Справа № 520/8340/19
Суддя: Бершов Г.Є.
Дата ухвалення: 2019-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 грудня 2019 р. Справа № 520/8340/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Бершова Г.Є.,

суддів: Катунова В.В., Ральченка М.І.

розглянувши у порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.09.2019 року по справі № 520/8340/19 (головуючий 1 інстанції Старосельцева О.В.) за позовом ОСОБА_1 до Військової частини № НОМЕР_1 про визнання протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини № НОМЕР_1 в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльності Військової частини № НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, які призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, у разі їх прийняття на військову службу за контрактом особам рядового складу у розмірі вісім мінімальних заробітних плат, що складає 11192 (одинадцять тисяч сто дев`яносто дві грн. 00 коп.), станом на день звільнення з військової служби 17 липня 2019 року;

- зобов`язати Військову частину № НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу військовослужбовцям, які призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, у разі їх прийняття на військову службу за контрактом особам рядового складу у розмірі вісім мінімальних заробітних плат, що складає 11192 (одинадцять тисяч сто дев`яносто дві грн. 00 коп.) грн. станом на день звільнення з військової служби 17 липня 2019 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що позивач в період з 01.07.2016 року по 17.07.2019 року проходив службу у військовій частині № НОМЕР_1 і отримав статус та посвідчення учасника бойових дій, що також підтверджується довідкою № 699 від 06.12.2016р. про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальній цілісності України. При звільнені зі служби, відповідач протиправно не провів з позивачем розрахунків щодо виплати йому одноразової грошової допомоги військовослужбовцям передбаченої п.п.10.п.6 Постанови КМУ від 07.11.2007р. №1294.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 24.09.2019 року позов залишено без задоволення.

Позивач не погодився із таким рішенням суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач зазначає, що він має право на одноразову грошову допомогу військовослужбовця передбаченої п.п.10.п.6 Постанови КМУ від 07.11.2007р. №1294.

Відповідно до ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення у даній справі в межах доводів та вимог апеляційної скарги у відповідності до ч.1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що відповідно до Указу Президента України від 10 грудня 2008 року №1153/2008 «Про Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України», наказу командира військової частини НОМЕР_1 по особовому складу № 54 о/с від 01.07.2016 та наказу командира військової частини НОМЕР_1 по стройовій частині №155 від 02.07.2016 солдат запасу ОСОБА_1 прийнятий на військову службу за контрактом на три роки з 01 липня 2016 року до 01 липня 2019 року та зарахований в списки особового складу військової частини НОМЕР_1 та на всі види забезпечення.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 по особовому складу №54 о/с від 01.07.2016 призначений на посаду кулеметника 2 відділення 2 стрілецького взводу 3 стрілецької роти (з конвоювання, екстрадиції та охорони підсудних).

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 17.07.2019 року №156 ОСОБА_1 відповідно до підпункту «а» пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» було звільнено з військової служби у запас Збройних Сил України (у зв`язку із закінченням строку контракту), виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що ОСОБА_1 не був призваний на військову службу під час мобілізації, на особливий період, відповідно до Указів Президента України "Про часткову мобілізацію".

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Підпунктом 10 пункту 6 Постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, з 01.03.2018 постанова втратила чинність) передбачено виплачувати: одноразову грошову допомогу військовослужбовцям, які призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, у разі їх прийняття на військову службу за контрактом у таких розмірах: а) особам рядового складу - вісім мінімальних заробітних плат; б) особам сержантського і старшинського складу - дев`ять мінімальних заробітних плат; в) особам офіцерського складу - десять мінімальних заробітних плат.

З наведеного чітко слідує, що виплата одноразової грошової допомоги військовослужбовцям у встановлених розмірах проводиться лише військовослужбовцям, які призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, у разі їх прийняття за контрактом.

Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» встановлює правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.

Відповідно до ст.1 вищеназваного Закону мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Згідно ст. 11 Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» Президент України відповідно до повноважень, визначених Конституцією України, здійснює загальне керівництво у сфері мобілізаційної підготовки та мобілізації держави; визначає мету, завдання, вид, обсяги, порядок і строки проведення мобілізаційної підготовки та мобілізації; забезпечує через Раду національної безпеки і оборони України координацію діяльності органів виконавчої влади, інших державних органів, Збройних Сил України, інших військових формувань у сфері мобілізаційної підготовки та мобілізації; визначає структуру та затверджує мобілізаційний план України на особливий період, Положення про мобілізаційну підготовку Збройних Сил України, інших військових формувань, Положення про порядок проведення мобілізації в Україні; надає (позбавляє) право на звільнення від призову на військову службу в разі мобілізації та у воєнний час громадянам або окремим категоріям громадян; визначає порядок оголошення мобілізації; приймає рішення про введення воєнного чи надзвичайного стану в Україні або в окремих її місцевостях, про загальну або часткову мобілізацію та про демобілізацію із внесенням їх на затвердження Верховною Радою України; встановлює режим роботи органів державної влади, інших державних органів під час мобілізації та у воєнний час; видає акти з питань мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Відповідно до Указів Президента України «Про часткову мобілізацію» від 17.03.2014р. № 303/2014, від 06.05.2014р. № 454/2014, від 21.07.2014р.№ 607/2014 оголосити та провести часткову мобілізацію (далі - мобілізація). Мобілізацію провести на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва (п.2).Мобілізація проводиться протягом 45 діб із дня набрання чинності цим Указом (п. 3). Цей Указ набирає чинності після його затвердження Верховною Радою України.

Відповідно до Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 14.01.2015р. № 15 оголосити та провести протягом 2015 року часткову мобілізацію (далі - мобілізація) у три черги протягом 210 діб із дня набрання чинності цим Указом. Цей Указ набирав чинності 20.01.2015року.

Отже, перша часткова мобілізація розпочалася в період з 18.03.2014 по 01.05.2014р. , шоста чергова мобілізація відбулася з 19.06.2015р. по 17.08.2015 року.

Як вже зазначалося вище позивач проходив військову службу у період з 01.07.2016 року по 01.07.2019 року на підставі контракту відповідно до Указу Президента України від 10 грудня 2008 року №1153/2008 «Про Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України».

ОСОБА_1 не був призваний на військову службу під час мобілізації, на особливий період, відповідно до вище перелічених Указів Президента України "Про часткову мобілізацію". Доказів протилежного матеріали справи не містять.

Стосовно посилань позивача на п.п.10.п.6 Постанови КМУ від 07.11.2007р. №1294, колегія суддів зазначає, що дана постанова втратила чинність 01.03.2018 року до моменту звільнення позивача з військової служби 01.07.2019 року та до моменту подачі даного позову до суду, а також заявлені позивачем вимоги є безпідставними.

Згідно ч. 1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає вимогам ч. 1 ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для його скасування та задоволення апеляційних вимог апелянта.

Згідно ст.316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів зазначає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Щодо поданої позивачем через канцелярію суду заяви від 22.10.2019 року про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ч. 1,3 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, у зв`язку з тим, що суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог позивача, то й заява щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу також не підлягає задоволенню згідно ч. 1 ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.09.2019 року по справі № 520/8340/19 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя-доповідач Г.Є. Бершов
Судді В.В. Катунов І.М. Ральченко