Справа № 652/944/19
Суддя: Дамчук О. О.
Дата ухвалення: 2019-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 652/944/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2019 року року Високопільський районний суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Дамчук О.О.,

при секретарі Миценко О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Високопілля адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Дніпропетровської області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

В С Т А Н О В И В:

До Високопільського районного суду Херсонської області з надалі уточненим адміністративним позовом звернувся ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Дніпропетровської області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, посилаючись на те, що постановою по справі про адміністративне правопорушення, винесеною відповідачем, відносно нього застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень за правопорушення передбачене ч.1 ст.121 КУпАП, а саме: 17.10.2019 року близько 15.20 год. на 134 км. в Криворізькому районі Дніпропетровської області, керуючи автомобілем КАМАЗ 53212 державний номерний знак НОМЕР_1 із причепом ГКБ 8350 державний номер НОМЕР_2 , в якого шини мають пошкодження, що оголяють корд, чим порушив п. 31.4.5 (б) ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 121 КпАП України. Вважає дану постанову необґрунтованою та винесеною із порушенням норм процесуального права посилаючись на те, що підставу зупинення працівник поліції при зупинці транспортного засобу не пояснив, а пізніше після огляду автомобіля зазначив, що в наявності пошкодження шини причепу, що оголює корд, однак це пошкодження до зупинки працівник поліції виявити не міг, оскільки до зупинки транспортного засобу знаходився попереду автомобіля КАМАЗ 53212. При виїзді з гаражу ні яких пошкоджень шини не було, це пошкодження сталось під час руху транспортного засобу до місця слідування під час подорожі та даний факт водію не було відомо, при чому відрив частини протектора не оголював корд. Тому у відповідності із п. 31.5 ПДР при повідомлені працівником поліції про те, що шина знаходиться у неналежному стані, водій попрохав час для заміни колеса і таким чином усунення несправності, що в свою чергу виключає адміністративну відповідальність, однак поліцейський не надав можливості скористуватись таким правом та склав постанову про притягнення до адміністративної відповідальності. Також під час винесення постанови не дотримано вимоги статей ст. 7, ч. 1 ст. 9, 23, 33, 245, 247, 254, 280 КУпАП відповідно до яких завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та дотримання процесуального порядку розгляду справи. Просить суд, звільнити його від сплати судового збору на підставі ч.3 ст. 288 КУпАП; скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕАК № 1635880 від 17.10.2019 року, як винесену з порушенням закону та провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю події адміністративного правопорушення.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надавши заяву в якій позовні вимоги підтримує з підстав викладених у позовній заяві, просить суд їх задовольнити та розглянути справу у його відсутності у зв`язку із службовим відрядженням.

Відповідач Головне Управління Національної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, в судове засідання представника не направило, при цьому від представника відповідача, за довіреністю № 5564/41/3/01-2019 виданої від 26.03.2019 року, Краснова К.В., надійшов відзив на адміністративний позов, в якому, посилаючись на порушення правил дорожнього руху водієм ОСОБА_1 , обґрунтовано дії працівника поліції про накладення адміністративного стягнення за порушення п. 31.4.5 «б» Правил дорожнього руху, оскільки на причепі вантажного автомобіля було в наявності пошкодження шини, що оголювало корд, що передбачає відповідальність за ч.1 ст.121 КУпАП. До відзиву додано СD диск з записаними відеофайлами. Просить суд відмовити у задоволенні адміністративного позову, справу розглянути у відсутності відповідача та його представника, винесене судове рішення направити на адресу відповідача.

Інспектор роти № 1 батальйону № 2 патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Новицький Ю.Ю. в судове засідання не прибув, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, відзив на позовну заяву не надав, як не надано і доказів на заперечення адміністративного позову, причину неявки суду не повідомив.

Враховуючи наведене суд розглянув справу у відсутності сторін, на підставі долучених до справи доказів, наданих позивачем та у відповідності до ч.4 ст. 229 КАС України, без фіксування судового засідання звукозаписувальним технічним засобом.

На підставі п.3 ст.288 КУпАП постанова іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд у порядку, визначеному кодексом адміністративного судочинства України з особливостями, встановленими цим кодексом.

