Справа № 826/10608/18
Суддя: Собків Ярослав Мар'янович
Дата ухвалення: 2019-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді: Собківа Я.М.,

суддів: Земляної Г.В., Ісаєнко Ю.А.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 вересня 2019 року у справі за адміністративним позовом Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві до Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Хлібінвест" про наданння дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач в особі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (далі - позивач, ГУ ДФС у м. Києві) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Хлібінвест" (далі - выдповідач, ТОВ "Компанія Хлібінвест") про надання дозволу на реалізацію майна Товариства, яке перебуває у податковій заставі згідно акта опису майна №3/26-15-17-03-15 від 19.07.2017, з метою погашення усієї суми податкового боргу.

Позовні вимоги мотивує тим, що у відповідача перед бюджетом обліковується податковий борг з податку на додану вартість на загальну суму 8 447 334,78 грн., який самостійно ним не сплачений, а вжиті податковим органом заходи щодо погашення податкового боргу не дали позитивних результатів, у зв`язку з чим, на думку позивача, наявні підстави для надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 вересня 2019 року у задоволенні позову Головного управління ДФС у м. Києві відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якому просить скасувати рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 вересня 2019 року та прийняти нове рішення, яким задовольнити даний позов у повному обсязі.

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення не повно досліджено обставини, що мають значення для справи та не правильно застосовано норми матеріального права.

Відповідно до ч.1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції - скасуванню, виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на момент звернення до суду) завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

З матеріалів даної справи убачається, що ТОВ «Компанія Хлібінвест» (, адреса місцезнаходження: 04060, м. Київ, вул. Максима Берлінського, 20, оф. 5) перебуває на обліку у Держаній податковій інспекції у Дарницькому районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (далі - ДПІ у Дарницькому районі ГУ ДФС у м. Києві), як платник податків.

З тексту позовної заяви, розрахунку суми податкового боргу та витягів з інтегрованої картки платника податку на додану вартість (ТОВ «Компанія Хлібінвест») вбачається, що станом на 28.02.2018 за відповідачем обліковується податковий борг перед державним бюджетом з податку на додану вартість на загальну суму 8 477 334,78 грн., з них: 7 552 569,45 грн. - недоїмка, 924 765,33 грн. - пені, нарахованої в порядку ст. 129 Податкового кодексу України.

За даними наданих позивачем до матеріалів справи розрахунку суми податкового боргу вказана сума заборгованості виникла у зв`язку з несплатою (неповною сплатою) та/або несвоєчасною сплатою ТОВ «Компанія Хлібінвест» сум самостійно узгоджених податкових зобов`язань, задекларованих платником (відповідачем) у поданих ним до податкової інспекції податкових декларацій реєстр. № від 20.01.2016, № від 22.02.2016, № від 21.03.2016, № від 17.05.2016, № від 19.12.2016, № від 17.02.2017, № від 20.06.2017, № від 01.05.2017 (уточнюючий розрахунок), № від 01.03.2017 (уточнюючий розрахунок), № від 14.08.2017, № від 22.01.2018, а також суми штрафу, визначених контролюючим органом згідно наступних податкових повідомлень-рішень: від 01.02.2016 №, від 0.04.2016 №, від 08.06.2016 №, від 24.01.2017 №, від 24.07.2017 №, від 17.11.2017 №, від 19.01.2018 №.

ДПІ у Дарницькому районі ГУ ДФС у м. Києві була сформувана та направлена ТОВ «Компанія Хлібінвест» податкова вимога від 13.11.2015 №3062-23, згідно якої станом на 12.11.2015 сума податкового боргу відповідача за узгодженим грошовим зобов`язанням за платежем: код класифікації доходу бюджету « 14010100» становила 5 777 053 грн. Дана вимога від 13.11.2015 разом з рішенням уповноваженої особи ГУ ДФС у м. Києві - в.о. навальника ДПІ у Дарницькому районі ГУ ДФС у м. Києві Антіпова О.В. про опис майна у податкову заставу від 16.11.2015 вих. №13367/10/26-51-23-31 були надіслані на поштову адресу Товариства та вручені 13.01.2016 його уповноваженому представнику, про що свідчать копія відповідного рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.

В подальшому, ДПІ у Дарницькому районі ГУ ДФС у м. Києві звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва із позовом про стягнення з ТОВ «Компанія Хлібінвест» податкового боргу з податку на додану вартість в розмірі 6 286 180,55 грн. за рахунок коштів на рахунках у банках. Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.09.2016 у справі №826/6766/16, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 13.12.2016, вказаний позов ДПІ у Дарницькому районі ГУ ДФС у м. Києві задоволено повністю.

