Справа № 520/180/19
Суддя: Русанова В.Б.
Дата ухвалення: 2019-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 грудня 2019 р. Справа № 520/180/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Русанової В.Б.,

Суддів: Жигилія С.П. , Перцової Т.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.02.2019 року (головуючий суддя І інстанції: Шляхова О.М.) по справі № 520/180/19

за позовом ОСОБА_1

до Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовом в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного, яка полягає у не проведенні розрахунку та не виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірі 50 % місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, яку ОСОБА_1 щомісячно отримував під час проходження військової служби у складі грошового забезпечення;

- зобов`язати Національну академію сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного здійснити перерахунок та виплату одноразової грошової допомоги при звільненні ОСОБА_1 в розмірі 50 % місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, індексації, з урахуванням раніше виплаченої суми;

- подати протягом п`ятнадцяти днів, з дня набрання рішення суду законної сили, звіт про виконання судового рішення, що передбачено ч. 1 ст.382 КАС України.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 25.02.2019 року відмовлено у задоволенні позову.

ОСОБА_1 , не погодившись із судовим рішенням, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та процесуального права, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду та прийняти постанову, якою задовольнити позов.

В обґрунтування вимог, з посиланням на постанову Великої Палати Верховного Суду від 06.02.2019 року по справі № 522/2738/17, вказує, що судом першої інстанції не враховано, що спірна грошова винагорода, передбачена постановою КМУ №889 мала постійний характер і виплачувалась позивачу щомісячно, а тому відповідно до ст.ст. 9, 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» відповідач був повинен її врахувати при обчисленні розміру грошової допомоги при звільненні. Крім того, просить врахувати висновки, викладені в постановах Верховного Суду від 20.10.2019 року по справі № 520/3505/19 та від 15.10.2019 року по справі № 240/445/19.

Національна академія сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного (далі відповідач) надала відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін. Зазначає, що щомісячна додаткова грошова винагорода не включається до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється одноразова грошова допомога при звільненні з військової служби, оскільки не має постійного характеру. Посилання апелянта на постанову Великої Палати Верховного Суду від 06.02.2019 року по справі № 522/2738/17 вважає необґрунтованим, оскільки зазначена постанова не стосується спірних правовідносин і прийнята за інших обставин справи.

Відповідно до ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено апеляційним судом, що ОСОБА_1 проходив військову службу у Національній академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного на посаді заступника начальника Наукового центру Сухопутних військ з наукової роботи Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного.

В період проходження військової служби в Національній академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного позивач перебував на фінансовому забезпеченні в академії та отримував грошове забезпечення, у складі якого виплачувалася щомісячна додаткова грошова винагорода.

Наказом Міністра оборони України від 03.01.2018 року № 1, відповідно до ч. 6 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», з урахуванням ч. 8 цієї статті, полковника ОСОБА_1 звільнено з військової служби в запас згідно з пунктом «б» (за станом здоров`я).

23.02.2018 року позивача виключено зі списків особового складу академії та з усіх видів забезпечення, на момент звільнення вислуга років складала 24 роки 06 місяців 25 днів. Вирішено виплатити позивачу, зокрема, одноразову грошову допомогу при звільненні у розмірі 134435,04 грн. без врахування щомісячної додаткової грошової винагороди, про що видано наказ тимчасово виконуючого обов`язки начальника Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного №45. (а.с. 11)

Не погоджуючи с розміром одноразової виплати при звільненні позивач звертався до відповідача, який на його запит від 28.12.2018 року листом від 29.12.2018 року повідомив ОСОБА_1 про відсутність підстав для здійснення нового розрахунку розміру грошової допомоги при звільненні, оскільки щомісячна додаткова грошова винагорода не включається до складу грошового забезпечення (а.с. 15).

Вважаючи відмову відповідача у перерахунку і виплаті одноразової грошової допомоги при звільненні з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди протиправною, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач обґрунтовано не включив щомісячну додаткову грошову винагороду в розрахунок суми одноразової грошової допомоги при звільненні позивача.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, їх соціального та правового захисту, гарантії в економічній, соціальній, політичній сферах встановлені Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-XII (у редакції чинній на час виникнення спірних відносин).

