Справа № 240/10362/19
Суддя: Токарева Марія Сергіївна
Дата ухвалення: 2019-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
категорія 107020500
Житомирський окружний адміністративний суд у складі:
судді Токаревої М.С.,
розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,
ОСОБА_1 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 у якому просив:
- визнати протиправними дії (бездіяльність) ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не направлення поданих ним документів на розгляд спеціальної комісії Міністерства оборони України у зв`язку з встановленням йому ІІ групи інвалідності 18.02.2019, внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 направити документи на розгляд комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги.
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що починаючи з 18.02.2019 йому було встановлено ІІ групу інвалідності, внаслідок захворювання пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби. У зв`язку з цим, він 07.08.2019 звернувся до Новоград-Волинського об`єднаного міського військового комісаріату із заявою про виплату йому одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України від 20.12.1991 №2011-ХІІ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей". На виконання вимог "Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975 вищезазначена заява та додані до неї документи були надіслані ІНФОРМАЦІЯ_3 до ІНФОРМАЦІЯ_1 для подальшого їх скерування на розгляд комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум. Однак, Житомирський обласний військовий комісаріат листом від 14.08.2019 №СЗ 4272 повернув подані ОСОБА_1 заяву та документи без реалізації у зв`язку з тим, що документи були подані заявником на розгляд комісії Міністерства оборони України з питань призначення і виплати одноразової грошової допомоги повторно, тоді як під час попереднього звернення комісією Міністерства оборони України протоколом №70 від 07.07.2017 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні одноразової грошової допомоги.
Не погоджуючись з діями відповідача щодо не направлення поданих ним документів на розгляд спеціальної комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги, позивач звернувся з даним позовом до суду.
Справа розглядається у порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи.
У встановлений судом строк до суду надійшов відзив ІНФОРМАЦІЯ_1 на позовну заяву за змістом якого він заперечує щодо задоволення позовних вимог. В обґрунтування відзиву вказує, що прийняття рішення про виплату чи відмову у виплаті одноразової грошової допомоги є виключною компетенцією Міністерства оборони України, а на Житомирський обласний військовий комісаріат покладено лише обов`язок по оформленню та подачі відповідних документів для вирішення питання про виплату такої допомоги та реалізація рішення головного розпорядника коштів, що і було, на думку відповідача, здійснено Житомирським обласним військовим комісаріатом. Відповідач зазначає, що в 2017 році ним до Департаменту фінансів Міністерства оборони України було подано висновок щодо можливості виплати позивачу одноразової грошової допомоги, однак комісією Міністерства оборони України протоколом №70 від 07.07.2017 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні одноразової грошової допомоги. Позивачем рішення про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги оскаржено не було. З огляду на викладене, відповідач просить відмовити позивачу у задоволенні позову в повному обсязі.
Суд не приймає до уваги подану позивачем відповідь на відзив, оскільки за приписами ч.3 ст.263 КАС України заявами по суті у цій категорії справ є лише позов та відзив.
Дослідивши письмові докази наявні у матеріалах справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав.
Судом встановлено, що у ОСОБА_1 , в період з 23.07.2014 по 05.08.2014, брав участь в антитерористичній операції, що засвідчує довідка військової частини-польова пошта НОМЕР_1 № 3244 від 21.03.2016.
Під час участі в антитерористичній операції, при виконанні обов`язків військової служби, отримав вогнепальні поранення різного ступеня складності, що підтверджується довідкою про обставини отримання травми № 4425 від 28.08.2014.
Згідно довідки МСЕК серії ААБ №548064, ОСОБА_1 з 27.02.2019 було встановлено II групу інвалідності, у зв`язку із захворюванням, так, пов`язаним з виконанням обов`язків військової служби.
07 серпня 2019 року ОСОБА_1 , відповідно до Закону України від 20.12.1991 №2011-ХІІ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", звернувся до звернувся до Новоград-Волинського об`єднаного міського військового комісаріату із заявою про виплату йому одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням ІІ групи інвалідності, внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби.
Новоград-Волинський об`єднаний міський військовий комісаріат відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975 лисом від 13.07.2018 № 1727 надіслав подану позивачем заяву та додані до неї документи до Житомирського обласного військового комісаріату.
Розглянувши подані ОСОБА_1 документи, Житомирський обласний військовий комісаріат листом від 14.08.2019 №СЗ 4272 повернув подані ОСОБА_1 заяву та документи без реалізації у зв`язку з тим, що документи були подані заявником на розгляд комісії Міністерства оборони України з питань призначення і виплати одноразової грошової допомоги повторно, тоді як під час попереднього звернення комісією Міністерства оборони України протоколом №70 від 07.07.2017 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні одноразової грошової допомоги.
Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач, звернувся до суду із вказаним адміністративним позовом.
Перевіряючи дії відповідача на відповідність вимогам ч. 2 ст. 2 КАС України, суд зазначає про наступне.
