Справа № 200/11743/19-а
Суддя: Грищенко Є.І.
Дата ухвалення: 2019-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2019 р. Справа№200/11743/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Грищенка Є.І., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Волноваського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Волноваського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (далі відповідач, управління) про визнання протиправною бездіяльність щодо не прийняття рішення про зарахування в пільговому обчисленні стаж роботи у районах Крайньої Півночі у період з 21 березня 1980 року по 01 січня 1991 року з розрахунку один рік фактичної роботи за один рік шість місяців (коефіцієнт 1,5) та перерахунку на підставі цього пенсії, зобов`язання повторно розглянути питання про зарахування у пільговому обчисленні трудовий стаж в районах Крайньої Півночі та прирівняних до них місцевостях з 21 березня 1980 року по 01 січня 1991 року з розрахунку один рік роботи за один рік шість місяців з прийняттям рішення відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

В обґрунтування позову зазначено, що у травні 2019 року позивачу була призначена пенсія за віком, однак, ознайомившись з електронною пенсійною справою, позивачу стало відомо про те, що період роботи з 21 березня 1980 року по 31 грудня 1990 року в районах Крайньої Півночі зараховано у календарному розмірі, без пільгового обчислення стажу.

03 травня 2019 року позивач звернулась до управління із заявою про перерахунок пенсії, однак, відповідач листом від 20 травня 2019 року №335/п-01-01-03 повідомив, що в наданій довідці підприємство посилається на законодавство Російської Федерації, тоді як довідка має містити посилання на чинне законодавство України.

Позивач вважає бездіяльність щодо не прийняття рішення про перерахунок пенсії протиправною, тому звернулась до суду із даним адміністративним позовом.

Ухвалою суду від 04 жовтня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження, без проведення судових засідань та повідомлення (виклику) учасників справи.

Ухвалою суду від 01 листопада 2019 року призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання у справі.

18 листопада 2019 року на електрону адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача повністю заперечував проти задоволення позовних вимог та зазначив, що відповідно до положень чинного законодавства України на працівників, які працювали у місцевості, прирівняній до районів Крайньої Півночі поширюються пільги, передбачені ст. 5 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють і районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» лише за наявності укладених строкових трудових договорів про роботу в цих районах. Крім того, представник відповідача зазначив, що надана позивачем архівна довідка №52 від 21 лютого 2019 року не може вважатись такою, що підтверджує роботи позивача на Крайній Півночі.

Ухвалою суду від 19 листопада 2019 року підготовче засідання відкладено.

27 листопада 2019 року на адресу суду надійшла відповідь на відзив, в якій позивач заперечувала проти доводів, викладених у відзиві на позовну заяву та зазначила, що факт роботи в районах Крайньої Півночі підтверджується записами в трудовій книжці.

28 листопада 2019 року на електрону адресу суду надійшло заперечення на відповідь на відзив. Представник відповідача зазначив, що подана позивачем заява не відповідає Порядку 22-1, а тому була розглянута в порядку Закону України «Про звернення громадян». Крім того, трудова книжка позивача не містить інформації, що стверджує про укладення позивачем строкових трудових договорів про роботу в районах Крайньої Півночі, що унеможливлює застосовувати до неї положень Указу Президії Верховної Пади Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють і районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі». Також представник відповідача вважає безпідставним посилання позивача на положення Угоди «Про співробітництво в галузі трудової міграції та соціального захисту трудящих-мігрантів».

Ухвалою суду від 10 грудня 2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

24 грудня 2019 року через канцелярію суду позивач надала клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Представник відповідача про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, до суду не з`явився.

Відповідно до частини 9 статті 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, судом встановлено наступне.

Позивач ОСОБА_1 , громадянка України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується паспортом № НОМЕР_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Судом встановлено, що позивач перебуває на обліку в Волноваському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області як отримувач пенсії за віком.

03 травня 2019 року позивач звернулась до управління із заявою, в якій просила, в тому числі, провести перерахунок страхового стажу за період роботи в районах Крайньої Півночі з 21 березня 1980 року по 28 серпня 1992 року та з 25 лютого 1993 року по 31 грудня 1993 року з урахуванням пільгового обчислення страхового стажу в розмірі один рік за один рік і шість місяців. (а.с.14)

Листом від 20 травня 2019 року № 335/П-01-01-03 в порядку Закону України «Про звернення громадян» відповідач повідомив, що надана позивачем довідка на підтвердження стажу роботи в районах Крайньої Півночі містить посилання на законодавство Російської Федерації, тоді як повинна містити посилання на чинне пенсійне законодавство України, а отже законні підстави для врахування стажу роботи в районах Крайньої півночі відсутні.(а.с.15-17)

Крім того, листом від 29 вересня 2019 року №4389-П-01 Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повідомило позивача про те, що період роботи з 21 березня 1980 року по 31 грудня 1990 року враховано до страхового стажу на загальних умовах у зв`язку з відсутністю документів, які підтверджували поширення пільг щодо кратного обчислення стажу за даний період роботи.

Спірним питанням у даній справі є правомірність не зарахування в пільговому обчисленні стаж роботи у районах Крайньої Півночі у період з 21 березня 1980 року по 01 січня 1991 року з розрахунку один рік фактичної роботи за один рік шість місяців.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України від 05 листопада 1991 року №1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон №1788-ХІІ) та Законом України від 09 липня 2003 року №1058-V «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закону №1058-V).

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.п. 4, 5 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, звернення особою за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію, але не раніше, ніж за місяць до досягнення пенсійного віку. Днем звернення за пенсією вважається день приймання органом, що призначає пенсію, заяви про призначення, перерахунок, відновлення або переведення з одного виду пенсії на інший.

