Справа № 640/9157/19
Суддя: Пащенко К.С.
Дата ухвалення: 2019-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

12 грудня 2019 року м. Київ № 640/9157/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Пащенка К.С., за участю секретаря судового засідання Легейди Я.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву № 2432-03/119 від 03.07.2019 «Про залишення позову без розгляду» представника Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України Калусенка В.В. у адміністративній справі

за позовом Закритого акціонерного товариства "AGRI HUB EUROPE"
доМіністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України
третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет споруСлужба безпеки України
про представники учасників справи: скасування наказів позивача - Руденко С.Ю. ; відповідача - Калусенко В.В,; третьої особи - Семенець Г.В. ,
(у судовому засіданні 12.12.2019, відповідно до ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України (по тексту - КАС України), проголошено вступну та резолютивну частини ухвали),

ВСТАНОВИВ:

Закритим акціонерним товариством "AGRI HUB EUROPE" (адреса: Литва, м. Вільньюс Вільнюського Самоврядування, вул. Львово, 13-12, ідентифікаційний код - 304289466) (далі - позивач або ЗАТ "AGRI HUB EUROPE" або Товариство) подано на розгляд Окружному адміністративному суду міста Києва позов до Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України (адреса: 01008, м. Київ, вул. Грушевського, 12/2, ідентифікаційний код - 37508596) (надалі - відповідач або Міністерство), у якому Товариство просить суд визнати протиправним та скасувати накази Міністерства № 678 від 17.05.2018, № 1311 від 19.09.2018 у відношенні ЗАТ "AGRI HUB EUROPE".

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач, серед іншого, зазначає, що 07.02.2019 внаслідок набрання чинності Законом України "Про валюту і валютні операції" статтею 16 Прикінцевих та перехідних положень виключено статтю 37 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність", відтак, відсутні підстави для накладення спеціальних санкцій на ЗАТ "AGRI HUB EUROPE".

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.05.2019 (суддя Пащенко К.С.) відкрито провадження у даній адміністративній справі; постановлено розглядати справу у порядку загального позовного провадження у підготовче судове засіданні на 04.07.2019; залучено Службу безпеки України (адреса: 01034, м. Київ, вул. Володимирська, 33, ідентифікаційний код - 00034074) (в подальшому - СБ України або СБУ) до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.08.2019 витребувано у Міністерства економічного розвитку і торгівлі України докази отримання Закритим акціонерним товариством "AGRI HUB EUROPE" листа вих. № 4102-13/46122-07 від 23.10.2018 "Щодо спеціальної санкції".

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 05.09.2019 замінено назву відповідача "Міністерство економічного розвитку і торгівлі України" (адреса: 01008, м. Київ, вул. Грушевського, 12/2, ідентифікаційний код - 37508596) на "Міністерство розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України".

Поряд з цим, у судових засіданнях 04.07.2019, 22.08.2019 та 05.09.2019 судом оголошувались перерви, розгляд справи призначено на 31.10.2019.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 31.10.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 12.12.2019.

04.07.2019 представником відповідача було подано до суду заяву про залишення позову без розгляду, в обґрунтування якої зауважено, що Міністерство листом від 23.10.2018 № 4102-13/46122-07 повідомило ЗАТ "AGRI HUB EUROPE" про зупинення дії наказу № 678 від 17.05.2018 та переведення його на індивідуальний режим ліцензування згідно з наказом від 19.09.2018 № 1311.

Крім того, відповідач вказує про розміщення наказу від 19.09.2018 № 1311 на сайті Міністерства.

Таким чином, жодних перешкод у отриманні інформації про наказ від 19.09.2018 № 1311 у повивача не було.

З поданою Міністерством заявою ЗАТ "AGRI HUB EUROPE" не погоджується, та у своїх поясненнях від 04.07.2019 зауважив, що у оскаржуваних наказах відповідача відсутній строк застосування до позивача санкції, що фактично вказує про її безстроковість, а тому Товариство має право на судовий захист на підставі Конституції України.

Крім того, оскаржуваний наказ було отримано лише в травні 2019 року.

На переконання Товариства, скасування наказу від 19.09.2018 № 1311 призвело би до неповного поновлення прав позивача, у зв`язку із чим виникла необхідність заявлення вимоги про скасування наказу № 678 від 17.05.2018.

Розглянувши заявлену відповідачем заяву, суд вказує таке.

У відповідності до частини першої та другої статті 121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Судом також враховується, що статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) гарантується право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

Ключовими принципами статті 6 Конвенції є верховенство права та належне здійснення правосуддя. Ці принципи також є основоположними елементами права на справедливий суд.

