Справа № 160/9459/18
Суддя: Малиш Н.І.
Дата ухвалення: 2019-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

18 грудня 2019 року м. Дніпросправа № 160/9459/18

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Малиш Н.І. (доповідач),

суддів: Баранник Н.П., Щербака А.А.,

за участю секретаря судового засідання Яковенко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційною скаргою Державної фіскальної служби України на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2019 року у справі №160/9459/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю " Завод металоконструкцій "ДНІПРОВСЬКИЙ" до Державної фіскальної служби України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Товариство з обмеженою відповідальністю "НК БУД" про визнання протиправним та скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернуся до суду з позовом до Державної фіскальної служби України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Товариство з обмеженою відповідальністю "НК БУД" про визнання протиправним рішення комісії Державної фіскальної служби України від 04.01.2018р. №537371/35545353 про відмову у реєстрації податкової накладної №8 від 27.11.2017р. на загальну суму із податком на додану вартість 450 000грн. 00коп., ПДВ 75 000грн. 00коп.; зобов`язання Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному державному реєстрі податкових накладних податкову накладну №8 від 27.11.2017р. видану Товариством з обмеженою відповідальністю Завод металоконструкцій Дніпровський платнику Товариству з обмеженою відповідальністю НК БУД (далі ТОВ НК БУД, третя особа) на загальну суму 450 000грн. 00коп. у тому числі ПДВ 75 000грн. 00коп.

Позовні вимоги обгрунтовані незгодою з рішенням відповідача від 04.01.2018р. №537371/35545353 про відмову у реєстрації податкової накладної, оскільки прийнято з порушенням норм чинного законодавства. Позивачем на вимогу податкового органу після зупинення реєстрації податкової накладної, були надані усі належні документи та пояснення, які не були взяті до уваги, в результаті, чого відмовлено у реєстрації податкової накладної з підстав не надання платником податків копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2019 року позов задоволено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована правомірністю прийнятого рішення відповідачем, прийняте таке було в межах діючого законодавства. Також зазначає, що задовольняючи позов щодо зобов`язання здійснити реєстрацію податкових накладних, суд втрутився в дискреційні повноваження податкового органу.

Позивачем поданий письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач просить залишити рішення суду першої інстанції без змін, зазначає, що жодне з положень апеляційної скарги відповідача не спростовує зазначених позивачем в позові та встановлених судом першої інстанції фактів та обставин, що стосуються предмету спору та не доводить правомірність прийнятого суб`єктом владних повноважень рішення про відмову в реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Третя особа подала відзив на апеляційну скаргу в якому просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги. У відзиві зазначено, що рішення суду є обґрунтованим.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник відповідача підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити з підстав в ній викладених. Надав пояснення аналогічні доводам апеляційної скарги.

Представник позивача в судовому засіданні суду апеляційної скарги просив відмовити у її задоволенні. Надав пояснення аналогічні відзиву на апеляційну скаргу.

Представник третьої особи до суду апеляційної інстанції не з`явився, повідомлений належним чином про день та час розгляду справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що 14.11.2017р. між позивачем - ТОВ ЗМК Дніпровський (підрядник) та ТОВ НК БУД (замовник третя особа) укладено Договір №14/11/17 підряду.

Згідно п.1.1 Договору підряду позивач зобов`язаний виконати роботи з монтажу систем опалення, вентиляції та кондиціювання повітря на об`єкті Магазин Варус за адресою: м. Дніпро, вул. Кондратюка, буд. 8.

Згідно п.5.1. Договору вартість підрядних робіт згідно з кошторисом є договірною і складає 1 490 000грн. 00коп., у тому числі ПДВ 248 333 33грн. 00коп.

Згідно п. 6.1. Договору оплата здійснюється Генпідрядником, шляхом перерахування грошових коштів у безготівковій формі на поточний рахунок Підрядника згідно наступного плану фінансування:

- 700 000грн. 00коп. в т.ч. ПДВ- 116 666грн. 67коп. протягом 3-х банківських днів з моменту підписання Договору;

- 450 000грн. 00коп. в т.ч. ПДВ 75 000грн. 00коп. до 23.11.2017 включно;

- 230 000грн. 00коп. в т.ч. ПДВ- 38 333грн. 33коп. до 05.12.2017 включно;

- 110 010грн. 00коп. в т.ч. ПДВ 18 335грн. 00коп. по факту виконаних робіт згідно підписаного Сторонами акту приймання-передачі виконаних робіт, протягом 5 банківських днів з дня підписання кінцевого акту приймання-передачі виконаних робіт.

