Справа № 360/2233/19
Суддя: Гаврищук Тетяна Григорівна
Дата ухвалення: 2019-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2019 року справа №360/2233/19

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Гаврищук Т.Г.

суддів: Казначеєва Е.Г.

Компанієць І.Д.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу громадської організації «Нова Дія» на рішення Луганського окружного адміністративного суду (суддя Шембелян В.С.) від 11 вересня 2019 року (повний текст складено 23 вересня 2019 року у м.Сєвєродонецьк) по справі №360/2233/19 за позовом громадської організації «Нова Дія» до Головного управління Держпраці у Луганській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу від 23.04.2019 № ЛГ343/486-НД/СП/ТД-ФС, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Держпраці у Луганській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № ЛГ343/486-НД/СП/ТД-ФС від 23.04.2019, якою до позивача, на підставі абз. 7 частини 2 статті 265 Кодексу законів про працю, застосовано штраф у розміру 417300 грн.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2019 року в задоволені позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Позивач вважає, що судом першої інстанції не прийнято до уваги відсутність у відповідача права на проведення позапланового заходу. Позивач також зазначив про те, що він не отримував вимогу від 28.03.2019р. №1 про надання документів, що підтверджується листом Укрпошти від 03.07.2019р. №83/1827. Суд першої інстанції лишив поза увагою порушення відповідачем п.п. 6,7 Порядку №509 щодо розгляду справи за участю представника суб`єкта господарювання або роботодавця, щодо якого її порушено. Повідомлення № 01-15/1372 від 16.04.2019 року про розгляд справи про накладення штрафу було отримано ним лише 08.05.2019р., тобто вже після прийняття відповідачем спірної постанови про накладення штрафу.

На адресу суду апеляційної інстанції надіслано відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач проти доводів апеляційної скарги заперечував, вважає, що рішення суду є законним та обґрунтованим, ухвалено судом відповідно до норм матеріального та процесуального права на підставі повного і всебічного з`ясування обставин в адміністративній справі. Крім того, просив розгляд справи проводити за відсутністю представника відповідача.

Всі особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, відзив на апеляційну скаргу, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що відповідно до підпункту 3 пункту 5 та пункту 10 Порядку № 295, за результатами аналізу інформації, отриманої із листа ОСОБА_1 помічника-консультанта на громадських засадах народного депутата України ОСОБА_2 від 21.03.2019 року, відповідачем прийнято наказ від 28.03.2019 року № 313 «Про проведення інспекційного відвідування ГО «Нова дія»», метою якого є перевірка додерження законодавства про працю в частині фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (пункт 3 наказу) (а.с.50).

28.03.2019р. відповідач склав направлення на проведення інспекційного відвідування № 01-17/359, відповідно до якого початок інспекційного відвідування - з 28.03.2019р., а закінчення - 29.03.2019р. (а.с.51).

Згідно з актом про неможливість проведення інспекційного відвідування/невиїзного інспектування від 28.03.2019р. № ЛГ343/486-НД інспектором праці Мартинюк М.М. 28.03.2019 року об 11.00 годин за адресою: Луганська область м. Рубіжне, вул. Мендєлєєва, 12, офіс 19 здійснено спробу проведення інспекційного відвідування громадської організації "Нова Дія". Інспекційне відвідування неможливо було провести у зв`язку з відсутністю об`єкта відвідування або уповноваженої ним особи за місцем знаходження та ненаданням інформації, необхідної для проведення інспекційного відвідування, а також ненаданням для ознайомлення книг, реєстрів та документів, що містять інформацію про предмет перевірки, строк проведення інспекційного відвідування зупинено до 05.04.2019р., а також складено вимогу про надання/поновлення документів № 1 (а.с.52-54).

Відповідно до вимоги від 28.03.2019р. №1 позивачу необхідно було надати відповідачу в строк до 10.00 годин 05.04.2019 року такі документи (а.с.54-55):- витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань;- паспортні дані, ідентифікаційний код керівника, бухгалтера; - договори, які були укладені з найманими працівниками; - посадова інструкція; -повідомлення до ДФС про прийняття на роботу працівників; - табелі облікового часу; - відомості нарахування та виплати заробітної плати працівникам; - накази про прийняття на роботу; - графік роботи закладу; - книга обліку руху трудових книжок і вкладишів до них; - штатний розпис; - накази про прийняття та звільнення; - особисті заяви працівників про прийом та звільнення; - звіти про сплат єдиного внеску; - статутні документи; - колективний договір.

