Справа № 640/13229/19
Суддя: Аверкова В.В.
Дата ухвалення: 2019-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2019 року м. Київ № 640/13229/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Аверкової В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу

за позовом Національного авіаційного університету

до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від

16 квітня 2019 року №,

У С Т А Н О В И В:

Національний авіаційний університет (далі по тексту - позивач, НАУ) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (далі по тексту - відповідач), в якому просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 16 квітня 2019 року №.

В обґрунтування позову позивач зазначив про безпідставність та необґрунтованість спірного податкового повідомлення-рішення, зокрема, щодо порушення позивачем граничних строків реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування до податкових накладних, оскільки такі податкові накладні були складені та зареєстровані відповідно до підпункту "б" пункту 198.5 статті 198 Податкового кодексу України.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 липня 2019 року відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

16 серпня 2019 року відповідачем через канцелярію суду надано до суду відзив на позовну заяву, в якому відповідач проти задоволення адміністративного позову заперечує та просить відмовити в його задоволенні, зазначивши, що висновки акту перевірки є обґрунтованими, підстав для скасування спірного рішення не вбачається, оскільки, на думку податкового органу, позивачем порушено граничні строки реєстрації податкових накладних у ЄРПН.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

Офісом великих платників податків ДФС на підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 та пункту 75.1 статті 75, в порядку пункту 76.3 статті 76 Податкового кодексу України, проведено камеральну перевірку своєчасності реєстрації податкових накладних та/або розрахунку коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних Національного авіаційного університету (код 01132330) за період січень-лютий 2017 року.

За результатами проведення камеральної перевірки контролюючим органом складено акт №829/28-10-44-04/01132330 від 15 березня 2019 року (далі - Акт перевірки), за висновками якого відповідачем встановлено порушення НАУ граничних строків реєстрації податкових накладних (далі - ПН) та розрахунків коригування до податкових накладних за період січень-лютий 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних, а саме:

- ПН №1 від 31 січня 2017 року, з затримкою 1 календарний день, зареєстрована 16 лютого 2017 року на суму ПДВ 1969,04 грн;

- ПН №4 від 31 січня 2017 року, з затримкою 1 календарний день, зареєстрована 16 лютого 2017 року на суму ПДВ 677084,70 грн;

- ПН №5 від 31 січня 2017 року, з затримкою 1 календарний день, зареєстрована 16 лютого 2017 року на суму ПДВ 126247,95 грн;

- ПН №3 від 31 січня 2017 року, з затримкою 1 календарний день, зареєстрована 16 лютого 2017 року на суму ПДВ 8869,58 грн;

- ПН №2 від 31 січня 2017 року, з затримкою 1 календарний день, зареєстрована 16 лютого 2017 року на суму ПДВ 26610,50 грн;

- ПН №7 від 28 лютого 2017 року, з затримкою 1 календарний день, зареєстрована 16 березня 2017 року на суму ПДВ 379969,93 грн;

- ПН №6 від 28 лютого 2017 року, з затримкою 1 календарний день, зареєстрована 16 березня 2017 року на суму ПДВ 13760,90 грн;

- ПН №1 від 28 лютого 2017 року, з затримкою 1 календарний день, зареєстрована 16 березня 2017 року на суму ПДВ 7274,62 грн;

- ПН №2 від 28 лютого 2017 року, з затримкою 1 календарний день, зареєстрована 16 березня 2017 року на суму ПДВ 11197,08 грн;

- ПН №5 від 28 лютого 2017 року, з затримкою 1 календарний день, зареєстрована 16 березня 2017 року на суму ПДВ 13141,65 грн;

- ПН №4 від 28 лютого 2017 року, з затримкою 1 календарний день, зареєстрована 16 березня 2017 року на суму ПДВ 20915,32 грн;

- ПН №3 від 28 лютого 2017 року, з затримкою 1 календарний день, зареєстрована 16 березня 2017 року на суму ПДВ 10187,10 грн.

