Справа № 809/654/18
Суддя: Гудим Любомир Ярославович
Дата ухвалення: 2019-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2019 рокуЛьвів№ 857/12590/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Гудима Л.Я.,

суддів: Довгополова О.М., Святецького В.В.,

за участю секретаря судового засідання: Дідик Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2019 року, головуючий суддя Чуприна О.В., ухвалене у м. Івано-Франківську, у справі за адміністративним позовом Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області до Державного міського підприємства "Івано-Франківськтеплокомуненерго", третя особа, яка не заявляє самостійні позовні вимоги щодо предмету спору на стороні відповідача - Івано-Франківська міська рада Івано-Франківської області, про надання дозволу на погашення податкового боргу за рахунок майна, яке перебуває у податковій заставі,-

В С Т А Н О В И В:

В квітні 2018 року позивач ГУ ДФС в Івано-Франківській області звернулося в суд з позовом до ДМП "Івано-Франківськтеплокомуненерго", третя особа - Івано-Франківська міська рада Івано-Франківської області, в якому просило надати дозвіл на погашення податкового боргу за рахунок майна, що перебуває у податковій заставі.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилалося на те, що у відповідача станом на дату звернення до суду наявний податковий борг перед бюджетом з податку на додану вартість в сумі 17 408 119,85 гривень. Вказана заборгованість підтверджена судовими рішеннями про стягнення сум податкового боргу. Разом із тим, враховуючи, що така заборгованість в добровільному порядку відповідачем не погашена, а вжиті ГУ ДФС в Івано-Франківській області заходи для погашення податкового боргу за рахунок коштів боржника позитивного результату не дали, позивач вимушений звернутись до суду з вимогою про надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна, що перебуває в податковій заставі.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2019 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду першої інстанції, ГУ ДФС в Івано-Франківській області оскаржило його в апеляційному порядку, яке, покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задовольнити.

Свою апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що наявність податкового боргу позивача підтверджена довідкою, а відсутність на розрахункових рахунках грошових коштів підтверджена інкасовими дорученнями, однак заходи щодо стягнення податкового боргу не дали результатів, відтак наявні підстави для погашення податкового боргу за рахунок майна, яке перебуває у податковій заставі.

В судовому засіданні представник позивача підтримав подану апеляційну скаргу, вважає оскаржене рішення суду незаконним та повністю підтримав доводи, зазначені у апеляційній скарзі.

Представник відповідача заперечив проти апеляційної скарги, вважає оскаржене рішення суду законним та обґрунтованим та просив апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, Державне міське підприємство "Івано-Франківськтеплокомуненерго" 28.02.1996 року зареєстроване як юридична особа, перебуває на обліку Головному управлінні ДФС в Івано-Франківській області, свідченням чого є Витяг (станом на 07.11.2017 року) і відомості (станом на 30.07.2019 року) з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, та являється платником податків і зборів (а.с. 11-13 том І).

Станом на 29.03.2018 року у ДМП "Івано-Франківськтеплокомуненерго" була наявна заборгованість на загальну суму 39 053 838,48 гривень, в тому числі з податку на додану вартість у сумі 38 375 068,85 гривень та з податку на прибуток у сумі 678 769,63 гривень; залишок податкового боргу згідно з виконавчими провадженнями становить 17 408 119,85 гривень, на підтвердження чого в матеріалах справи наявна довідка Головного управління ДФС в Івано-Франківській області від 30.03.2018 року (а.с.14 том І).

Відповідна заборгованість підтверджена наступними судовими рішення про стягнення сум податкового боргу з ДМП "Івано-Франківськтеплокомуненерго":

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 15.06.2012 року в адміністративній справі №2а-1332/12/0970 за позовом Державної податкової інспекції у м. Івано-Франківську до Державного міського підприємства "Івано-Франківськтеплокомуненерго" про стягнення податкового боргу в розмірі 8 291 619,85 гривень, стягнуто з розрахункових рахунків у банках, обслуговуючих такого платника податків та за рахунок готівки, що належить Державному міському підприємству "Івано-Франківськтеплокомуненерго" податковий борг у розмірі 8 291 619,85 гривень (а.с.15-17 том І). Івано-Франківським окружним адміністративним судом 16.04.2013 року видано виконавчий лист №2а-1332/12/0970 (а.с.19 том І).

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 01.08.2012 року в адміністративній справі №2а-1806/12/0970 за позовом заступника прокурора Івано-Франківської області в інтересах держави в особі Державної податкової інспекції у м. Івано-Франківську до Державного міського підприємства "Івано-Франківськтеплокомуненерго" про стягнення податкового боргу в розмірі 10 213 668,03 гривень, стягнуто з рахунків у банках, обслуговуючих Державне міське підприємство "Івано-Франківськтеплокомуненерго" та за рахунок готівки в дохід бюджету податковий борг в сумі 10 213 668,03 гривень (а.с.20-22 том І). Івано-Франківським окружним адміністративним судом 26.12.2014 видано виконавчий лист №2а-1806/12/0970 (а.с.24 том І).