Стаття 46 Конституції України визначає, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Спірні правовідносини, що виникли між сторонами регулюються Законом України від 20.12.1991 №2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей " (далі - Закон України № 2011-XII, в редакції, що була чинною на день виникнення таких відносин) та Порядком призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975 (далі - Порядок № 975).
Відповідно ст. 12 Закону України № 2011-ХІІ військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.
У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.
Згідно ст. 2 Закону України № 2011-ХІІ ніхто не вправі обмежувати військовослужбовців та членів їх сімей у правах і свободах, визначених законодавством України.
Судом встановлено, що та не заперечується сторонами, що позивачу з 09.04.2013 було встановлено ІІ групу інвалідності, у зв`язку із захворюванням, так, пов`язаним з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії (а.с.4).
Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України № 2011-XII одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.
Приписами п. 4 та п. 6 ч. 2 ст. 16 Закону України № 2011-XII встановлено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі: встановлення військовослужбовцю (крім військовослужбовців строкової служби) інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті; або у разі встановлення військовослужбовцю строкової військової служби, військовозобов`язаному або резервісту, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовослужбовцю строкової військової служби, військовозобов`язаному або резервісту при виконанні обов`язків військової служби або служби у військовому резерві, або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби, закінчення зборів, проходження служби у військовому резерві, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження строкової військової служби, цих зборів, служби у військовому резерві.
Механізм призначення такої допомоги визначено правовими нормами Порядку №975.
Пунктом 12 Порядку № 975 встановлено, що призначення і виплата одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам, яких призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, здійснюється Міноборони, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, та іншими органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами (далі - розпорядник бюджетних коштів).
Відповідно до п.1 Розділу II Основні завдання та функції Комісії Положення про Комісію Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, затвердженого Наказом Міністерства оборони України від 26.10.2016 №564 вивчення документів та прийняття рішень про призначення (відмову у призначенні) одноразової грошової допомоги, передбаченої ст.16 Закону України №2011-XII віднесено до повноважень такої Комісії.
Згідно з п. 11 Порядку № 975 військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст, якому виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, подає уповноваженому органу такі документи: заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності чи часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності; довідку медико-соціальної експертної комісії про встановлення групи інвалідності або відсотка втрати працездатності із зазначенням причинного зв`язку інвалідності чи втрати працездатності.
До заяви додаються копії: постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, - копію сторінки паспорта з такою відміткою).
Пунктом 13 Порядку № 975 передбачено, що керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку.
Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.
У розумінні вимог п.13 Порядку № 975 відповідач наділений повноваженнями лише на подання у 15-денний строк з дня реєстрації усіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку.
Таким чином, ні нормами Закону України №2011-XII, а ні нормами Порядку №975 відповідач не наділений повноваженнями на вивчення документів та прийняття рішень про повернення поданих особою заяви та на відмову у направленні поданих особою документів на розгляд комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги.
Відповідно до вимог ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, до яких відноситься відповідач, зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Зазначене свідчить, що дії відповідача, щодо повернення поданих ОСОБА_1 заяви та документів без реалізації та не направлення їх на розгляд комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, у зв`язку з тим, що документи були подані заявником повторно, є протиправним, оскільки вчинення в перевищенням наданих відповідачу Порядком № 975 ухвалено повноважень.
Положеннями статті 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 № 3477-IV, рішення Європейського суду з прав людини підлягають застосуванню судами як джерела права.
Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні від 06 вересня 1978 року у справі "Класс та інші проти Німеччини", "із принципу верховенства права випливає, зокрема, що втручання органів виконавчої влади у права людини має підлягати ефективному нагляду, який, як правило, повинна забезпечувати судова влада. Щонайменше це має бути судовий нагляд, який найкращим чином забезпечує гарантії незалежності, безсторонності та належної правової процедури".
Засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом. Так, при розгляді справи було б неприйнятно враховувати право на ефективний засіб захисту, а саме, запобігання порушенню або припиненню порушення з боку суб`єкта владних повноважень, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту.
У рішенні від 31.07.2003 у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.
Частинами 1 та 2 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Згідно з частинами 1-3 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Таким чином, зважаючи на наведені вище норми законодавства та встановлені судом обставини справи, суд вважає, що адміністративний позов ОСОБА_1 слід задовольнити у повному обсязі.
Зважаючи на відсутність документально підтверджених судових витрат, питання про їх розподіл судом не вирішується.
Керуючись статтями 77, 90, 132, 138, 139, 242-246, 250, 255, 258, 261-262, 295, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії задовольнити.
Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не направлення поданих ОСОБА_1 документів на розгляд спеціальної комісії Міністерства оборони України у зв`язку зі встановленням з 18.02.2019 II групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби.
3обов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 направити документи ОСОБА_1 на розгляд комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.С. Токарева