Відповідно до умов п.6.1. Договору генеральний підрядник - ТОВ НК БУД здійснив платежі на поточний рахунок підрядника - ТОВ ЗМК Дніпровський, а саме: 700 000грн. 00коп.; 450 000грн. 00коп., 230 00грн. 00коп., 110 000грн. 00грн.

За результатами здійсненої операції, відповідно до приписів п.201.10. ст.201 Податкового кодексу України (далі ПК України) після кожного отримання грошових коштів позивач складав податкові накладні та направляв їх для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (ЄРПН):

Податкову накладну №3 від 16.11.2017р. на суму 700 000грн. 00коп., ПДВ 116 666грн. 67коп. - зареєстровано в ЄРПН 12.12.2017р.;

Податкову накладну №4 від 21.12.2017р. на суму 230 000грн. 00коп., ПДВ 38 333грн. 33коп. - зареєстровано в ЄРПН 27.12.2017р;

Податкову накладну №5 від 21.12.2017р. на суму 110 000грн. 00коп., ПДВ -18 333грн. 33коп. - зареєстровано в ЄРПН 27.12.2017р;

Податкову накладну №8 від 27.11.2017 року на суму 450 000,00 грн. ПДВ -75 000грн.00коп. - реєстрацію в ЄРПН зупинено 14.12.2017р.

З чотирьох податкових накладних складених ТОВ ЗМК Дніпровський за отриманими платежами згідно Договору №14/11/17 податковим органом прийнято та зареєстровано лише три, реєстрація податкової накладної №8 від 27.11.2017р. в ЄРПН зупинена, що підтверджується наявними в матеріалах справи копією податкової накладної та відповідною квитанцією (а.с. 19-20).

Зі змісту квитанцій від 14.12.2017р. вбачається, що за результатами опрацювання: Документ прийнято. Реєстрація зупинена. Відповідно до п.201.16 ст.201 ПКУ реєстрація ПН/РК зупинена. ПН/РК відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначеним пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом МФУ від 13.06.2017р. №567. За результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД: 43.22.<%REFINE%>. Пропонуємо надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН відповідно до п. в п.п.201.16.1 п.201.16 ст.201 ПКУ, вичерпний перелік яких встановлено наказом МФУ від 13.06.2017р. №567 та/або таблицю даних платника податків, яка передбачена п.4 цього наказу.

На виконання п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України позивачем повідомленням від 27.12.2017р. на адресу відповідача направлено пояснення щодо ведення господарської діяльності з долученням копій документів, перелік, яких встановлено наказом МФУ №567 від 13.06.2017р та таблицю даних платника податків (а.с. 21-23).

За результатами розгляду пояснень, 04.01.2018р., комісією ДФС України, прийнято рішення №537371/35545353 про відмову в реєстрації податкової накладної №8 від 27.11.2017р. з підстави ненадання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.(а.с. 24).

Позивач вважаючи неправомірними рішення та дії відповідача, звернувся до суду з вищезазначеним позовом.

Суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги дійшов висновку, що відповідачем не доведено правомірність підстав для зупинення реєстрації податкової накладної в ЄРПН та необґрунтованості рішення про відмову у реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних. Суд встановив, що рішення про відмову в реєстрації в ЄРПН податкової накладної не містить конкретної інформації, щодо причин та підстав для прийняття такого рішення, а лише містить загальну фразу про те, що причиною їх прийняття є: надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування. Оскаржуване рішення не містить чіткого визначення підстав для прийняття Комісією рішення про відмову в реєстрації податкової накладної, та не надано оцінки наданих позивачем пояснень та документів.

Колегія судів погоджується з висновком суду першої інстанції та відхиляє доводи апелянта, з огляду на наступне.

Згідно з пп. «а», «б» п. 185.1 ст. 185 ПК України об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України та постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України.

Датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг згідно приписів норми п. 187.1 ст. 187 ПК України вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню; б) дата відвантаження товарів.

База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (пункт 188.1 статті 188 Податкового кодексу України).

Відповідно до п. 201.1 ст. 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно з п. 201.10 ст. 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування надсилається одночасно продавцю та покупцю платнику податку.

Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

За приписами п. 74.2 ст. 74 ПК України в Єдиному реєстрі податкових накладних забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової та митної політики (пункт 74.3 статті 74 ПК України).