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24.09.2015 року в адміністративній справі №809/3445/15 за позовом Державної податкової інспекції у м. Івано-Франківську Головного управління ДФС в Івано-Франківській області до Державного міського підприємства "Івано-Франківськтеплокомуненерго" про стягнення податкового боргу в розмірі 4 175 823,22 гривень, стягнуто з рахунків Державного міського підприємства "Івано-Франківськтеплокомуненерго" відкритих у банківських установах, які його обслуговують та за рахунок належної йому готівки, в порядку, передбаченому Бюджетним кодексом України, податковий борг в розмірі 4 175 823,22 гривень (а.с.33-36 том І). Івано-Франківським окружним адміністративним судом 12.01.2016 року видано виконавчий лист №809/3445/15 (а.с.38 том І).

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 08.08.2016 року в адміністративній справі №809/788/16 за позовом Державної податкової інспекції у м. Івано-Франківську Головного управління ДФС в Івано-Франківській області до Державного міського підприємства "Івано-Франківськтеплокомуненерго" про стягнення заборгованості в сумі 7 642 013,90 гривень, стягнуто з рахунків Державного міського підприємства "Івано-Франківськтеплокомуненерго" відкритих у банківських установах, які його обслуговують та за рахунок належної йому готівки, в порядку, передбаченому Бюджетним кодексом України, податковий борг в розмірі 7 642 013,90 гривень (а.с.39-42 том І). Івано-Франківським окружним адміністративним судом 22.11.2016 року видано виконавчий лист №809/788/16 (а.с.44 том І).

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 17.10.2016 року в адміністративній справі №809/1319/16 за позовом Державної податкової інспекції у м. Івано-Франківську Головного управління ДФС в Івано-Франківській області до Державного міського підприємства "Івано-Франківськтеплокомуненерго" про стягнення заборгованості в сумі 1 149 833,37 гривень, стягнуто з Державного міського підприємства "Івано-Франківськтеплокомуненерго" в дохід державного бюджету податковий борг в сумі 1 149 833,37 гривень з розрахункових рахунків у банках, які обслуговують дане підприємство та за рахунок готівки, що належить відповідачу (а.с.27-30 том І). Івано-Франківським окружним адміністративним судом 17.08.2017 року видано виконавчий лист №809/1319/16 (а.с.32 том І).

З метою стягнення відповідних сум заборгованості в розмірі 17 408 119,85 гривень (що є залишком станом на 29.03.2019 року згідно вище згаданої довідки), контролюючий орган звертався до суду з адміністративними позовами до відповідача про стягнення сум податкового боргу, і такі були задоволені постановами Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 15.06.2012 року у справі №2а-1332/12/0970, від 01.08.2012 року у справі №2а-1806/12/0970, від 24.09.2015 року у справі №809/3445/15, від 08.08.2016 року у справі №809/788/16, від 17.10.2016 року у справі №809/1319/16. Вказані судові рішення набрали законної сили.

Позивачем надіслано на адресу відповідача податкові вимоги про сплату суми податкового боргу за узгодженими грошовими зобов`язаннями форми "Ю1" від 12.05.2004 року за №1/1064/14760/24-1-205 та форми "Ю2" від 14.06.2004 року за №2/1269/18768/10/24-1-205, які отримані уповноваженою особою відповідача, про що свідчить підпис посадових осіб платника податків на рекомендованих повідомленнях про вручення поштового відправлення (а.с.109, зворот а.с.109 том І).

Податковим керуючим здійснено опис майна, на яке поширюється право податкової застави, що оформлено актами опису майна, а саме: від 13.09.2016 року за №101 на загальну суму 10 851 513,28 гривень, що зареєстровано у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна 13.09.2016 року (а.с.79, 83 том І); від 13.09.2016 року за №102 на загальну суму 19 306 395,76 гривень, що зареєстровано у Державному реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження у вересні 2016 року (а.с.78, 84-104 том І); від 02.11.2017 року за №115/15 на загальну суму 8 134 588,12 гривень, що зареєстровано у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна 02.11.2017 року (а.с.80-81, 82 том І).

Згідно з довідкою про наявність боргу станом на 02.10.2018 року за Державним міським підприємством "Івано-Франківськтеплокомуненерго" обліковувалась заборгованість з податку на додану вартість в розмірі 12 567 801,99 гривень (а.с.248 том І).

Станом на 06.08.2019 року залишок податкового боргу Державного міського підприємства "Івано-Франківськтеплокомуненерго" перед бюджетом становить 7 781 893,07 гривень, про що свідчить наявна в матеріалах справи довідка №К3997/10/09-19-55-17-14 від 07.08.2019 року (а.с.258 том ІІ).

Оскільки здійснені заходи не призвели до погашення боргу, податковим органом з метою реалізації права, наданого пунктом 95.1 статті 95 Податкового кодексу України, 10.04.2018 року заявлено даний позов.

Відмовляючи в задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не підтверджено вчинення ним всіх необхідних дій щодо погашення податкового боргу відповідачем, які є безумовним обов`язком та які передують зверненню до суду в порядку, встановленому статтею 95 Податкового кодексу України, на законних підставах.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи з огляду на наступне.

