Справа № 340/2246/19
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2019-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

24 грудня 2019 року м. Дніпросправа № 340/2246/19

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Кругового О.О. (доповідач),

суддів: Прокопчук Т.С., Шлай А.В.,

за участю секретаря судового засідання Іотової А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області

на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 09.10.2019 (суддя суду першої інстанції Момонт Г.М.) прийняте у письмовому провадженні в м. Кропивницький, повне судове рішення складено 09.10.2019, в адміністративній справі № 340/2246/19 за позовом Головного управління Пенсійного фонду у Кіровоградській області до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

05 вересня 2019 року Головне управління Пенсійного фонду у Кіровоградській області звернулось до суду з позовом в якому просило визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу прийняту державним виконавцем Улюшевим Б.В. відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області від 20.08.2019 ВП №59707051 у розмірі 5100 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що на виконання рішення суду головним управлінням з 04.11.2017 ОСОБА_1 відновлено розмір пенсії в сумі 694,36 грн та з урахуванням всіх підвищень, що підтверджується рішенням №11 від 08.08.2019 року. Вказує, що доплата в сумі 35830,51 грн за період з 04.11.2017 по 13.06.2019 буде виплачена на умовах Порядку №649, за вересень 2019 року стягувачу нараховані кошти в сумі 7508,80 грн. Відтак, вважає, що рішення суду ним фактично виконано. Позивач наголошує на тому, що постанова про накладання штрафу за невиконання судового рішення може бути винесена лише при умові, що судове рішення не виконано без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість, у тому числі фінансову, виконати судове рішення, проте не зробив цього. Вважає, що державний виконавець перевищив свої повноваження надаючи оцінку діям боржника щодо застосування норм матеріального права під час виконання судового рішення. Таким чином, на думку позивача, винесену відповідачем постанову про накладення штрафу за невиконання судового рішення слід скасувати.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 09.10.2019 адміністративний позов задоволено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права просить оскаржуване рішення суду скасувати та прийняти нову про відмову у задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції не надав оцінку діям боржника, що призвело до неправильного вирішення справи з огляду на те, що Головним управлінням Пенсійного фонду у Кіровоградській області вимоги виконавчого документа не виконано та не відновлено пенсію стягувачу у розмірі, встановленому судовим рішенням. Заявник вказує, що обчислений позивачем розмір пенсії є очевидно меншим від розрахункового розміру пенсії згідно з рішенням суду, що свідчить про формальний підхід до виконання рішення суду та з урахуванням відсутності поважних причин невиконання судового рішення, зумовлює накладення на боржника штрафу.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню за наступних підстав.

Матеріалами справи підтверджено, що постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 14.06.2019 р. у справі №404/2725/18 за результатами розгляду апеляційної скарги на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 14.08.2018, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені частково, зокрема, визнані протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо переведення на мінімальний розмір пенсії та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області відновити з 04.11.2017 розмір пенсії ОСОБА_1 , встановлений постановою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 15.04.2011 у справі №2а-1573/11 з урахуванням всіх підвищень до пенсії, передбачених державою з 04.11.2017 для громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, з урахуванням компенсації за втрату частини доходу та з урахуванням вже виплачених сум пенсій (а.с. 44-56).

Постановою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 15.04.2011 у справі №2а-1573/11 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені частково, зокрема, визнано протиправними дії та зобов`язано управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді призначити ОСОБА_1 з 22.04.2010 року державну пенсію та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров`ю як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, як особі з інвалідністю 2 групи у відповідності з вимогами, встановленими ст. 50, п. 4 ст. 54, п. 3 ст. 67 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з розрахунку державної пенсії у розмірі не нижче 8 мінімальних пенсій за віком для непрацездатних громадян та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю з розрахунку 75% мінімальної пенсії за віком, розрахованої з урахуванням визначеного ч. 1 ст. 28 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, з урахуванням сум пенсій, що отримані ним за вказаний період (а.с. 41-43).

На виконання вказаного рішення суду апеляційної інстанції та на підставі виконавчого листа №404/2725/18 (2-іс/811/81/18) від 01.08.2019 державним виконавцем 05.08.2019 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №59707051 (а.с. 58-59).

