Справа № 240/10115/19
Суддя: Токарева Марія Сергіївна
Дата ухвалення: 2019-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
категорія 112030000
Житомирський окружний адміністративний суд у складі:
судді Токарева М.С.,
розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Житомирського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправною відмову, зобов`язання вчинити дії,
ОСОБА_1 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Житомирського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області у якому просить:
- визнати протиправною відмову Житомирського об`єднаного управління Пенсійного Фонду України в Житомирській області в призначенні мені пенсії за вислугою років на пільгових умовах відповідно до п. "е" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та зобов`язати зарахувати до стажу роботи, який дає право на пенсію за вислугу років на пільгових умовах відповідно до п. "е" ст.55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", періоду роботи на Житомирському комунальному стоматологічному підприємстві "Стоммакс" з 04.10.2004 по 06.08.2008 на посаді зубного лікаря. Виплату пенсії провести з 27.02.2019 - з моменту звернення до відповідача.
В обґрунтування позову зазначає, що звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за вислугу років, однак отримав відмову з посиланням на те, що Державне стоматологічне протезно-ортопедичне підприємство "Стоммакс" не відноситься до амбулаторно-поліклінічних закладів лікувально - профілактичних закладів охорони здоров`я згідно переліку, затвердженого наказом МОЗ. Вважає таку відмову протиправною.
Справу призначено до розгляду у порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи.
Водночас, відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України "Деякі питання функціонування органів Пенсійного фонду України" від 22 серпня 2018 року №628 вирішено реорганізувати деякі територіальні органи Пенсійного фонду України шляхом приєднання до окремих органів Пенсійного фонду України за переліком згідно з додатком.
Згідно зі змістом додатку до постанови Кабінету Міністрів України від 22 серпня 2018 року №628 "Перелік територіальних органів Пенсійного фонду України, які реорганізуються шляхом приєднання", Андрушівське об`єднане управління Пенсійного фонду України, Бердичівське об`єднане управління Пенсійного фонду України, Ємільчинське об`єднане управління Пенсійного фонду України, Житомирське об`єднане управління Пенсійного фонду України, Коростенське об`єднане управління Пенсійного фонду України, Коростишівське об`єднане управління Пенсійного фонду України, Овруцьке об`єднане управління Пенсійного фонду України, Новоград-Волинське об`єднане управління Пенсійного фонду України, Хорошівське об`єднане управління Пенсійного фонду України реорганізовані шляхом приєднання до Головного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області.
Запис про проведення державної реєстрації припинення юридичних осіб внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, відтак відповідач у справі вибув.
За приписами статті 52 Кодексу адміністративного судочинства України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.
Таким чином, у межах спірних правовідносин Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області є правонаступником вибувшого відповідача.
З огляду на викладене, суд вважає за необхідне допустити заміну відповідача- Житомирське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області його правонаступником - Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області.
У встановлений судом строк відповідачем-Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області було надано до суду відзив за змістом якого просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Зазначає, що перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 року № 909 (із наступними змінами), згідно з яким до спеціального стажу, який дає право на пенсію за вислугу років, зараховуються періоди роботи в лікарняних закладах на посадах: лікарів та середнього медичного персоналу (незалежно від найменування посад). При цьому, згідно із приміткою 2 Переліку, робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах, передбачених цим Переліком, дає право на пенсію незалежно від форми власності та відомчої підпорядкованості закладів і установ.21 серпня 2018 року представник позивача та представник відповідача подали до суду заяви про розгляд справи в порядку письмового провадження. Вказує, що згідно з записами трудової книжки позивач працював з 04.10.2004 по 06.08.2008 на посаді зубного техніка в комунальному підприємстві "Стоммакс", тобто в закладах, що не передбачені Переліком, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 №909, тому вищезазначені періоди не можуть бути зараховані до спеціального стажу.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 звернувся до Житомирського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою від 27.02.2019 про призначення пенсії за вислугу років.
Листом №С-285 від 21.05.2019 Житомирське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повідомило ОСОБА_1 , що до стажу роботи за вислугу років не зараховано період роботи з 04.10.2004 по 06.08.2008 на посаді зубного техніка в комунальному підприємстві "Стоммакс", оскільки він є закладом, що не передбачений Переліком, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 № 909, тому вищезазначені періоди не можуть бути зараховані до спеціального стажу.
Слі зазначити, що зшідно записів у трудовій книзі посадою на яку було призначено позивача є посада зубного лікаря, а не посада зубного техніка, як вказує відповідач.
Вважаючи таку відмову необґрунтованою, а свої права та охоронювані законом інтереси порушеними, позивач звернувся з позовом до суду.
Статтею 2 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон, в редакції, чинній на день виникнення спірних правовідносин) за цим Законом призначаються: а) трудові пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років; б) соціальні пенсії.
Статтею 7 Закону визначено, що звернення за призначенням пенсії може здійснюватися у будь-який час після виникнення права на пенсію.
Встановлено, що 27.02.2019 ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за вислугу років.
Матеріалами справи підтверджується та відповідачем не заперечувалось, що у період з 04.10.2004 по 06.08.2008 на посаді зубного техніка в комунальному підприємстві "Стоммакс" ОСОБА_1 працював на посаді зубного лікаря в Комунальному підприємстві "Стоммакс".
Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.