Не погоджуючись з висновками Акта перевірки, позивач подав до Офісу великих платників податків ДФС заперечення до акту перевірки.

За результатами розгляду письмових заперечень, Офіс великих платників податків ДФС листом від 12 квітня 2019 року №18965/10/28-10-44-04-11 «Про результати розгляду заперечення» повідомив позивача про залишення акта перевірки без змін.

На підставі висновків акту перевірки, відповідачем прийнято податкове повідомлення - рішення від 19 квітня 2019 року №, яким до позивача застосовано штраф за затримку реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних на загальну суму 129 722,84 грн.

Позивач, не погоджуючись вказаним податковим повідомленням-рішенням оскаржив його в адміністративному порядку до Державної фіскальної служби України.

Рішенням Державної фіскальної служби України від 13 червня 2019 року №27179/6/99-99-11-06-0125 податкове повідомлення-рішення від 19 квітня 2019 року № залишено без змін, а скаргу НАУ - без задоволення.

Не погоджуючись з вказаним податковим повідомленням-рішенням позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

У відповідності до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України) в порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Згідно з підпунктом 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України, камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків, та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

За змістом пункту 76.1 статті 76 Податкового кодексу України, камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов`язкова.

Отже, камеральна перевірка є одним з видів податкових перевірок, встановлених пунктом 75.1 статті 75 Податкового кодексу України, та за своєю правовою сутністю та формою поточного документального контролю за дотриманням платником вимог податкового законодавства на підставі декларацій та інших документів податкової звітності, одержаних від платника. Тобто, перевірка будь-яких інших відомостей, витребування у платника додаткової інформації та документів, подання яких разом з податковою декларацією чинним законодавством не передбачено, камеральною перевіркою не охоплюється.

Відповідно до пункту 200.1 статті 200 Податкового кодексу України, сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Згідно з пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:

Для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;

Для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.

У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Відповідно до пункту 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі:

10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів;

20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів;

30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів;

40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів.

Пунктом 120-1.2 статті 120.1 Податкового кодексу України визначено, що відсутність реєстрації протягом граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою), що зазначена у податковому повідомленні - рішенні, складеному за результатами перевірки контролюючого органу, - тягне за собою накладення на платника податку штрафу в розмірі 50 відсотків суми податкових зобов`язань з податку на додану вартість, зазначеної у такій податковій накладній та/або розрахунку коригування до податкової накладної або від суми податку на додану вартість, нарахованого за операцією з постачання товарів/послуг, якщо податкову накладну на таку операцію не складено. У разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних згідно з пунктом 201.16 статті 201 цього Кодексу штрафні санкції, передбачені цим пунктом, не застосовуються на період зупинення такої реєстрації до прийняття відповідного рішення щодо відновлення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування згідно з підпунктом 201.16.4 пункту 201.16 статті 201 цього Кодексу.

Вказаними нормами права визначено підстави відповідальності платника податку за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних в ЄРПН.

Тобто, для звільнення від відповідальності, передбаченої пунктом 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України, необхідна наявність двох обов`язкових складових: податкова накладна не повинна надаватись отримувачу (покупцю) та, водночас, повинна бути складена на постачання товарів/послуг для операцій, які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою).

Вказана правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 04 вересня 2018 року у справі № 816/1488/17, від 13 серпня 2019 року у справі № 2040/7988/18.

При цьому, стаття 195 Податкового кодексу України, визначає перелік операцій, що підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою, а стаття 197 Податкового кодексу України - перелік операцій, що звільнені від оподаткування.

