Справа № 520/8065/19
Суддя: Старосуд М.І.
Дата ухвалення: 2019-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2019 р.Справа № 520/8065/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Старосуда М.І.,

Суддів: Мінаєвої О.М. , Макаренко Я.М. ,

при секретарі судового засідання Лисенко К.В.

за участю представника позивача - Солонинка С.П.

представника відповідача - Волкової Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.09.2019 року, головуючий суддя І інстанції: Спірідонов М.О., м. Харків, повний текст складено 02.10.19 року по справі № 520/8065/19

за позовом приватного акціонерного товариства "Люботинський завод "Продтовари"

до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради

про визнання протиправними та скасування приписів та постанов,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому з урахуванням об`єднаних позовних вимог просив суд:

1. Визнати протиправним та скасувати Припис №55-Пр-У від 06.02.2019р. про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, виданий Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради.

2. Визнати протиправним та скасувати Припис №262-Пр-У від 23.04.2019р. про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, виданий Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради.

3. Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності №60/999/0250-19-П від 06.05.2019р., прийняту Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради.

4. Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності №117/1679/0/250-19-П від 23.07.2019р., прийняту Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 26.09.2019 року позовні вимоги задоволено.

Із таким судовим рішенням не погодився відповідач та подав апеляційну скаргу. В обґрунтування вимог зазначив, що Припис №55-Пр-У від 06.02.2019р., Припис №262-Пр-У від 23.04.2019р., постанова про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності №60/999/0250-19-П від 06.05.2019р. та постанова про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності №117/1679/0/250-19-П від 23.07.2019р. є законними та такими, що винесені в межах чинного законодавства України, а тому не підлягають скасуванню. Окрім того, позивач пропустив строк звернення до суду з позовом щодо скасування Припису №55-Пр-У від 06.02.2019р.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач, посилаючись на законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, просив відмовити в задоволенні вимог апеляційної скарги.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції, представник відповідача, наполягаючи на порушенні судом першої інстанції, при прийнятті рішення, норм матеріального права, просила скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову, якою в задоволенні позову відмовити, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі.

Представник позивача, наполягаючи на законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції, просила залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що відповідачем - інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради була проведена позапланова перевірка на об`єкті «нежитлова будівля літ. « 3-2» по вул. Конторській, 7 у м. Харкові, який належить позивачу - приватному акціонерному товариству «Люботинський завод «Продтовари».

За результатами позапланової перевірки складений Акт від 06.02.2019 року №55-А та видано Припис №55-Пр-У від 06.02.2019р. про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

У приписі зазначено, що позивачем «самочинно реконструйовано нежитлову будівлю літ. « 3-2» шляхом будівництва одноповерхової прибудови по вул. Конторській 7 у м. Харкові (без подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), що є порушенням: п.1 ч.1 ст.34, ч.1,2 ст.36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», абз.2 п.5, п.13 Порядку виконання підготовчих і будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 № 466, ч.1 ст.9 Закону України «Про архітектурну діяльність».

Відповідачем була проведена друга позапланова перевірка позивача з 10.04.2019р. по 23.04.2019р. на підставі наказів №1 від 02.01.2019р., №135 від 08.04.2019р. з питання виконання позивачем Припису №55-Пр-У від 06.02.2019р.

За результатами позапланової перевірки відповідачем було складено Акт від 23.04.2019року №262-А та видано Припис №262-Пр-У від 23.04.2019р. про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, оскільки позивачем не виконано обов`язковий для виконання Припис №55-Пр-У від 06.02.2019р.

На підставі акту позапланової перевірки від 23.04.2019 року №262-А відповідачем було прийнято постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності №60/999/0250-19-П від 06.05.2019р., відповідно до якої позивача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого абз.2 п.1 ч.6 ст.2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності». Правопорушення полягає у невиконанні Припису №55-Пр-У від 06.02.2019р.

У липні 2019 року відповідач втретє провів позапланову перевірку з питання виконання вимог Припису №262-Пр-У від 23.04.2019р., тобто перевірялось виконання вимог припису, який в свою чергу вимагав виконати припис №55-Пр-У від 06.02.2019р., за результатами якої складено Акт від 12.07.2019р. №483-А, на підставі якого відповідачем було прийнято постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності №117/1679/0/250-19-П від 23.07.2019р.

Постановою №117 позивача було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого абз.2 п.1 ч.6 ст.2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності». Правопорушення полягає у невиконанні Припису №262-Пр-У від 23.04.2019р..

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що в Приписі №55-Пр-У від 06.02.2019р. про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил відповідач посилається на порушення позивачем норм Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», який набрав чинності 12.03.2011 року та Порядку виконання підготовчих і будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 № 466, який набрав чинності 13.05.2011 року, тобто на Закон та нормативний акт, які набули чинності після завершення позивачем реконструкції приміщення у 2003 році.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про архітектурну діяльність» законодавство про архітектурну діяльність складається з Конституції України, законів України «Про основи містобудування», «Про регулювання містобудівної діяльності», «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», цього Закону та інших нормативно-правових актів.