Направлення на проведення інспекційного відвідування, акт про неможливість його проведення та вимога від 28.03.2019 року були направлені на адресу позивача 28.03.2019р., на підтвердження чого відповідачем надано повідомлення про вручення поштового відправлення, опис вкладеного та квитанцію від 28.03.2019р. (а.с.56,57).

05.04.2019р. інспекторами праці складено акт про неможливість проведення інспекційного відвідування/невиїзного інспектування від 05.04.2019 року №ЛГ343/486/НД у зв`язку з ненадання інформації, необхідної для проведення інспекційного відвідування, а також ненадання для ознайомлення книг, реєстрів та документів, що містять інформацію про предмет перевірки (а.с.58,59).

Зазначений акт направлено на адресу позивача листом з рекомендованим повідомленням 08.04.2019р., що підтверджується описом вкладення та квитанцією від 08.04.2019р., а також роздруківкою відстеження поштової кореспонденції за №150 з сайту ПАТ «Укрпошта» з підтвердженням про отримання цього листа 10.04.2019 представником позивача за довіреністю (а.с.60, 108).

12.04.2019р. відповідач прийняв рішення № ЛГ/343/486/НД/ФС-НД щодо розгляду справи про накладення штрафу, який призначив на 23.04.2019 року об 11:00 год. (а.с.61).

Повідомлення № 01-15/1372 від 16.04.2019 року про розгляд справи про накладення штрафу (а.с.62) було направлено на адресу позивача, що підтверджується квитанцією від 16.04.2019 р. (а.с.62 з.б.).

Відповідно до відстеження поштового відправлення № 130 зазначене повідомлення направлено 16.04.2019р. і вже 18.08.2019р. відправлення під час доставки з інших причин не було вручено, а вручено за довіреністю 08.05.2019р. (а.с.107).

23.04.2019 заступником начальника Головного управління Держпраці у Луганській області винесено постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 23.04.2019 року № ЛГ 343/486-НД/СП/ТД-ФС, яким на підставі абз. 7 ч. 2 ст. 265 КЗпП України на позивача накладено штраф у розмірі 417300,00 грн. (а.с.63).

Зазначену постанову направлено позивачу 24.04.2019р., що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення та квитанцією від 24.04.2019р. (а.с.64).

Наведені обставини сторонами не оспорюються.

Відповідно до абз. 7 ч. 2 ст. 265 Кодексу законів про працю України, яка визначає відповідальність за порушення законодавства про працю, юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі: вчинення дій, передбачених абзацом шостим цієї частини, при проведенні перевірки з питань виявлення порушень, зазначених в абзаці другому цієї частини, - у стократному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення.

Абзацом 6 частини 2 статті 265 вказаного Кодексу, на які міститься посилання в абз. 7 ч.2 ст. 265 Кодексу, визначено, що юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі недопущення до проведення перевірки з питань додержання законодавства про працю, створення перешкод у її проведенні.

У відповідності до ст. 259 Кодексу законів про працю України державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 96 від 11.02.2015 року, Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику, крім іншого, з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю.

Відповідно до пункту 1 Положення про Головне управління Держпраці у Донецькій області, затвердженого наказом Державної служби України з питань праці від 04 лютого 2016 року № 8 Головне управління Держпраці у Донецькій області є територіальним органом Державної служби України з питань праці.

Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 295 від 26 квітня 2017 року (далі по тексту Порядок № 295) згідно п.1 якого цей Порядок визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю (далі - об`єкт відвідування).

За приписами пункту 2 Порядку №295 державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці, зокрема, Держпраці та її територіальних органів.

Відповідно до підпункту 3 пункту 5 Порядку №295 інспекційні відвідування проводяться за рішенням керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин, прийнятим за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4-7 цього пункту.

Як встановлено судом, підставою для проведення інспекційного відвідування позивача стало рішення керівника органу контролю, що винесено за результатами аналізу інформації, отриманої із листа ОСОБА_1 помічника-консультанта на громадських засадах народного депутата України ОСОБА_2 від 21.03.2019 року.