Пунктом 8 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 1307 від 31 грудня 2015 року (далі - Порядок №1307) встановлено, що при складанні податкових накладних, особливості заповнення яких викладені в пунктах 10-15 цього Порядку, у верхній лівій частині таких накладних у графі "Не підлягає наданню отримувачу (покупцю) з причини" робиться помітка "X" зазначається тип причини:

01 - Складена на суму збільшення компенсації вартості поставлених товарів/послуг (для податкових накладних, особливості заповнення яких викладені в пункті 13 цього Порядку);

02 - Складена на постачання неплатнику податку;

03 - Складена на постачання товарів/послуг у рахунок оплати праці фізичним особам, які перебувають у трудових відносинах із платником податку;

04 - Складена на постачання у межах балансу для невиробничого використання;

05 - Складена у зв`язку з ліквідацією основних засобів за самостійним рішенням платника податку;

06 - Складена у зв`язку з переведенням виробничих основних засобів до складу невиробничих;

07 - Складена на операції з вивезення товарів за межі митної території України;

08 - Складена на постачання для операцій, які не є об`єктом оподаткування податком на додану вартість;

09 - Складена на постачання для операцій, які звільнені від оподаткування податком на додану вартість;

10 - Складена з метою визначення при анулюванні реєстрації платника податку податкових зобов`язань за товарами/послугами, необоротними активами, суми податку за якими були включені до складу податкового кредиту та не були використані в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності;

11 - Складена за щоденними підсумками операцій;

12 - Складена на постачання неплатнику, в якій зазначається назва покупця (для податкових накладних, особливості заповнення яких викладені в пункті 10 цього Порядку);

13 - Складена у зв`язку з використанням виробничих або невиробничих засобів, інших товарів/послуг не в господарській діяльності;

14 - Складена отримувачем (покупцем) послуг від нерезидента;

15 - Складена на суму перевищення бази оподаткування, визначеної відповідно до статей 188 і 189 Податкового кодексу України, над фактичною ціною постачання.

Відповідно до п. 11 Порядку №1307 у разі нарахування податкових зобов`язань відповідно до пункту 198.5 статті 198 та пункту 199.1 статті 199 Податкового кодексу України платник податку складає окремі зведені податкові накладні за товарами/послугами, необоротними активами, які призначаються для їх використання/починають використовуватися:

1) в операціях, що не є об`єктом оподаткування;

2) в операціях, звільнених від оподаткування;

3) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів;

4) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку. Такі зведені податкові накладні складаються не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду. У разі складання зведеної податкової накладної у графі «Зведена податкова накладна» зазначається код ознаки: 1 - у разі нарахування податкових зобов`язань відповідно до пункту 198.5 статті 198 Податкового кодексу України; 2 - у разі нарахування податкових зобов`язань відповідно до пункту 199.1 статті 199 Податкового кодексу України; 3 - у разі складання зведених податкових накладних, особливості заповнення яких викладені у пункті 15 цього Порядку; 4 - у разі складання зведених податкових накладних, особливості заповнення яких викладені у пункті 19 цього Порядку.

У зведених податкових накладних, у яких зазначено код ознаки 1 або 2, у графі "Отримувач (покупець)" платник податку зазначає власне найменування (П.І.Б.), у рядку "Індивідуальний податковий номер отримувача (покупця)" проставляється умовний ІПН "00", рядок «Податковий номер платника податку або серія (за наявності) та номер паспорта» не заповнюється, а у верхній лівій частині зазначається відповідний тип причини відповідно до пункту 8 цього Порядку (04 - Складена на постачання у межах балансу для невиробничого використання; 08 - Складена на постачання для операцій, які не є об`єктом оподаткування податком на додану вартість; 09 - Складена на постачання для операцій, які звільнені від оподаткування податком на додану вартість; 13 - Складена у зв`язку з використанням виробничих або невиробничих засобів, інших товарів/послуг не в господарській діяльності).