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 р. № 1246 «Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних» (далі по тексту - Порядок № 1246).

Відповідно до пункту 2 Порядку № 1246 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 р. № 341) податкова накладна - електронний документ, який складається платником податку на додану вартість відповідно до вимог Податкового кодексу України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування приймаються до Реєстру у разі дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192, пунктами 200-1.3, 200-1.9 статті 200-1 та пунктами 201.1, 201.10 і 201.16 статті 201 Кодексу, а також з урахуванням Законів України «Про електронний цифровий підпис», «;Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку. Реєстрації підлягають податкові накладні та/або розрахунки коригування (у тому числі ті, що не надаються отримувачу (покупцю) товарів/послуг, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, складені за операціями з постачання послуг нерезидентом) незалежно від суми податку на додану вартість в одній податковій накладній / розрахунку коригування (п.5 Порядку № 1246).

Згідно з пунктом 12 Порядку № 1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; - дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації / відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу; дотримання вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «;Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Відповідно до пункту 13 Порядку № 1246 за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

Аналогічні приписи наведені у пункті 201.16 статті 201 ПК України, згідно з якими реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної/розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до пункту 74.2 статті 74 цього Кодексу.

У відповідності до пп. 201.16.1 п. 201.16 ст. 201 ПК України у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: а) порядковий номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; б) визначення критерію(їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування; в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Положеннями пп. 201.16.2 п. 201.16 ст. 201 ПК України визначено, що письмові пояснення та/або копії документів, зазначені у підпункті «в» підпункту 201.16.1 цього пункту, платник податку має право подати до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податку протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного у такій податковій накладній/розрахунку коригування. Такі документи передаються контролюючим органом за основним місцем обліку платника податку не пізніше наступного робочого дня з дня їх отримання до комісії центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

Судовим розглядом встановлено, що підставою для зупинення реєстрації №8 від 27.11.2017р. вказаний саме п. 6 Критеріїв ризиковості платника податку. Платнику податків запропоновано надати пояснення та/або копії документів достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК (які саме пояснення та/бо копії документів повинен був надати платник податку у квитанції не зазначено).

Наведене свідчить про те, що фіскальним органом у цій квитанції зазначено лише загальне посилання на відповідність податкової накладної критеріям ризиковості платника податку, визначеним п. 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, у той час, як чинне законодавство вимагає від контролюючого органу зазначення конкретного виду критерію, що контролюючим органом зроблено не було.

Крім того, судовим розглядом встановлено, що позивачем направлялись до контролюючого органу письмові пояснення з відповідними документальними підтвердженнями щодо господарських операцій з ТОВ «НК БУД» - повідомлення від 27.12.2017р. з долученням копій документів, перелік, яких встановлено наказом МФУ №567 від 13.06.2017р та таблицю даних платника податків, що свідчить про те, що контролюючим органом не доведено врахування вказаних пояснень та документів при прийнятті рішення про відмову у реєстрації вказаної вище податкової накладної в ЄРПН.

Враховуючи зазначене, колегія суду погоджується з висновками суду першої інстанції, що відповідачем не було визначено вичерпного переліку документів, який би надав можливість позивачу долучити до своїх пояснень всі необхідні документи, яких не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної. Після отримання від позивача письмових пояснень з доданими документами та таблицею даних платника податків, на адресу позивача жодних запитів щодо недостатності документів для прийняття рішення в межах розглянутих пояснень податковий орган не надав.

Дійшовши обґрунтованого висновку про неправомірність оскарженого рішення відповідача, суд першої інстанції вірно виходив із того, що належним способом захисту порушеного права є не лише скасування таких рішень відповідача, а й зобов`язання останнього зареєструвати податкові накладні в ЄРПН, оскільки саме такий спосіб захисту порушеного права є свідченням того, що спір між сторонами буде остаточно вирішений, а тому доводи відповідача щодо втручання в дискреційні повноваження є помилковими.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог. Доводи апелянта висновків суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно зі ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 229, 315, ст. 316, ст.ст. 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2019 року у справі №160/9459/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю " Завод металоконструкцій "ДНІПРОВСЬКИЙ" до Державної фіскальної служби України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Товариство з обмеженою відповідальністю "НК БУД" про визнання протиправним та скасування рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 23 грудня 2019року.

Головуючий - суддя Н.І. Малиш

суддя Н.П. Баранник

суддя А.А. Щербак