З урахуванням постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.09.2016 у справі №826/6766/16 та з метою стягнення сум податкової заборгованості, ГУ ДФС у м. Києві, як органом стягнення, до установ банків (ПАТ «ПУМБ», АБ «Південний») були скеровані інкасові доручення від 19.06.2017 за №105/26-15-17-03-23, від 18.07.2017 за №179/26-15-17-03-23, від 03.08.2017 за №189/26-15-17-03-23, від 11.09.2017 за №365/26-15-17-03-23 і №363/26-15-17-03-23, від 18.10.2017 за №118/26-15-17-02-31, від 23.10.2017 за №921/26-15-17-02-31, від 04.12.2017 за № 1639/26-15-17-02-31 і №1650/26-15-17-02-31, що були повернуті без виконання у зв`язку з відсутністю коштів на рахунках (дані обставини засвідчуються копіями вказаних інкасових доручень, які містяться в матеріалах даної справи).

Крім того, 19.07.2017 податковим керуючим Тараненком Р.М. на підставі рішення уповноваженої особи ГУ ДФС у м. Києві №13367/10/26-51-23-31 від 16.11.2015 про опис майна у податкову заставу був складений акт №3/26-15-17-03-15 про опис майна платника податків ТОВ «Компанія Хлібінвест», згідно з яким податковий керуючий провів опис такого майна відповідача: об`єкт нерухомого майна - будівля хлібного магазину, загальною площею 28,8 кв.м., реєстраційний номер: 38, розмір частки: 1/1, що знаходиться за адресою: Донецька обл., м. Селидове, вул. Гоголя, 45.

Згідно даних витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження (індексний номер 92477657 від 20.07.2017) 19.07.2017 державним реєстратором до Державного реєстру (спеціальний розділ) внесені записи про обтяження вказаного вище нерухомого майна боржника (ТОВ «Компанія Хлібінвест») податковою заставою.

В своїх доводах позивач зауважує на тому, що контролюючим органом було вжито всіх необхідних та вичерпних заходів з метою погашення суми податкового боргу ТОВ «Компанія Хлібінвест», проте оскільки такі вжиті заходи відповідних результатів не дали, ГУ ДФС у м. Києві скористалося своїм правом на звернення до суду з позовом у відповідності до п. 95.3 ст. 95 Податкового кодексу України.

Надаючи правову оцінку обставинам вказаної справи, колегія суддів зважає на наступне.

Згідно із частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються нормами Податковим кодексом України (далі - ПК України).

Згідно підпункту 14.1.175 пункту 14.1. ст. 14 ПК України податковим боргом є сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до п.59.1 ст.59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Таким чином, за своїм змістом податкова вимога є документом, яким контролюючий орган повідомляє платника податків про невиконання ним свого податкового обов`язку та виникнення у нього податкового боргу.

Згідно із пунктом 87.2 статті 87 Податкового кодексу України джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Пунктом 88.1 статті 88 ПК України визначено, що з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу.

У відповідності до пункту 89.1 статті 89 ПК України право податкової застави виникає у разі: у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку; у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу; у випадку, визначеному в пункті 100.11 статті 100 цього Кодексу, - з дня укладання договору про розстрочення, відстрочення грошових зобов`язань.

Згідно з пунктом 89.2 статті 89 ПК України з урахуванням положень цієї статті право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому. У разі якщо балансова вартість майна, на яке поширюється податкова застава, є меншою ніж сума податкового боргу платника податків, право податкової застави поширюється на таке майно. У разі якщо балансова вартість такого майна не визначена, його опис здійснюється за результатами оцінки, яка проводиться відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні». У разі збільшення суми податкового боргу складається акт опису до суми, відповідної сумі податкового боргу платника податків, у порядку, передбаченому цією статтею.

Відповідно до пункту 89.3 статті 89 ПК України майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису. До акта опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу. Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника контролюючого органу, яке пред`являється платнику податків, що має податковий борг. Акт опису майна, на яке поширюється право податкової застави, складається податковим керуючим у порядку та за формою, що затверджені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

У силу вимог пунктів 95.1 та 95.2 статті 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Згідно пункту 95.3 статті 95 ПК України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини. Контролюючий орган звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі. Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття контролюючим органом рішення про погашення усієї суми податкового боргу. Рішення контролюючого органу підписується його керівником та скріплюється гербовою печаткою контролюючого органу. Перелік відомостей, які зазначаються у такому рішенні, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Із системного аналізу вищевикладених норм вбачається, що податковий борг платника податків може бути погашений за рахунок будь-якого майна такого платника, переданого у податкову заставу, при цьому рішення про погашення усієї суми податкового боргу шляхом продажу майна, яке перебуває у податковій заставі приймається на підставі рішення суду.