У такому самому порядку складається податкова накладна у разі здійснення операцій з постачання товарів/послуг, за якими не були нараховані податкові зобов`язання відповідно до пункту 198.5 статті 198 та пункту 199.1 статті 199 Податкового кодексу України (для товарів/послуг, придбаних або виготовлених до 01 липня 2015 року, - у разі, якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту) у межах балансу платника податку для невиробничого використання; використання товарів/послуг, за якими не були нараховані податкові зобов`язання відповідно до пункту 198.5 статті 198 та пункту 199.1 статті 199 Податкового кодексу України (для товарів/послуг, придбаних або виготовлених до 01 липня 2015 року, - у разі, якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), в операціях, які не є об`єктом оподаткування або звільняються від оподаткування; використання виробничих або невиробничих засобів, інших товарів/послуг, за якими не були нараховані податкові зобов`язання відповідно до пункту 198.5 статті 198 та пункту 199.1 статті 199 Податкового кодексу України (для виробничих або невиробничих засобів, інших товарів/послуг, придбаних або виготовлених до 01 липня 2015 року, - у разі, якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), не в господарській діяльності; визначення при анулюванні реєстрації платника податку податкових зобов`язань за товарами/послугами, необоротними активами, за якими не були нараховані податкові зобов`язання відповідно до пункту 198.5 статті 198 та пункту 199.1 статті 199 Податкового кодексу України (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 01 липня 2015 року, - у разі, якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту) та які не були використані в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності.

Як вбачається з матеріалів справи у відповідності до:

зведеної податкової накладної № 1 від 31 січня 2017 року, вона складена за податковою накладною між НАУ та НАУ на суму 11 814,22 грн, у тому числі ПДВ 1 969,04 грн. При цьому, у графі "Не підлягає наданню отримувачу (покупцю) з причини" зроблена помітка "X", тип податкової накладної позивачем визначено, як 09, у рядку VII, розділу А зазначено - за ставкою 0 % (код ставки 901);

зведеної податкової накладної № 2 від 31 січня 2017 року, вона складена за податковими накладними між НАУ та НАУ на суму 159 662,99, у тому числі ПДВ 26 610,50 грн. При цьому, у графі "Не підлягає наданню отримувачу (покупцю) з причини" зроблена помітка "X", тип податкової накладної позивачем визначено, як 09, у рядку VII, розділу А зазначено - за ставкою 0 % (код ставки 901);

зведеної податкової накладної №3 від 31 січня 2017 року, вона складена за додатком 2 №1 від 11 січня 2017 року між НАУ та НАУ на суму 53 217,48 грн у тому числі ПДВ 8 869,58 грн. При цьому, у графі "Не підлягає наданню отримувачу (покупцю) з причини" зроблена помітка "X", тип податкової накладної позивачем визначено, як 09, у рядку VII, розділу А зазначено - за ставкою 0 % (код ставки 901);

зведеної податкової накладної №4 від 31 січня 2017 року, вона складена за податковими накладними між НАУ та НАУ на суму 4 062 508,19 грн у тому числі ПДВ 677 084,70 грн. При цьому, у графі "Не підлягає наданню отримувачу (покупцю) з причини" зроблена помітка "X", тип податкової накладної позивачем визначено, як 09, у рядку VII, розділу А зазначено - за ставкою 0 % (код ставки 901);

зведеної податкової накладної № 5 від 31 січня 2017 року, вона складена за податковими накладними між НАУ та НАУ на суму 757 487,68 грн у тому числі ПДВ 126 247,95 грн. При цьому, у графі "Не підлягає наданню отримувачу (покупцю) з причини" зроблена помітка "X", тип податкової накладної позивачем визначено, як 09, у рядку VII, розділу А зазначено - за ставкою 0 % (код ставки 901);

зведеної податкової накладної № 3 від 28 лютого 2017 року, вона складена за податковими накладними між НАУ та НАУ на суму 61 122,60 грн у тому числі ПДВ 10 187,10 грн. При цьому, у графі "Не підлягає наданню отримувачу (покупцю) з причини" зроблена помітка "X", тип податкової накладної позивачем визначено, як 09, у рядку VII, розділу А зазначено - за ставкою 0 % (код ставки 901);