Порядок погашення податкового боргу державних підприємств, які не підлягають приватизації, та комунальних підприємств, встановлено положеннями статті 96 Податкового кодексу України, якою визначено алгоритм дій контролюючих органів щодо забезпечення погашення такого боргу.

Відповідно до пункту 96.1 статті 96 Податкового кодексу України у разі якщо сума коштів, отримана від продажу внесеного в податкову заставу майна комунального підприємства, не покриває суму його податкового боргу і витрат, пов`язаних з організацією та проведенням публічних торгів, або у разі відсутності у такого боржника власного майна, що відповідно до законодавства України може бути внесено в податкову заставу та відчужено, контролюючий орган зобов`язаний звернутися до органу місцевого самоврядування чи органу виконавчої влади, до сфери управління якого належить майно такого платника податків, з поданням щодо прийняття рішення про :

- виділення коштів місцевого бюджету на сплату податкового боргу такого платника податків. Рішення про фінансування таких витрат розглядається на найближчій сесії відповідної ради;

- затвердження плану досудової санації такого платника податків, який передбачає погашення його податкового боргу;

- ліквідацію такого платника податків та призначення ліквідаційної комісії;

- прийняття сесією відповідної ради рішення щодо порушення справи про банкрутство платника податків.

Згідно з пунктом 96.3 статті 96 Податкового кодексу України відповідь щодо прийняття одного із зазначених у пунктах 96.1 та 96.2 цієї статті рішень надсилається контролюючому органу протягом 30 календарних днів з дня направлення звернення. У разі неотримання зазначеної відповіді у визначений цим пунктом строк або отримання відповіді про відмову у задоволенні його вимог контролюючий орган зобов`язаний звернутися до суду із позовною заявою про звернення стягнення податкового боргу на кошти державного органу чи органу місцевого самоврядування, в управлінні якого перебуває таке державне (комунальне) підприємство або його майно.

Системний аналіз зазначених норм дозволяє дійти висновку, що обов`язок податкового органу звернутися до суду із позовною заявою про звернення стягнення податкового боргу на кошти державного органу (органу місцевого самоврядування), в управлінні якого перебуває таке державне (комунальне) підприємство або його майно, виникає у разі отримання відповіді про відмову у задоволенні його вимог або не отримання відповіді, однак в будь-якому випадку за умови що сума коштів, отримана від продажу внесеного в податкову заставу майна державного підприємства, не покриває суму його податкового боргу або у разі відсутності у такого боржника власного майна, що відповідно до законодавства України може бути внесено в податкову заставу та відчужено.

Передумовою звернення контролюючого органу до органу виконавчої влади в порядку статті 96 Податкового кодексу України є вжиття ним заходів щодо виявлення майна боржника-комунального підприємства та встановлення неможливості внесення такого майна в податкову заставу внаслідок його відсутності.

Застосування процедури, передбаченої статтею 96 Податкового кодексу України, є допустимим за умови неможливості стягнення податкового боргу за рахунок коштів, які знаходяться у власності платника податків, у порядку встановленому статтею 95 Податкового кодексу України.

Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 28 січня 2019 року у справі №810/2322/17.

До матеріалів справи відповідачем долучено виписки по поточних рахунках в ПАТ «АБ «Укргазбанк», АТ «Полтава-банк», АТ «КБ «Глобус», відповідно до яких в період існування податкового боргу у відповідача були наявні значні кошти на цих рахунках.

Крім цього, позивачем не надано будь-яких доказів щодо відсутності коштів на 4-ох розрахункових рахунках відповідача відкритих у: філії ПАТ ПІБ в м. Івано-Франківську, ГУ ДКСУ в Івано-Франківській області, та Казначействі України.

З огляду на наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду попередньої інстанції про те, що відповідачем недодержано встановленого статтею 96 Податкового кодексу України порядку стягнення податкового боргу з комунального підприємства, виконання вимог якого є безумовним обов`язком, а не правом контролюючого органу у подібних правовідносинах, що унеможливлює задоволення адміністративного позову.

В частині решти доводів апеляційної скарги колегія суддів враховує, що, оцінюючи наведені сторонами доводи, апеляційний суд виходить з того, що всі конкретні, доречні та важливі доводи, наведені сторонами, були перевірені та проаналізовані судом першої інстанції, та їм було надано належну правову оцінку.

Право на вмотивованість судового рішення є складовою права на справедливий суд, гарантованого ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», параграфи 29 - 30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

У рішенні «Петриченко проти України» (параграф 13) Європейський суд з прав людини вказував на те, що національні суди не надали достатнього обґрунтування своїх рішень, та не розглянули відповідні доводи заявника, навіть коли ці доводи були конкретними, доречними та важливими.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи сторін у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

Інші зазначені в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З огляду на наведене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому підстав для скасування рішення колегія суддів не знаходить і вважає, що апеляційну скаргу на нього слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2019 року у справі №809/654/18 без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня її проголошення, а у разі складення постанови в повному обсязі відповідно до ст. 243 КАС України - з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Л. Я. Гудим
судді О. М. Довгополов
В. В. Святецький

Повний текст постанови складено 24.12.2019 року.