Згідно п. п. 8, 9 Порядку N 295 про проведення інспекційного відвідування інспектор праці повідомляє об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі. Про проведення інспекційного відвідування з питань виявлення неоформлених трудових відносин інспектор праці повідомляє об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі, якщо тільки він не вважатиме, що таке повідомлення може завдати шкоди інспекційному відвідуванню.

Під час проведення інспекційного відвідування інспектор праці повинен пред`явити об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі своє службове посвідчення.

За приписами п. 16 Порядку N 295 у разі створення об`єктом відвідування перешкод у діяльності інспектора праці (відмова у допуску до проведення відвідування (ненадання інформації, необхідної для проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування; перешкода в реалізації інших прав, передбачених пунктом 11 цього Порядку), відсутності об`єкта відвідування або уповноваженої ним особи за місцезнаходженням (адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, інших документах, що стали підставою для проведення відвідування), відсутності документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, складається акт про неможливість проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування із зазначенням відповідних причин, який за можливості підписується керівником об`єкта відвідування або іншою уповноваженою особою.

Згідно з п. 18 Порядку N 295 у разі відсутності документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, об`єкту відвідування надсилається копія акта про неможливість проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування та письмова вимога із зазначенням строку поновлення документів. На час виконання такої вимоги строк проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування зупиняється.

Відповідно до п. 30 Порядку припис або вимога інспектора праці можуть бути оскаржені у 10-денний строк з дати їх отримання до керівника або заступника керівника відповідного територіального органу Держпраці. У разі незгоди з рішенням керівника або заступника керівника відповідного територіального органу Держпраці таке рішення може бути оскаржене до керівника або заступника керівника Держпраці. Подання в установлений строк скарги тимчасово припиняє виконання припису або вимоги. Скарга розглядається у 30-денний строк з дати її надходження, якщо інше не встановлено законом. За результатами розгляду скарг вимоги, приписи можуть бути скасовані повністю або в окремій частині.

На підтвердження направлення на адресу позивача вимоги від 28.03.2019 р. відповідачем було надано повідомлення про вручення поштового відправлення №379, опис вкладеного та квитанцію від 28.03.2019р. (а.с.56,57). У повідомленні про вручення поштового відправлення зазначено дата вручення 29.03.2019р. представнику за довіреністю Титовій.

Позивач заперечує факт отримання наведеного поштового відправлення та надав пояснення про те, що наведена вище особа не перебуває у трудових відносинах з позивачем та їй не видавалась довіреність.

Згідно відповіді на скаргу позивача Укрпошта у листі від 03.07.2019р. №83/1827 зазначила, що з пояснень, наданих кур`єром-водієм ОСОБА_3 було з`ясовано, що під час доставки поштового відправлення, з кур`єром спілкувався співробітник ГО «Нова дія» Титова, яка повідомила, що за даною адресою перебуває одна, та запевнила, що Довіреність на одержання поштових відправлень на ім`я підготовлена та перебуває на підпису у директора організації Романовського О.О.

Суд апеляційної інстанції вважає, що вказані обставини не можуть свідчити про створення позивачем перешкод в проведенні інспекційного відвідування, а саме перешкод у вигляді ненадання інформації, необхідної для проведення інспекційного відвідування.

Інших доказів на підтвердження факту вчинення позивачем перешкод в проведенні інспекційного відвідування, відповідачем не надано.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що відповідачем не доведено поза розумним сумнівом, факт вчинення позивачем порушення вимог ч. 2 ст. 265 КЗпП України.

Механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною другою статті 265 КЗпП України та частинами другою - сьомою статті 53 Закону України "Про зайнятість населення" визначено Порядком накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2013 року N 509 (далі - Порядок N 509).

Згідно пункту 2 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 року №509, штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, начальниками управлінь і відділів Держпраці та їх заступниками (з питань, що належать до їх компетенції), начальниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками, керівниками виконавчих органів міських рад міст обласного значення, сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад та їх заступниками (далі - уповноважені посадові особи).

За приписами наведеної норми однією з підстав для накладення штрафів є акт про виявлення під час перевірки суб`єкта господарювання або роботодавця ознак порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення, складеного посадовою особою Держпраці чи її територіального органу, виконавчого органу міської ради міста обласного значення та сільської, селищної, міської ради об`єднаної територіальної громади.