зведеної податкової накладної № 4 від 28 лютого 2017 року, вона складена за податковими накладними між НАУ та НАУ на суму 125 491,90 грн у тому числі ПДВ 20 915,32 грн. При цьому, у графі "Не підлягає наданню отримувачу (покупцю) з причини" зроблена помітка "X", тип податкової накладної позивачем визначено, як 09, у рядку VII, розділу А зазначено - за ставкою 0 % (код ставки 901);

зведеної податкової накладної № 5 від 28 лютого 2017 року, вона складена за податковими накладними між НАУ та НАУ на суму 78 849,92 грн у тому числі ПДВ 13 141,65 грн. При цьому, у графі "Не підлягає наданню отримувачу (покупцю) з причини" зроблена помітка "X", тип податкової накладної позивачем визначено, як 09, у рядку VII, розділу А зазначено - за ставкою 0 % (код ставки 901);

зведеної податкової накладної № 6 від 28 лютого 2017 року, вона складена за податковими накладними між НАУ та НАУ на суму 82 565,40 грн у тому числі ПДВ 13 760,90 грн. При цьому, у графі "Не підлягає наданню отримувачу (покупцю) з причини" зроблена помітка "X", тип податкової накладної позивачем визначено, як 09, у рядку VII, розділу А зазначено - за ставкою 0 % (код ставки 901);

зведеної податкової накладної № 7 від 28 лютого 2017 року, вона складена за податковими накладними між НАУ та НАУ на суму 2 283 860,70 грн у тому числі ПДВ 379 969,93 грн. При цьому, у графі "Не підлягає наданню отримувачу (покупцю) з причини" зроблена помітка "X", тип податкової накладної позивачем визначено, як 09, у рядку VII, розділу А зазначено - за ставкою 0 % (код ставки 901).

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Частиною другою статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Проте, відповідачем, на якого покладено обов`язок доказування в адміністративному процесі, не надав суду доказів, які б свідчили про наявність підстав для застосування до позивача штрафних санкцій згідно спірного податкового повідомлення-рішення в оскаржуваній частині.

З матеріалів справи вбачається, що зведені податкові накладні, які стали підставою для застосування до Національного авіаційного університету штрафних санкцій у зв`язку з встановленням відповідачем факту несвоєчасної реєстрації зазначених податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, відповідає вимогам Порядку №1307 щодо заповнення зведених податкових накладних, що не надається отримувачу (покупцю) та складена на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою та має обов`язкові, необхідні для звільнення від відповідальності, передбаченої пунктом 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України.

З огляду на зазначене, суд погоджується з доводами позивача, що податкові накладні №1 від 31 січня 2017 року, №4 від 31 січня 2017 року, №5 від 31 січня 2017 року, №3 від 31 січня 2017 року, №2 від 31 січня 2017 року, №7 від 28 лютого 2017 року, №6 від 28 лютого 2017 року, №1 від 28 лютого 2017 року, №2 від 28 лютого 2017 року, №5 від 28 лютого 2017 року, №4 від 28 лютого 2017 року, №3 від 28 лютого 2017 року відповідають одночасно усім критеріям, які дають підставу для звільнення від відповідальності за несвоєчасну реєстрацію такої податкової накладної, з урахуванням чого штрафні санкції у розмірі 129 722,84 грн застосовані до позивача неправомірно та, як наслідок, підлягають скасуванню, а позовні вимоги про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 16 квітня 2019 року № - задоволенню.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відтак, враховуючи вищевикладене суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, оскільки відповідачем не доведено правомірність застосування до позивача штрафних санкцій згідно спірного податкового повідомлення-рішення в оскаржуваній частині.

Керуючись вимогами статей 72 - 77, 90, 139, 241 - 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов Національного авіаційного університету - задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби від 16 квітня 2019 року № .

3. Стягнути на користь Національного авіаційного університету (03058, м. Київ, пр-т Космонавта Комарова, 1, ) понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 1945 (одна тисяча дев`ятсот сорок п`ять) гривень 84 копійок за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 11 г, ).

Рішення суду, відповідно до частини першої статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя В.В. Аверкова