Листом від 13.08.2019 №15272/08-02 Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області повідомило відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області про виконання рішення суду, на підтвердження чого надало завірену копію рішення №11 від 08.08.2019 (а.с.62-66).

Відповідно до змісту вказаного листа, позивач просить відповідача закінчити виконавче провадження як фактичне виконане з огляду на те, що головним управлінням відновлено виплату пенсії стягувачу у сумі 694,36 грн, доплата в сумі 35830,51 грн за період з 04.11.2017 по 13.06.2019 буде виплачена на умовах Порядку №649, нарахована сума виплат за вересень становить 7508,80 грн.

Згідно з копією рішення №11 від 08.08.2019, яке за змістом відповідає протоколу призначення пенсії, 08 та 09 серпня 2019 року позивачем в електронній версії пенсійної справи проведено три розрахунки розміру пенсії, за якими щомісячний розмір державної та додаткової пенсій склали відповідно: з 04.11.2017 2323,20 грн та 379,60 грн, з 01.12.2018 2395,20 грн та 379,60 грн, з 14.06.2019 6272 грн та 379,60 грн. При цьому, лише в розрахунку, проведеному 09.08.2019 о 09:04 підставою перерахунку пенсії визначено постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 14.06.2019 року.

20.08.2019 державним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу, згідно з якою за невиконання рішення суду без поважних причин, на позивача, на підставі ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження» накладено штраф у розмірі 5100 грн (а.с. 68-71).

Вважаючи таку постанову протиправною та такою, що суперечить вимогам чинного законодавства, позивач звернувся до суду з цим адміністративним позовом.

В письмових поясненнях у справі, головне управління вказує, що ним було проведено перерахунок розміру пенсійної виплати ОСОБА_1 , до обчислення розміру якої, зокрема основного розміру пенсії (х 8) та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров`ю (75%) застосовано прожитковий мінімум станом на 01.10.2011 року у сумі 784 грн, станом на 01.09.2019 року основна пенсія складає 6272 грн та додаткова 588 грн. До складу пенсійних виплат увійшли також підвищення та щомісячна грошова допомога.

Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що позивач повідомив відповідача про виконання судового рішення, проте постанова про накладення штрафу винесена без підстав встановлених ч. 1 ст.75 ЗУ «Про виконавче провадження» та під час прийняття оскаржуваної постанови відповідач не мав повноважень на оцінку дій боржника із застосування норм матеріального права та самостійне проведення розрахунку.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини регулюються Законом України Про виконавче провадження від 02.06.2016 №1404-VІІІ (далі Закон №1404-VІІІ).

Згідно зі ст.1 Закону №1404-VІІІ, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України (п.1 ч.1 ст.3 Закону №1404-VІІІ).

Згідно зі ст.5 Закону №1404-VІІІ примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів.

Відповідно до ч.ч.5, 6 ст.26 Закону №1404-VІІІ виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.63 Закону №1404-VІІІ за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч.1 ст.75 Закону №1404-VІІІ у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Отже, невиконання боржником рішення без поважних причин у визначений строк є підставою для накладення на боржника штрафу.

Встановлені обставини справи свідчать, що під час виконання рішення суду та у період до прийняття відповідачем постанови про накладення штрафу, позивач здійснив відновлення пенсії стягувачу, при цьому, під час обчислення щомісячної основної пенсії застосував прожитковий мінімум станом на 01.10.2011 року у сумі 784 грн, а додаткової пенсії встановив її у фіксованому розмірі 379,60 грн щомісячно.

Головне управління стверджує, що ним відновлено розмір пенсії стягувача, що був змінений у жовтні 2011 року внаслідок змін у законодавстві та встановлений постановою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 15.04.2011 у справі №2а-1573/11 не діючими на теперішній час нормами ст.50, п. 4 ст. 54, п. 3 ст. 67 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Суд апеляційної інстанції вважає такі доводи позивача необґрунтованими з огляду на таке.

Частиною 1 статті 129-1 Конституції України передбачено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно зі статтею 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 КАС України судове рішення яке набрало законної сили є підставою для його виконання.