Водночас, обов`язковими умовами (обставинами), наявність яких в своїй сукупності зумовлює виникнення у податкового органу права на звернення до суду із даним позовом є: наявність у платника податків боргу зі сплати податків (зборів, обов`язкових платежів); сума заборгованості платника податків на момент звернення податкової служби до суду із позовом про надання дозволу на погашення боргу за рахунок майна платника має бути узгодженою у встановленому законодавством порядку; відсутність коштів на рахунках платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків; наявність майна платника податків - боржника у податковій заставі.

Лише сукупність вказаних обставин наділяє податковий орган правом на звернення до суду із позовом про надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків.

Таким чином, Податковим кодексом України встановлена послідовність звернення до суду з вимогами щодо погашення податкового боргу платника. При зверненні до суду з вимогою про надання дозволу на погашення заборгованості за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі, податковий орган повинен обґрунтувати в першу чергу недостатність у такого платника грошових коштів - готівкових чи на рахунках у банку, достатніх для повного погашення його боргу перед бюджетом, а також зазначити, які заходи вжив податковий орган для того, щоб погасити борг платника за рахунок належних йому коштів та чим це підтверджується.

Вказане узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду від 05.03.2019 (справа №818/909/16).

Як зазначалося вище, станом на 28.02.2018 за відповідачем обліковується податковий борг перед державним бюджетом з податку на додану вартість на загальну суму 8 477 334,78 грн., з них: 7 552 569,45 грн. - недоїмка, 924 765,33 грн. - пені, нарахованої в порядку ст. 129 Податкового кодексу України.

У зв`язку з цим, позивачем було сформовано та виставлено відповідачу податкову вимогу від 13.11.2015 №3062-23, згідно якої станом на 12.11.2015 сума податкового боргу відповідача за узгодженим грошовим зобов`язанням за платежем: код класифікації доходу бюджету « 14010100» становила 5 777 053 грн. Дана вимога від 13.11.2015 разом з рішенням уповноваженої особи ГУ ДФС у м. Києві - в.о. навальника ДПІ у Дарницькому районі ГУ ДФС у м. Києві Антіпова О.В. про опис майна у податкову заставу від 16.11.2015 вих. №13367/10/26-51-23-31 були надіслані на поштову адресу ТОВ "Компанія Хлібінвест" та вручені 13.01.2016 його уповноваженому представнику, про що свідчать копія відповідного рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.

За наслідками розгляду адміністративної справи №826/6766/16 за позовом Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві до Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Хлібінвест" про стягнення податкового боргу з податку на додану вартість в розмірі 6 286 180,55 грн. за рахунок коштів на рахунках у банках, Окружним адміністративним судом міста Києва ухвалено постанову від 28.09.2016, залишену без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 13.12.2016, якою позов Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві задоволено повністю та стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Хлібінвест" (02099, м. Київ, вул. Зрошувальна, 5, ) податковий борг в розмірі 6 286 180,55 грн. (шість мільйонів двісті вісімдесят шість тисяч сто вісімдесят грн. 55 коп.) за рахунок коштів на рахунках у банку.

На підставі зазначеного судового рішення позивачем з метою стягнення податкового боргу до установ банків (ПАТ «ПУМБ», АБ «Південний») були скеровані інкасові доручення від 19.06.2017 за №105/26-15-17-03-23, від 18.07.2017 за №179/26-15-17-03-23, від 03.08.2017 за №189/26-15-17-03-23, від 11.09.2017 за №365/26-15-17-03-23 і №363/26-15-17-03-23, від 18.10.2017 за №118/26-15-17-02-31, від 23.10.2017 за №921/26-15-17-02-31, від 04.12.2017 за № 1639/26-15-17-02-31 і №1650/26-15-17-02-31, які в подальшому повернулися на адресу відправника без виконання у зв`язку з відсутністю коштів на рахунках (дані обставини засвідчуються копіями вказаних інкасових доручень, які містяться в матеріалах справи).

Разом з цим, 19.07.2017 податковим керуючим Тараненком Р.М. на підставі рішення уповноваженої особи ГУ ДФС у м. Києві №13367/10/26-51-23-31 від 16.11.2015 про опис майна у податкову заставу був складений акт за №3/26-15-17-03-15 опису майна платника податків ТОВ «Компанія Хлібінвест», згідно з яким податковий керуючий провів опис такого майна відповідача: об`єкт нерухомого майна - будівля хлібного магазину, загальною площею 28,8 кв.м., реєстраційний номер: 38, розмір частки: 1/1, що знаходиться за адресою: Донецька обл., м. Селидове, вул. Гоголя, 45.