Матеріали справи свідчать, що відповідач у Приписі №55-Пр-У від 06.02.2019р. посилається на порушення позивачем як суб`єктом містобудування норм Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», який набрав чинності з 12.03.2011р., та Порядку виконання підготовчих і будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011р. №466 (далі - Порядок №466), який набрав чинності з 13.05.2011р.

В ході перевірки позивачем був наданий договір підряду №25/07 від 01.09.2003р., з пункту 1 та пункту 5 якого вбачається, що роботи з реконструкції приміщення (прибудови орієнтовною площею 25 кв.м) здійснювались в період з 08.09.2003р. по 01.12.2003р.

Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності», який набрав чинності 12 березня 2011 року, визначає порядок виконання будівельних робіт після набрання ним чинності та за час його дії. Цей Закон не містить застережень, зокрема про поширення його дії на відносини, які виникли до набрання ним чинності. Так само і Порядок №466 поширюється на відносини у сфері містобудування після набрання ним чинності з 13 травня 2011року.

Відповідно до статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

У Рішенні від 09.02.1999 року N 1-рп/99 Конституційний Суд України зазначив, що за закріпленим у наведеній статті Конституції України принципом дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Отже, Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності», зокрема, положення п.1 ч.1 ст.34 (щодо права виконувати будівельні роботи після подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю), ч.1, 2 ст.36 (щодо заборони виконувати будівельні роботи без подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт) регулює питання порядку виконання будівельних робіт і подання необхідних повідомлень тими суб`єктами містобудування, які здійснювали будівельні роботи після набрання чинності цим Законом. Зазначені обставини стосуються також Порядку №466.

З огляду на наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що конституційний принцип незворотності дії законів дає підстави для висновку про неможливість застосування нормативних актів, наведених в оспорюваному Приписі №55-Пр-У від 06.02.2019р. до позивача в контексті визначених цим Приписом №55-Пр-У від 06.02.2019р. порушень.

Зазначена позиція суду узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною в постановах: від 17 серпня 2018р. у справі №826/15142/13-а, від 12 червня 2018 р. у справі №826/4578/14, від 17 квітня 2018 року у справі №804/1845/16.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстави для визнання протиправним та скасування Припису №55-Пр-У від 06.02.2019р.

Як підтверджено матеріалами справи, відповідачем була проведена друга позапланова перевірка позивача з 10.04.2019р. по 23.04.2019р. з питання виконання позивачем Припису №55-Пр-У від 06.02.2019р., за результатами якої складено Акт від 23.04.2019року №262-А, видано Припис №262-Пр-У від 23.04.2019р. про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил у зв`язку з невиконанням позивачем обов`язкового для виконання припису №55-Пр-У від 06.02.2019р. та за невиконання цього припису прийнято постанову від 06.05.2019р., якою позивача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого абз.2 п.1 ч.6 ст.2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності».

У липні 2019 року відповідач втретє провів позапланову перевірку з питання виконання вимог Припису №262-Пр-У від 23.04.2019р., тобто перевірялось виконання вимог припису, який в свою чергу вимагав виконати припис №55-Пр-У від 06.02.2019р., за результатами якої складено Акт від 12.07.2019р. №483-А, на підставі якого відповідачем за невиконання Припису №262-Пр-У від 23.04.2019р. прийнято постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності №117/1679/0/250-19-П від 23.07.2019р.

З огляду на наведене, колегія суддів зазначає, що, оскільки припис від 06.02.2019р. визнається протиправним та скасовується, а тому прийняті за невиконання цього припису наступний припис від 23.04.2019р. та постанови від 06.05.2019р., від 23.07.2019р. про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності також визнаються протиправними та скасовуються.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції в повному обсязі досліджено положення нормативних актів, що регулюють спірні правовідносини та прийнято законне рішення про задоволення позовних вимог.

Посилання апелянта, що позивач пропустив строк звернення до суду з позовом щодо скасування Припису №55-Пр-У від 06.02.2019р., який ним було отримано 11.02.2019 року, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки з таким позовом позивач звернувся до суду 09.08.2019 року, тобто в межах 6-ти місячного строку для звернення до суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Згідно із ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Таким чином, колегія суддів, переглянувши рішення суду першої інстанції, дійшла висновку, що при прийнятті рішення, суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального права

Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.09.2019 року по справі № 520/8065/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, а у випадках, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, постанова може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя (підпис)М.І. Старосуд
Судді(підпис) (підпис) О.М. Мінаєва Я.М. Макаренко
Повний текст постанови складено 24.12.2019 року