання про відшкодування на користь позивача понесених витрат на сплату судового збору за подання позову до суду першої інстанції у сумі 1536,80 грн., за подання апеляційної скарги у сумі 2305,20 грн., а також витрат на професійну правничу допомогу у сумі 5000,00 грн. Витрати на професійну правничу допомогу просить стягнути з Літинського районного сектору управління державної міграційної служби України у Вінницькій області

23 грудня 2019 року до суду від надійшло клопотання від Управління державної міграційної служби України у Вінницькій області у якому відповідач просить відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про стягнення з відповідача на користь позивача витрат зі сплати судового збору та витрат на професійну правничу допомогу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи, викладені в заяві про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат, колегія суддів встановила таке.

В силу приписів ст.252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

2. Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

У відповідності до змісту вказаної статті, додаткове судове рішення є засобом усунення неповноти судового рішення, внаслідок якої залишилися невирішеними певні вимоги особи, яка бере участь у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Аналіз наведених норм права дає підстави вважати, що розподіл судових витрат, в тому числі і за подання апеляційної скарги, здійснює той суд, який ухвалив остаточне рішення по суті спору, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.

При цьому судова колегія вважає за необхідне звернути увагу на те, що згідно ч.6 ст.139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Отже, право суду апеляційної інстанції на зміну розподілу судових витрат виникає у випадку зміни судового рішення або ухвалення нового.

Враховуючи те, що при розгляді апеляційної скарги судом апеляційної інстанції не було вирішено питання про розподіл судових витрат, колегія суддів дійшла висновку про необхідність ухвалення додаткової постанови.

В силу приписів ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

З матеріалів справи слідує, що докази на підтвердження сплати судового збору були надані позивачем при зверненні до суду з позовною заявою та при подачі апеляційної скарги, у відповідності до вимог п. 3 ст. 161 та п. 1, ч. 5 ст. 296 КАСУ.

Так, при зверненні до суду першої інстанції з позовом ОСОБА_1 сплатив:

- судовий збір в сумі 1536,80, що підтверджено квитанцією банку №15867771 від 23.07.2019 року (а.с.2);

- за подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції позивачем сплачено судовий збір в сумі 2305,20 грн., що підтверджено квитанцією банку №MP_AB201196SIV_10187537 від 16.10.2019 р. (а.с. 77).

За результатами розгляду справи судом апеляційної інстанції апеляційну скаргу задоволено та ухвалено нове рішення про задоволення позовних вимог.

Таким чином, вимоги ОСОБА_1 про відшкодування витрат по сплаті судового збору є обґрунтованими і підлягають до задоволення в сумі 3842,00 грн. (1536,80 грн.+2305,20 грн.).

Відтак, за рахунок бюджетних асигнувань Управління державної міграційної служби України у Вінницькій області () на користь позивача належить стягнути судові витрати, пов`язані із сплатою судового збору у суді першої та апеляційної інстанції у сумі 3842,00 (три тисячі вісімсот сорок дві) грн. 00 коп з огляду на те, що вказаний відповідач є суб`єктом владних повноважень - юридичною особою.

Водночас, згідно п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За правилами ч. ч. 1, 2 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Розмір витрат, які сторона сплатила, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів, у відповідності до вимог п. 7 ст.139 КАСУ.

Встановлено, що позивачу в процесі підготовки справи до розгляду та в процесі її розгляду судами надавалась професійна правнича допомога адвокатом Богословським С.В., що підтверджено договором про надання професійної правничої допомоги №105/19-а від 22.07.2019 р., ордером адвоката, детальним описом робіт (наданих послуг) від 18.12.2019 року за договором про надання професійної правничої допомоги №105/19-а від 22.07.2019 р. Згідно долученого до заяви детального опису робіт (наданих послуг) вартість наданих правових послуг складає 5000,00 грн. Ці витрати заявник просить покласти на Літинський районний сектор управління державної міграційної служби України у Вінницькій області

Витрати оплачені ОСОБА_1 в повному розмірі шляхом внесення в касу адвоката Богословського С.В., що підтверджено наданою копією квитанції до прибуткового касового ордеру від 22.07.2019 року №9.

Щодо відшкодування витрат по наданню професійної правничої допомоги, суд апеляційної інстанції звертає увагу на наступне.

Витрати на професійну правничу допомогу є витратами, пов`язаними з розглядом справи.

Як вже зазначалось, відповідно до приписів ч.7 ст.139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Аналогічна правова норма закріплена у ч.3 ст.143 КАС України, якою передбачено, що якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу (ч. 5 ст. 143 КАС України).

Матеріалами справи підтвержено, що позивачем та/або його представником до закінчення розгляду справи в суді апеляційної інстанції заяву про стягнення понесених витрат на професійну правничу допомогу зроблено не було.

Колегія суддів звертає увагу на те, що за чинним законодавством, докази про понесені з розглядом справи витрати особа має право подати протягом 5 днів після ухвалення рішення лише у випадку, коли до закінчення судових дебатів ( розгляду справи) про це буде зроблена відповідна заява.

Таким чином, оскільки позивачем та/або його представником до закінчення розгляду справи заяву про понесені витрати на правничу допомогу та подання доказів на підтвердження витрат протягом 5 днів після ухвалення рішення зроблено не було, суд приходить до висновку про те, що заявником не дотримано вимог ч.7 ст. 139 КАС України.

Отже, заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу необхідно залишити без розгляду.

Керуючись ст.ст. 243, 252, 310, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Богословського Сергія Вікторовича про ухвалення додаткового рішення у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Літинського районного сектору управління державної міграційної служби України у Вінницькій області, Управління державної міграційної служби України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.

Ухвалити у справі №120/2365/19-а додаткове рішення, яким стягнути на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань Управління державної міграційної служби України у Вінницькій області () судові витрати, пов`язані із сплатою судового збору у суді першої та апеляційної інстанції у сумі 3842,00 (три тисячі вісімсот сорок дві ) грн. 00 коп.

Заяву ОСОБА_1 - адвоката Богословського Сергія Вікторовича про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у сумі 5000,00 грн. - залишити без розгляду.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Кузьменко Л.В.

Судді Франовська К.С. Совгира Д. І.