Згідно даних Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження (індексний номер 92477657 від 20.07.2017) 19.07.2017 державним реєстратором до Державного реєстру (спеціальний розділ) внесені записи про обтяження вказаного вище нерухомого майна боржника (ТОВ «Компанія Хлібінвест») податковою заставою.

Задовольняючи даний позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не було вжито всіх необхідних та вичерпних заходів для погашення податкового боргу платника до моменту звернення із цим позовом до суду, оскільки за висновком суду першої інстанції Головним управлінням Державної фіскальної служби у м. Києві не було надіслано інкасового доручення до ПАТ «ПУМБ» (МФО 334851) стосовно стягнення коштів з рахунку платника № НОМЕР_1 , відкритого 22.05.2015 в українській гривні, відомості про який містить автоматизована інформація системи про наявні у ТОВ «Компанія Хлібінвест» відкриті рахунки у банківських установах, інкасові доручення.

Однак колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Так, за даними інформаційної довідки ТОВ «Компанія Хлібінвест» (код 39750329) убачається, що рахунок № НОМЕР_1 в ПАТ «ПУМБ» (МФО 334851), код валюти 980, який відкритий для зарахування страхових коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності носить спеціальний статус і на нього не може бути здійснено будь-які звернення за виконавчими документами, або ж застосовано стягнення коштів.

Правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування, гарантії працюючих громадян щодо їх соціального захисту у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, вагітністю та пологами, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, охорони життя та здоров`я відповідно до Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування визначає Закон України від 23 вересня 1999 року № 1105-XIV "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (з наступними змінами і доповненнями).

Стаття 2 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" визначає, що законодавство про соціальне страхування складається із Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, Кодексу законів про працю України, цього Закону, інших законодавчих актів та прийнятих відповідно до них інших нормативно-правових актів.

Частиною 2 ст. 34 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" передбачено, що страхувальник відкриває окремий поточний рахунок для зарахування страхових коштів у банках у порядку, встановленому Національним банком України.

Страхувальник, який є бюджетною установою, відкриває окремий рахунок для зарахування страхових коштів в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики.

Кошти Фонду, що надходять на зазначений рахунок, обліковуються на окремому субрахунку.

Страхові кошти, зараховані на окремий поточний рахунок у банку або на окремий рахунок в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів (далі - окремий рахунок), можуть бути використані страхувальником виключно на надання матеріального забезпечення та соціальних послуг застрахованим особам. Страхові кошти, зараховані на окремий рахунок, не можуть бути спрямовані на задоволення вимог кредиторів, на стягнення на підставі виконавчих та інших документів, за якими здійснюється стягнення відповідно до закону.

Згідно Плану рахунків бухгалтерського обліку банків України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 17.04.2004 № 280 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), призначення рахунку 2604 визначено як "Цільові кошти на вимогу суб`єктів господарювання".

Тобто, поточний рахунок № НОМЕР_1 в ПАТ «ПУМБ» (МФО 334851), код валюти 980 має спеціальний режим використання на якому обліковуються кошти, які надійшли боржнику від Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності для виплат коштів працівникам боржника.

Відповідно до 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Отже, стягнення коштів з рахунку платника № НОМЕР_1 , відкритого 22.05.2015 в українській гривні, відомості про який містить автоматизована інформація системи про наявні у ТОВ «Компанія Хлібінвест» шляхом надсилання позивачем інкасового доручення, порушить права та охоронювані законом інтереси працівників боржника, які обмежені у праві на отримання коштів з цього рахунку з моменту його арешту.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що заявлені позивачем вимоги є обґрунтованими та вбачаються правові підстави для їх задоволення.

Відповідно до положень частин першої та другої статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 73 КАС України).

Згідно частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Ruiz Torija v. Spain" від 9 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Враховуючи вищенаведене, доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення апеляційної скарги суб`єкта владних повноважень, судові витрати на його користь присудженню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 139, 250, 308, 311, 313, 317, 321, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві задовольнити.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 вересня 2019 року скасувати та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві задовольнити повністю.

Надати Головному управлінню Державної фіскальної служби у м. Києві (, адреса: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19) дозвіл на реалізацію майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Хлібінвест" (, адреса: 04060, м. Київ, вул. Максима Берлінського, 20, оф. 5), яке перебуває у податковій заставі згідно акта опису майна №3/26-15-17-03-15 від 19.07.2017, з метою погашення усієї суми податкового боргу.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач Собків Я.М.

Суддя Земляна Г.В.

Суддя Ісаєнко Ю.А.