Пунктом 7 цього Порядку визначений вичерпний перелік документів, що мають бути подані особою, яка звертається за призначенням пенсії. Відповідно до п. 7 параграф «б» цього Порядку до заяви про призначення пенсії за віком за відсутності трудової книжки мають бути додані у тому числі документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637.

Пункт 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 встановлює, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу органами Пенсійного фонду на місцях приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

При цьому пункт 7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» доповнює, що у якості документів про стаж, які передбачені вищезазначеним Порядком підтвердження наявного трудового стажу, за період роботи до 01 січня 1991 року на Крайній Півночі чи в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген можуть надаватись договори або інші документи, що підтверджують право працівника на пільги, передбачені для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі чи місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.

Пунктом 5 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058 передбачено, щоперіод роботи до 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991 року.

Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року № 148 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26 вересня 1967 року «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі».

Пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.

Проаналізувавши наведені норми, суд приходить до висновку, що використання розділового сполучника «або» свідчить про те, що з ряду перелічених документів можливо використати один із них, а не всі одразу.

За таких обставин, за наявності у позивача одного з перелічених у вказаній вище нормі права документів, до неї повинно застосовуватись пільгове обчислення страхового стажу як до особи, яка працювала в районах Крайньої Півночі.

Перелік районів Крайньої Півночі і місцевостей, прирівняних до районів Крайньої Півночі, на яких розповсюджується дія Указів Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року і від 26 вересня 1967 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», визначений постановою Ради Міністрів СРСР № 1029 від 10 листопада 1967 року.

Спору, що місцевість, де працювала позивач, відносилась до районів Крайньої Півночі, між сторонами не існує.

Як вбачається з трудової книжки НОМЕР_3 позивач з 21 березня 1980 року працювала на посаді молодшого продавця магазину Янського продснабу УРСа «Якутзолото», 21 вересня 1981 року переведена товарознавцем на базу, 10 жовтня 1986 року переведена товарознавцем торгового відділу, 01 травня 1992 року звільнена у зв`язку з ліквідацією підприємства.

Таким чином, суд приходить до висновку, що наявність письмового трудового договору не є виключною підставою для пільгового обчислення страхового стажу, а отже суд вважає, що записами в трудовій книжці підтверджено право позивача на зарахування періоду роботи в районах Крайньої Півночі та прирівняних до них місцевостях з 21 березня 1980 року по 01 січня 1991 року з розрахунку один рік роботи за один рік і шість місяців.

Разом з цим, суд зазначає, що питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій урегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (далі Порядок 22-1).

За приписами п.4.1, 4.3, 4.7 Порядку № 22-1 орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 2).

Не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Право особи на одержання пенсії встановлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію. (п.4.7).

Аналіз наведених норм свідчить, що підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок пенсії, є відповідна заява особи та додані до неї необхідні документи, подані до уповноваженого органу ПФУ в установленому порядку.

Як вбачається з матеріалів справи на заяву позивача від 03 травня 2019 року, відповідач листом від 20 травня 2019 року № 335/П-01-01-03 повідомив, зокрема, про неможливість зарахування стажу роботи в районах Крайньої Півночі як пільговий, а отже фактично відповідач не приймав рішення щодо відмови у перерахунку пенсії, а надав відповідь в порядку Закону України «Про звернення громадян», яка має інформативний характер.

Суд не приймає до уваги посилання представника відповідача у відзиві на позовну заяву на те, що заява подана не у формі, яка встановлена Порядком 22-1, оскільки зі змісту заяви вбачається, що вона містить всю необхідну інформацію, що передбачена і заявою встановленого зразка.

Отже, враховуючи наведене, суд дійшов до висновку, що відповідачем неправомірно не розглянуто заяву про перерахунок пенсії у межах вимог Закону № 1058 та Порядку № 22-1, а тому у відповідності до положень ч. 2 ст. 9 суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та змінити спосіб захисту порушеного права позивача шляхом визнання протиправною бездіяльність щодо не розгляду заяви про перерахунок пенсії відповідно до вимог Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09 липня 2003 року та Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 та зобов`язання відповідача розглянути заяву позивача від 03 травня 2019 року відповідно до вимог Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09 липня 2003 року та Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні.

За таких обставин, беручи до увагу всі надані сторонами докази в їх сукупності та враховуючи, що правомірність своїх дій відповідачем не доведена, суд доходить висновку про обґрунтованість пред`явленого позову та про задоволення позовних вимог позивача в повному обсязі.

Згідно з положеннями частини першої статті 139 КАС при задоволені позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрат, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи те, що позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 768,40 грн., що підтверджується квитанцією №0.0..1 судові витрати у розмірі 768,40 грн. підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 32, 139, 243 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Волноваського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Волноваського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо не розгляду заяви ОСОБА_1 від 03 травня 2019 року про перерахунок пенсії відповідно до вимог Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09 липня 2003 року та Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1.

Зобов`язати Волноваське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області (місце знаходження: м. Волноваха, вул. Обручева, 17, ) розглянути заяву ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) від 03 травня 2019 року про перерахунок пенсії відповідно до вимог Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09 липня 2003 року та Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Волноваського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (місце знаходження: м. Волноваха, вул. Обручева, 17, ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 гривень.

Рішення прийнято в нарадчій кімнаті в порядку письмового провадження 24 грудня 2019 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Апеляційна скарга згідно положень статті 297 КАС України подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Донецький окружний адміністративний суд.

Суддя Є.І. Грищенко