Право на суд покриває надзвичайно широке поле різноманітних категорій - воно стосується як інституційних та організаційних аспектів, так і особливостей здійснення окремих судових процедур. Своєрідним механізмом, який дозволяє розуміти, тлумачити та застосовувати Конвенцію є практика Європейського суду з прав людини, яку він викладає у своїх рішеннях.

Враховуючи той факт, що право на справедливий суд займає основне місце у системі глобальних цінностей демократичного суспільства, Європейський суд у своїй практиці пропонує досить широке його тлумачення.

Так, у справі Delcourt v. Belgium Європейський суд зазначив, що у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення ст. 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення.

У справі Bellet v. France Європейський суд зазначив, що ст. 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

При цьому, як випливає з рішення Європейського суду з прав людини у справі Іліан проти Туреччини, правило встановлення обмежень доступу до суду у зв`язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання слід звертати увагу на обставини справи.

Отже, як свідчить позиція Європейського суду у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Відповідно до частини першої та другої статті 6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Суд примічає, що як свідчать матеріали, 14.05.2019 на адресу відповідача, адвокатом Руденко С.Ю. від мені позивача було направлено адвокатський запит № АЗ/13-2/05-2019 від 13.05.2019, у якому, серед іншого, ставилося питання про надання копії наказу від 19.09.2018 № 1311.

У відповідь на відповідний запит, листом № 4102-13/20741-07 від 17.05.2019 Департаментом регулювання зовнішньоекономічної діяльності Міністерства було надано копію запитуваного ЗАТ "AGRI HUB EUROPE" наказу.

Тобто, матеріали справи свідчать про отримання позивачем копії спірного наказу в травні 2019 року.

Поряд з цим, слід зауважити, що доказів отримання позивачем спірних наказів згідно листа від 23.10.2018 № 4102-13/46122-07, що був направлений міжнародною накладною № 228 від 24.10.2018, докази чого, між іншим, витребовувалися ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.08.2019, до суду не представлено.

Окрім цього, з наявних у матеріалах справи витягів з офіційного сайту Міністерства за посиланням: http://www.me.gov.ua/Ascod/List?lang=uk-UA&id=d6a26174-d0fd-406b-9c30-7a4043f04eb5&tag=SistemaOblikuPublichnoiInformatsii&fNum=1311&fDtFrom=18.09.2018&fDtTo=19.09.2018 не випливає про прикріплення файлу з додатком наказу від 19.09.2018 № 1311.

Таким чином, матеріалами справи не підтверджено факти, на які посилається відповідач.

Також суд відзначає, що 07.07.2018 набув чинності Закону України «Про валюту і валютні операції», згідно ст. 16 якого він вводиться в дію через сім місяців з дня набрання ним чинності, тобто з 07.02.2019.

За положеннями наведеного нормативно-правового акту у Законі України "Про зовнішньоекономічну діяльність" статтю 37 виключено.

Відповідно, з огляду на виключення із Закону статті 37, відсутнім є врегулювання застосування спеціальних санкцій за порушення Закону або пов`язаних з ним законів України в контексті правових підстав для їх накладення згідно даної статті з 07.02.2019.

За ст. 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно ст. 75 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Проаналізувавши у сукупності наведені позивачем у позові доводи та наявні у матеріалах справи докази, з урахуванням підстав заявленого позову, який обґрунтовується, у тому числі, виключенням статті 37 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність", яка врегульовувала застосування спеціальних санкцій за порушення цього або пов`язаних з ним законів України, враховуючи відсутність доказів отримання позивачем спірного наказу з боку відповідача за міжнародною накладною № 228 від 24.10.2018, приймаючи до уваги факт отримання копії наказу від 19.09.2018 № 1311 в травні 2019 року, що підтверджується відомостями з відповіді № 4102-13/20741-07 від 17.05.2019 Міністерства, з метою забезпечення можливості позивача звернутись до суду для вирішення спору, суд вважає вмотивованими доводи позивача щодо поновлення строків на звернення до суду, в свою чергу необґрунтованими є викладені відповідачем в заяві аргументи щодо залишення позову без розгляду.

Керуючись ст.ст. 123, 240-243, 248, 256 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні заяви № 2432-03/119 від 03.07.2019 «Про залишення позову без розгляду» представника Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України Калусенка В.В.

Ухвала, відповідно до змісту ч. 1 ст. 256 КАС України, набирає законної сили негайно з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 20.12.2019.

Суддя К.С. Пащенко