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Пунктом 2 ст. 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» встановлено, що військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. У разі звільнення з військової служби за віком, у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, а також у зв`язку з настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу військовослужбовцем-жінкою, яка має дитину (дітей) віком до 18 років, одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше

Згідно з п. 10 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, поліцейським, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби які звільняються із служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 №889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій» (чинної на час виплати позивачу щомісячної додаткової грошової винагороди) передбачається виплата щомісячної додаткової грошової винагороди, встановлюються її розміри та категорії військовослужбовців, які мають право на її отримання.

У п. 1 Постанови № 889 установлена щомісячна додаткова грошова винагорода.

Відповідно до п. 2 Постанови № 889 граничні розміри, порядок та умови виплати щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої пунктом 1 цієї постанови, визначаються Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Адміністрацією Державної прикордонної служби, Службою зовнішньої розвідки за погодженням з Міністерством соціальної політики і Міністерством фінансів у межах затвердженого фонду грошового забезпечення.

На виконання вказаної постанови наказом Міністра оборони України від 24.10.2016 р. № 550 затверджено Інструкцію про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України, яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2016 року за №1470/29600 (далі - Інструкція № 550).

У відповідності до п. 3 Інструкції № 550 до місячного грошового забезпечення, з якого визначається винагорода, включаються посадовий оклад, оклад за військовим званням та щомісячні додаткові види грошового забезпечення (крім винагород та морського грошового забезпечення), на які військовослужбовець має право за займаною ним штатною посадою (посадою, до тимчасового виконання обов`язків за якою він допущений).

Винагорода виплачується військовослужбовцям за місцем штатної служби за минулий місяць одночасно з виплатою грошового забезпечення за поточний місяць на підставі наказу командира (начальника) Військової частини (установи, організації); командирам (начальникам) військових частин (установ, організацій) - на підставі наказів вищих командирів (начальників) (п. 5 Інструкції № 550).

Пунктом 8 Інструкції № 550 передбачено, що винагорода не включається до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Згідно з п. 9 Інструкції № 550 розміри винагороди встановлюються наказами Міністерства оборони України (начальника Головного управління розвідки Міністерства оборони України) з урахуванням конкретної Військової частини, займаної посади та особливостей умов проходження служби у межах видатків на грошове забезпечення, передбачених для Міністерства оборони України (Головного управління розвідки Міністерства оборони України) у державному бюджеті України на відповідний рік.

Системний аналіз викладених правових норм надає підстави стверджувати, що винагорода виплачується як окремий платіж разом (одночасно) з грошовим забезпеченням та лише за наявності наказу командира (начальника) Військової частини.

Таким чином, щомісячна додаткова грошова винагорода, яка передбачена Постановою № 889 та Інструкцією № 550, має тимчасовий характер, а отже, не входить до структури і складу грошового забезпечення військовослужбовців, з якого нараховується й виплачується одноразова грошова допомога на підставі ч. 2 ст. 15 Закону № 2011-ХІІ.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що розмір зазначеної винагороди не є фіксованим, оскільки залежить від порядку й умов, які нормативно визначені за розпорядником коштів, тому вірними є висновки суду першої інстанції, що вона не включається до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється одноразова грошова допомога при звільненні з військової служби.

При вирішенні справи суд враховує висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 21.11.2019 року у справі № 826/7919/17.

Щодо доводів апеляційної скарги про необхідність врахування постанов Верховного Суду від 20.10.2019 року по справі № 520/3505/19 та від 15.10.2019 року по справі № 240/445/19 колегія суддів зазначає, що згідно висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 30 січня 2019 року у справі № 755/10947/17, суди при вирішенні спорів мають враховувати останню правову позицію Верховного Суду.

Посилання позивача на правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену у постанові № 522/2738/17 від 06.02.2019 р. суд апеляційної інстанції вважає безпідставним, оскільки у цій справі висловлена позиція щодо врахування щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовця, яку він отримував під час проходження служби, з якої нараховані і сплачені страхові внески, до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення пенсії.

В межах же справи, що розглядається, позивач оскаржує дії відповідача щодо не включення щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовця до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється одноразова грошова допомога при звільненні.

Тобто, предмети розгляду справи №522/2738/17 та справи за позовом ОСОБА_1 не є тотожними.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком Харківського окружного адміністративного суду про правомірність дій відповідача щодо неврахування щомісячної додаткової грошової винагороди при обчисленні одноразової грошової допомоги при звільненні позивача з військової служби.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обґрунтуванням, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.02.2019 по справі № 520/180/19 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя В.Б. Русанова
Судді С.П. Жигилій Т.С. Перцова