Отже, з набранням постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 14.06.2019 року №404/2725/18 законної сили, у позивача з 14 червня 2019 року виник обов`язок точно та в повному обсязі виконати це судове рішення безпосередньо у спосіб встановлений судом.

Як підтверджується матеріалами справи, Кіровським районним судом м. Кіровограда у справі №2а-1573/11 постанова прийнята 15.04.2011 року, питання про застосування органом Пенсійного фонду в обчисленні пенсії показника прожиткового мінімуму тільки станом на 01.10.2011 року не вирішувалося, точний розмір такого мінімуму судом не визначався, натомість в мотивувальній частині судового рішення наголошено про необхідність застосування прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність згідно з Законом України «Про Державний бюджет України» на відповідний рік.

Також, за результатами апеляційного розгляду справи №404/2725/18, Третім апеляційним адміністративним судом, зокрема визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду у Кіровоградській області у зв`язку зі зменшенням розміру пенсії стягувача та порушенням його права на відповідний рівень соціального захисту внаслідок втрати працездатності.

Натомість, позивачем в розрахунок обчислення розміру основної державної пенсії стягувача починаючи з 04.11.2017 року на власний розсуд застосовано прожитковий мінімум станом на 01.10.2011 року у сумі 784 грн щомісяця, з цього часу ж поновлено виплату додаткової пенсії у фіксованому розмірі 379,60 грн щомісячно, що дорівнює розміру встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2014 № 112 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України з питань пенсійного забезпечення».

З урахуванням розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність за період з 04.11.2017 року по 20.08.2019 року та застосування позивачем фіксованого розміру додаткової пенсії стягувача, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що обчислення позивачем розмірів пенсій в такий спосіб очевидно не відповідають встановленому судом обов`язку відновлення пенсії у розмірі не нижче 8 мінімальних пенсій за віком для непрацездатних громадян та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю з розрахунку 75% мінімальної пенсії за віком.

Вказане свідчить, що позивач, маючи обов`язок виконати постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 14.06.2019 року та відновити виплату пенсії у спосіб встановлений судом, не мав права діяти на власний розсуд та вчиняти дії всупереч судового рішення, на виконання якого вони мали бути вчинені.

Отже, дії позивача за вказаних обставин свідчать, що рішення суду Головного управління Пенсійного фонду у Кіровоградській області фактично в повному обсязі безпідставно не виконано, як наслідок накладення штрафу на боржника є правомірним.

Крім того, суд апеляційної інстанції зазначає, що положеннями ст. 63 Закону №1404-VІІІ на державного виконавця покладений обов`язок перевірити виконання судового рішення. У цій справі, державний виконавець провів орієнтований мінімальний розрахунок пенсійних виплат в межах перевірки стану виконання судового рішення, що узгоджується з зазначеним повноваженням державного виконавця.

Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).

У відповідності до практики Європейського суду з прав людини, зокрема, в рішенні у справі „Шмалько проти України від 20 липня 2004 року зазначено, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43).

Таким чином, право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

З урахуванням того, що позивачем не виконано рішення суду повно та своєчасно, з метою забезпечення державних гарантій щодо виконання судового рішення відповідачем, на думку суду апеляційної інстанції, було правомірно прийнято постанову про застосування штрафу, твердження позивача, щодо неправомірних дій старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Улюшева Б.В. при винесенні спірної постанови, не знайшли своє підтвердження під час розгляду справи, вказане є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції під час розгляду справи неповно з`ясував обставини справи, що мають значення для справи, а саме обставини виконання судового рішення, як підстави для накладення на боржника штрафу, як наслідок неправильно застосував норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи та є підставою для скасування рішення суду з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.308, ст. 310, ст. 315, ст. 317, ст. 321, ст. 325 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області задовольнити.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 09.10.2019 340/2246/19 скасувати.

Відмовити Головному управлінню Пенсійного фонду у Кіровоградській області у задоволенні адміністративного позову.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів до Верховного Суду.

Постанова в повному обсязі складена 24.12.2019 року.

Головуючий - суддя О.О. Круговий

суддя Т.С. Прокопчук

суддя А.В. Шлай