Справа № 826/16313/18
Суддя: Шурко Олег Іванович
Дата ухвалення: 2019-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Шурка О.І.,

суддів Василенка Я.М., Ганечко О.М.,

при секретарі Коцюбі Т.М.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Повного товариства "Ломбард "Регіональний" ПП "Златодар 585" і компанія" на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 вересня 2019 року у справі за адміністративним позовом Головного управління ДФС у м. Києві до Повного товариства "Ломбард "Регіональний" ПП "Златодар 585" і компанія" про стягнення заборгованості у розмірі 257 579, 06грн., -

В С Т А Н О В И В :

Головне управління ДФС у м. Києві звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Повного товариства «Ломбард «Регіональний» ПП «Златодар 585» і компанія» про стягнення заборгованості у розмірі 257 579,06грн.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 вересня 2019 року позов задоволено у повному обсязі.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволені позову у повному обсязі. В апеляційній скарзі апелянт посилається на незаконність, необґрунтованість та необ`єктивність рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, повне товариство «Ломбард «Регіональний» ПП «Златодар 585» і компанія» перебуває на обліку в ДПІ у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві як платник податків.

За повним товариством «Ломбард «Регіональний» ПП «Златодар 585» і компанія» обліковується податкова заборгованість у розмірі 257 579,06грн., яка складається з заборгованості з військового збору у розмірі 846,40грн. та з податку з доходів фізичних осіб у розмірі 256 732,66грн., які виникли на підставі: податкових повідомлень - рішень від 21.09.2015 №, яким відповідачу збільшено грошове зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб на суму 256 732,66грн. та №, яким відповідачу збільшено суму грошове зобов`язання з військового збору у розмірі 1709,49грн.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов, виходив з того, що податкові зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб та з військового збору узгоджені 15.08.2016 (постанова Окружного адміністративного суду міста Києва від 15.07.2016 у справі №826/23099/15), а з даним позовом до суду контролюючий орган звернувся 05.10.2018, тобто в межах строків - 1095 календарних днів.

Апелянт, вважаючи, що рішення суду першої інстанції протиправним, наголошував на тому, що позивачем пропущено встановлений ст. 102 ПК України строк стягнення податкового боргу, оскільки податкове зобов`язання виникло 21.09.2015.

Колегія суддів частково погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно з підпунктом 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (далі - ПК України) під податковим зобов`язанням розуміється сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Пунктом 57.3 ст. 57 ПК України визначено, що у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Відповідно до п. 31.1 ст. 31 ПК України строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством.

Згідно з п. 59.1 статті 59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

Відповідно до п. 59.3 статті 59 ПК України податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.

Згідно з п. 59.5 статті 59 ПК України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Відповідно до пп. 14.1.175 14.1 ст. 14 ПК України податковий борг - сума грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Відтак, враховуючи, що сума податкових зобов`язань відповідачем не була сплачена своєчасно, вона набула статусу податкового боргу.

Оскільки відповідачем сума податкового боргу після виставлення йому податкової вимоги повністю не погашалась, підстав для винесення нової податкової вимоги не виникало, однак процедура стягнення такого боргу позивачем вважається дотриманою.

Пунктом 57.3 ст. 57 ПК України визначено, що у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Пунктом 57.3 ст. 57 ПК України визначено, що у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Як свідчать матеріали справи, згідно Постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 15.07.2016 у справі №826/23099/15 до Окружного адміністративного суду міста Києва надійшов позов повного товариства "Ломбард "Регіональний ПП "Златодар 585" і Компанія" до державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у місті Києві, в якому позивач просив:

- скасувати і визнати нечинним наказ відповідача від 25 серпня 2015 року №1826 про проведення фактичної перевірки повного товариства "Ломбард "Регіональний ПП "Златодар 585" і Компанія";

- скасувати та визнати нечинним акт фактичної перевірки від 08 серпня 2015 року №24/26-59-17-02-36929764;

- скасувати податкові повідомлення-рішення від 21 вересня 2015 року № і та вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 17 вересня 2015 року №Ю-.

В подальшому позивач подав письмову заяву про уточнення позовних вимог шляхом викладення прохальної частини позову у наступній редакції:

- скасувати та визнати нечинним наказ державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у місті Києві від 25 серпня 2015 року №1826 про проведення фактичної перевірки повного товариства "Ломбард "Регіональний ПП "Златодар 585" і Компанія»;

- скасувати та визнати нечинним акт фактичної перевірки від 08 серпня 2015 року №24/26-59-17-02-36929764.

Враховуючи те, що позивач подаючи позов оскаржив вищезазначені податкові повідомлення-рішення, а згодом зміним позовні вимоги, то відповідачем строк звернення до суду з позовом про стягнення податкового боргу не пропущений.

У відповідності до пп. 14.1.137 п. 14.1 статті 14 ПК України орган стягнення - державний орган, уповноважений здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах повноважень, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно з п. 41.2 статті 41 ПК України органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень. Стягнення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску за виконавчими написами нотаріусів не дозволяється.

Контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини (пп. 20.1.34 п. 20.1. статті 20 ПК України)

Відповідно до п. 95.1 статті 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини (п. 95.3 статті 95 ПК України).

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Повного товариства "Ломбард "Регіональний" ПП "Златодар 585" і компанія" Повного товариства "Ломбард "Регіональний" ПП "Златодар 585" і компанія" - задовольнити частково.

Змінити мотивувальну частину рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 вересня 2019 року, зазначивши, що підставами для задоволення позовних вимог є доводи, викладені в даній постанові Шостого апеляційного адміністративного суду.

У решті рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 вересня 2019 року - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Головуючий суддя: Шурко О.І.

Судді: Василенко Я.М.

Ганечко О.М.