Відповідно до ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Суд встановив, що згідно з постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК №1635880 від 17.10.2019 року, інспектором роти № 1 батальйону № 2 патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Новицьким Ю.Ю., винесено постанову про накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 , за ч. 1 ст.121 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень, в якій зазначено, що 17.10.2019 року близько 15.20 год. на 134 км. в Кривому районі Дніпропетровської області, керуючи автомобілем КАМАЗ 53212 державний номерний знак НОМЕР_1 із причепом КГБ 8350 державний номер НОМЕР_2 , в якого шини мають пошкодження, що оголюють корд, чим порушив п. 31.4.5 (б) ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 121 КпАП України. Відповідно до якої, притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За ч. 1 ст. 121 КУпАП адміністративна відповідальність наступає у разі керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

- тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктом 31.4 ПДР забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам:

31.4.5. Колеса і шини:

б) шини мають місцеві пошкодження (порізи, розриви тощо), що оголюють корд, а також розшарування каркаса, відшарування протектора і боковини;.

Згідно з ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади. У справах щодо оскарження рішень суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, Правил дорожнього руху. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Орган (посадова особа) при розгляді справи, зокрема, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність; повинен своєчасно, всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, вирішити її в точній відповідності до закону тощо (статті 245, 280 Кодексу). Згідно з Кодексом провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю через відсутність події і складу адміністративного правопорушення (пункт 1 статті 247); справа про адміністративне правопорушення розглядається відкрито, крім випадків, коли це суперечить інтересам охорони державної таємниці (частина перша статті 249); оцінка доказів ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності (стаття 252) тощо.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Однак в оскаржуваній постанові про накладення адміністративного стягнення не було зазначено доказів порушення п. 31.4.5 «б», правил дорожнього руху та вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КУпАП.

Окрім цього, норми КАС України покладають на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльність та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів, невиконання відповідачем свого обов`язку довести правомірність своїх рішень, дій чи бездіяльності, свідчить про достовірність повідомлених позивачем обставин і не викликає у суду обґрунтованого сумніву.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 4, 6 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем у свою чергу не було надано суду доказів того, що позивачем було порушено п. 31.4.5 «б» Правил дорожнього руху, оскільки долучений до відзиву СD-диск, у файлі розмови з правопорушником ОСОБА_1 не містить відомості, які б свідчили про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КУпАП, також на диску відсутній факт зупинки транспортного засобу та початок розмови.

Відповідно до ст.62 Конституції України, вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях. При цьому, відповідно до практики Європейського суду, а саме в рішенні ЄСПЛ у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» (Allenet de Ribemont v. France) від 10.02.1995 року, зазначено, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Таким чином, суд вважає такими, що не можуть бути визнані належними та допустимими доказами відомості, що містяться у постанові про адміністративне правопорушення, виходячи з того, що сама по собі постанова, за відсутності доказів, підтверджуючих винуватість, не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом».

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про відсутність доказів того, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 121 КУпАП.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб визначений Конституцією та законами України.

Надані в якості доказу до суду відео файли відповідача, що містяться на CD-диску про наявність складу адміністративного правопорушення не можуть бути прийняті судом в якості належних доказів, оскільки, як встановлено в судовому засіданні не містять відомості щодо вчиненого правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч.1ст.73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Дослідивши диск з відеозаписом з нагрудного відеореєстратора, як доказ, що наданий представником відповідача разом із відзивом на адміністративний позов, суд вважає, що вказаний відеозапис не містить інформацію щодо предмета доказування.

Як слідує зі змісту положень ст.14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху мають право на: безпечні умови дорожнього руху, на відшкодування збитків, завданих внаслідок невідповідності стану автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів вимогам безпеки руху; вивчення норм і правил дорожнього руху та інші.

Також, слід зазначити, що відповідно до вказаної вище норми Закону, учасник дорожнього руху може оскаржити дію працівника відповідних підрозділів Національної поліції, військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України у разі порушення з його боку чинного законодавства.