Постановою КМ України, від 04.11.1993, №909 затверджено Перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років", Частиною 2 Переліку до закладів охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років віднесено: Лікарняні заклади, лікувально-профілактичні заклади особливого типу, лікувально-трудові профілакторії, амбулаторно-поліклінічні заклади, заклади швидкої та невідкладної медичної допомоги, заклади переливання крові, заклади охорони материнства і дитинства, санаторно-курортні заклади, установи з проведення лабораторних та інструментальних досліджень і випробувань Держсанепідслужби, Держпраці, Держпродспоживслужби та територіальні органи Держсанепідслужби, Держпраці, Держпродспоживслужби (щодо працівників, які не є державними службовцями), санітарно-епідеміологічні заклади, діагностичні центри.
Порядок і умови створення закладів охорони здоров`я, державної реєстрації та акредитації цих закладів, а також порядок ліцензування медичної та фармацевтичної практики визначаються актами законодавства України.
Відповідно до пункту 1 Порядку державної акредитації закладу охорони здоров`я, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 липня 1997 р. №765, державна акредитація закладу охорони здоров`я - це офіційне визнання статусу закладу охорони здоров`я, наявності в ньому умов для надання певного рівня медико-санітарної допомоги, підтвердження його відповідності встановленим критеріям та гарантії високої якості професійної діяльності.
Таким чином, комунальне підприємство незалежно від організаційно-правової форми офіційно набуває статусу закладу охорони здоров`я на підставі акредитації.
Судом встановлено та визнається сторонами, що комунальне підприємство "Стоммакс" є закладом охорони здоров`я, що підтверджуються наявною у матеріалах справи акредитаційним сертифікатом.
Зазначене свідчить, що позивач в період з 02.01.1992 по 01.09.2017 працював на посаді зубного техніка в закладах охорони здоров`я, що підлягає зарахуванню до спеціального стажу, необхідного для набуття права на призначання пенсії за вислугу років відповідно до вимог п."е" ст.55 Закону.
Статтею 55 пунктом "е" Закону визначено, що право на пенсію за вислугу років мають, зокрема працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 1 квітня 2015 - не менше 25 років та після цієї дати: з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 26 років 6 місяців;
До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення:
які в період до 1 січня 2016 року мали вислугу років на відповідних посадах не менше тривалості, передбаченої абзацами першим та другим цього пункту;
1971 року народження і старші за наявності вислуги років на цих посадах, передбаченої абзацами другим - одинадцятим цього пункту, та після досягнення ними такого віку:
50 років - які народилися з 1 січня 1966 року по 30 червня 1966 року;
50 років 6 місяців - які народилися з 1 липня 1966 року по 31 грудня 1966 року;
51 рік - які народилися з 1 січня 1967 року по 30 червня 1967 року;
51 рік 6 місяців - які народилися з 1 липня 1967 року по 31 грудня 1967 року;
52 роки - які народилися з 1 січня 1968 року по 30 червня 1968 року;
52 роки 6 місяців - які народилися з 1 липня 1968 року по 31 грудня 1968 року;
53 роки - які народилися з 1 січня 1969 року по 30 червня 1969 року;
53 роки 6 місяців - які народилися з 1 липня 1969 року по 31 грудня 1969 року;
54 роки - які народилися з 1 січня 1970 року по 30 червня 1970 року;
54 роки 6 місяців - які народилися з 1 липня 1969 року по 31 грудня 1970 року;
55 років - які народилися з 1 січня 1971 року.
З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що відповідач безпідставно не зарахував до стажу роботи за вислугу років не період роботи ОСОБА_1 з 04.10.2004 по 06.08.2008 на посаді зубного лікаря в комунальному підприємстві "Стоммакс".
Щодо позовної вимоги, в якій позивач просить виплату пенсії провести із 27.02.2019, суд відмовляє в її задоволенні, враховуючи наступне.
Так, позивач, заявляючи дану позовну вимогу, фактично просить суд втрутитися у дискреційні повноваження Житомирського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо призначення або відмову у призначенні пенсії позивачу. Задоволення вказаної позовної вимоги фактично порушить закріплені законом виключні повноваження відповідача та зобов`яже відповідача вчинити дії поза встановленою чинним законодавством процедурою
Крім цього, задоволенню вказаної вимоги, передують дії відповідача по врахуванню до спеціального стажу позивача період роботи, що дає право на пенсію за вислугу років.
Однак, відповідно до норм частин 1 і 2 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема: визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1 - 4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.
При цьому, захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно з ч. 2 ст. 9 цього Кодексу суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Зокрема, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії (п. 4 ч. 2 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України).
Враховуючи викладене, суд, з метою захисту прав позивача, вважає за можливе вийти за межі позовних вимог та зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 27.02.2019 із врахуванням встановлених судовим рішенням обставин.
Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги в частині зарахування періоду роботи до спеціального стажу, що дає право на пенсію за вислугою років - є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.
Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
При зверненні до суду з адміністративним позовом позивачем сплачено судовий збір у розмірі 704,80 грн, що.
У зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог суд дійшов висновку, що судові витрати, понесені позивачем, належать відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача у повному розмірі.
Керуючись статтями 2, 72-77, 90, 241-245, 255, 258 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Визнати протиправною відмову Житомирського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, правонаступником якого є Головне управління пенсійного фонду України в Житомисрькій області в призначенні ОСОБА_1 пенсії за вислугою років на пільгових умовах відповідно до п. "е" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення".
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 27.02.2019 та зарахувати до стажу роботи, який дає право на пенсію за вислугу років на пільгових умовах відповідно до п. "е" ст.55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", періоду роботи у Житомирському комунальному стоматологічному підприємстві "Стоммакс" з 04.10.2004 по 06.08.2008 на посаді зубного лікаря.
В іншій частині позову - відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на користь ОСОБА_1 документально підтверджені судові витрати у сумі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.С. Токарева