Пунктом 6 цього Порядку встановлено, що про розгляд справи уповноважені посадові особи письмово повідомляють суб`єктів господарювання та роботодавців не пізніше ніж за п`ять днів до дати розгляду рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.

У відповідності до вимог пунктів 7 та 8 Порядок N 509 справа розглядається за участю представника суб`єкта господарювання або роботодавця, щодо якого її порушено. Справу може бути розглянуто без участі такого представника у разі, коли його поінформовано відповідно до пункту 6 цього Порядку і від нього не надійшло обґрунтоване клопотання про відкладення її розгляду.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, повідомлення № 01-15/1372 від 16.04.2019р. про розгляд справи про накладення штрафу було направлено на адресу позивача, що підтверджується квитанцією від 16.04.2019 р. (а.с.62 з.б.).

Водночас, доказів, що засвідчують отримання позивачем наведеного повідомлення на дату прийняття відповідачем спірного рішення, в матеріалах справи відсутні.

Тобто, на дату розгляду справи у відповідача були відсутні відомості щодо належного повідомлення позивача про розгляд справи. Такі обставини, в силу приписів п. 7 Порядку №509, забороняли суб`єкту владних повноважень розгляд справи.

Відповідно до відстеження поштового відправлення № 130, зазначене повідомлення було вручено за довіреністю 08.05.2019р., тобто вже після прийняття відповідачем спірної постанови про накладення штрафу.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що у справі щодо оскарження рішення про накладення штрафу, суд перевіряє його на відповідність критеріям, визначеним у частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, одними з яких є вчинення/прийняття актів: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України (пункт 1); обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для вчинення дії/прийняття рішення (пункт 3); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення (пункт 9).

Таким чином, установлення невідповідності діяльності суб`єкта владних повноважень хоча б одному із визначених у частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критерію може бути підставою для задоволення позову щодо оскарження відповідного акту, якщо така діяльність порушує права, свободи та інтереси позивача.

Критерій щодо прийняття рішення з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення випливає з принципу гласності прийняття рішень. Засідання уповноваженої посадової особи проводяться відкрито і гласно, крім випадків, установлених законом. Відповідач, як суб`єкт владних повноважень, зобов`язаний застосовувати цей критерій у процесі прийняття рішення, особливо, якщо це рішення матиме несприятливі наслідки для особи. Особа, щодо якої приймається рішення, має право бути вислуханою, наводити доводи та докази на їх підтвердження, задавати питання учасникам засідання.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про те, що обов`язок щодо повідомлення позивача про розгляд справи про порушення законодавства про працю та критерії, визначені у частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України відповідачем не дотримано.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним судом у постанові від 12.06.2019р. у справі справа №813/3415/18.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що відповідачем не доведено правомірність прийнятого рішення, а тому судом першої інстанції безпідставно відмовлено у задоволенні позову.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального права, що є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення.

За приписами ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 23, 33, 139, 292, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу громадської організації «Нова Дія» на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2019 року по справі №360/2233/19 задовольнити.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2019 року по справі №360/2233/19 скасувати.

Позовні вимоги громадської організації «Нова Дія» до Головного управління Держпраці у Луганській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № ЛГ343/486-НД/СП/ТД-ФС від 23.04.2019, якою до позивача, на підставі абз. 7 частини 2 статті 265 Кодексу законів про працю, застосовано штраф у розміру 417300 грн. задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Головного управління Держпраці у Луганській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ЛГ343/486-НД/СП/ТД-ФС від 23.04.2019, якою до громадської організації «Нова Дія», на підставі абз. 7 частини 2 статті 265 Кодексу законів про працю, застосовано штраф у розміру 417300 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпраці у Луганській області () на користь громадської організації «Нова Дія» () суму судового збору у розмірі 15 649 (п`ятнадцять тисяч шістсот сорок дев`ять) грн. 25 коп.

Постанова у повному обсязі складена у нарадчій кімнаті 23 грудня 2019 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з 23 грудня 2019 року та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Т.Г. Гаврищук

Судді: Е.Г. Казначеєв

І.Д. Компанієць