Крім того, як передбачено приписами ст.16 Закону України «Про дорожній рух», водій транспортного засобу має право: керувати транспортним засобом і перевозити пасажирів або вантажі на дорогах, вулицях та в інших місцях, де рух транспорту не заборонено у встановленому порядку; знати причину зупинки транспортного засобу посадовою особою державного органу, яка здійснює нагляд за дорожнім рухом, а також прізвище і посаду цієї особи та інш. При цьому, водій зобов`язаний: мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів; виконувати розпорядження поліцейського, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами.

Відповідно до вимог ч.5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати та неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Як встановлено з матеріалів справи, письмових пояснень позивача та відео-фіксації, ОСОБА_1 17.10.2019 року близько 15.20 год. на 134 км. в Криворізькому районі Дніпропетровської області, керував автомобілем КАМАЗ 53212 державний номерний знак НОМЕР_1 із причепом ГКБ 8350 державний номер НОМЕР_2 . Рухаючись на зустріч патрульному автомобілю, який стояв на узбіччі, його автомобіль раптом було зупинено інспектором роти № 1 батальйону № 2 УПП м. Кривий Ріг працівником поліції Новицьким Ю.Ю, який, в свою чергу, в порушення вимог ст.16 Закону України «Про дорожній рух», спочатку навіть не повідомив водія про причину зупинки та одразу почав вимагати надати йому для перевірки посвідчення водія та документи на автомобіль, а потім, зважаючи на неодноразову вимогу пояснити причину зупинки, повідомив позивача про порушення ним п.31.4.5 «б» ПДР України, яке безпосередньо і вказав в своїй постанові про адміністративне правопорушення.

Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку про те, що в даному конкретному випадку, інспектор патрульної поліції фактично зупинив транспортний засіб позивача без наявних підстав, передбачених ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» та в порушення вимог ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» і ст. ст. 32, 35 Закону України «Про національну поліцію», одразу ж не повідомив водія про конкретну (дійсну) причину зупинення, а потім, в свою чергу, після зовнішнього огляду автомобіля та виявлення на причепі на задній лівій у другому ряду шині пошкодження у вигляді пошкодження, повідомив водія вже про порушення ним вимог п.31.4.5 «б» ПДР України, за яке в подальшому і притягнув позивача до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу.

Доказів зворотного, представник відповідача не зазначив та, в порушення вимог ч. 2 ст.77 КАС України, до суду не надав. Не має таких доказів і в матеріалах справи, як і не вбачається їх і в відео-фіксації, яка, в свою чергу, чомусь починається не з моменту зупинки транспортного засобу, а значно пізніше.

Дійсно, у відповідності до приписів п.31.4.5 ПДР України, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: шини мають місцеві пошкодження (порізи, розриви тощо), що оголюють корд, а також розшарування каркаса, відшарування протектора і боковини.

Разом з тим, зі змісту пояснень позивача встановлено, що на задній лівій у другому ряду шині причепу позивача дійсно було пошкодження шини у вигляді відриву частини протектору, але враховуючи надані позивачем копії протоколів перевірки стану транспортного засобу, згідно яких сам транспортний засіб та причеп знаходились станом на 11.10.2019 року в технічно справному стані, тобто дійсно пошкодження шини було можливо під час подорожі, що відповідачем у відзиві та у доданому до відзиву відео файлі не спростовано.

До того ж, суд вважає за необхідне звернути увагу й на ту обставину, яким саме чином інспектору патрульної поліції, який знаходився на певній відстані від автомобіля, що рухається в його напрямку з допустимою швидкістю, вдалося побачити пошкодження задньої шини причепу у другому ряду та відповідно, виявити порушення п.31.4.5 ПДР України.

Крім того, ще слід зазначити й про те, що відповідно до приписів ст.ст.9,77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно ст.90 цього ж Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Керуючись ст.ст. 121, 222, 251, 258, 276, 285 КУпАП, Правилами дорожнього руху в Україні, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України, від 10.10.2001 року №1306( із змінами та доповненнями), ст.ст. 2, 6, 9, 20, 72-77, 139, 242-246, 286, 295 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Дніпропетровської області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Скасувати постанову серії ЕАК № 1635880 по справі про адміністративне правопорушення від 17 жовтня 2019 року, про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 провадженням закрити, за відсутністю в діях останнього ознак складу адміністративного правопорушення передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення через Високопільский районний суд Херсонської області.

Суддя О.О. Дамчук