Справа № 620/1802/19
Суддя: Карпушова Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2019-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/1802/19 Суддя (судді) першої інстанції: Лобан Д.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Карпушової О.В., суддів Губської Л.В., Епель О.В., секретар судового засідання Гордієнко Л.М., за участі позивача ОСОБА_1 , його представника Халдай Д.І., представників відповідача Стельмаха В.Ю., Сіробаби Р.І., Костюка І.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 22 серпня 2019 р. у справі за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби в Чернігівській області про визнання протиправними дій, визнання протиправною та скасування постанови

В С Т А Н О В И В :

21.06.2019 Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Держпродспоживслужби в Чернігівській області про визнання протиправними дії щодо проведення планових перевірок позивача з питань дотримання вимог законодавства щодо безпечності та якості харчових продуктів на підставі річного плану здійснення заходів державного нагляду (контролю) Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів на 2018 рік, в період з 10.12.2018 по 14.12.2018 та з 13.12.2018 по 14.12.2018, про визнання протиправною та скасування постанови № 007 від 21.05.2019 про накладення штрафу на підставі Закону України «Про державний контроль за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин» за порушення законодавства про харчові продукти та корми, якої на позивача накладено штраф 29211грн. та закрити справу.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що планові перевірки позивача проводились відповідачем з порушенням положень чинного законодавства, внаслідок чого й постанова про накладення штрафу підлягає скасуванню.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 22.08.2019 у задоволені позовних вимог відмовлено.

Приймаючі рішення у справі суд першої інстанції зазначив, що планові перевірки проводились відповідачем на підставі наказу відповідача який своєчасно був оприлюднений на сайті, як то передбачено законодавством, а позивач зазначений наказ в судовому порядку не оскаржував.

Позивачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 22.08.2019 як таке, що прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги аналогічні доводам позовної заяви, зокрема те, що позивач не був повідомлений про проведення перевірок, що в наказі невірно зазначено код ЄДРПОУ, направлення на перевірку були складені не за формою, що протягом року проводилось дві планові перевірки, що не допускається з огляду на чинне законодавство і акти за наслідками перевірок не складались. Крім того, позивач послався на судову практику, відповідно до якої відповідач зобов`язаний був повідомити позивача про проведення заходів контролю.

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якій зазначено про погодження з висновками суду першої інстанції, зокрема, що відповідач не зобов`язаний був повідомляти позивача про проведення планової перевірки, а колізії у чинному законодавстві між нормами ст.8 Закону № 2042 та ст.5 Закону №877, на чому наполягає позивач не існує.

В судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали доводи апеляційної скарги, представники відповідача заперечували проти задоволення апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що позивач є фізичної особою-підприємцем та здійснює господарську діяльність за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджено випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та договору оренди № 2 (а.с.25-31).

Головою Держпродспоживслужби був прийнятий наказ № 1131 від 28.11.2017 «Про затвердження річного плану здійснення заходів державного (нагляду) контролю Держпродспоживслужби на 2018 рік», яким був затверджений річний план проведення перевірок суб`єктів господарювання протягом 2018 року, зокрема предметом перевірки - здійснення заходу державного контролю у сфері безпечності та якості харчових продуктів, додержання законодавства у сфері санітарного нагляду - Бурімська ЗОШ І-ІІІ ступенів Ічнянської районної ради Чергнігівської області: ФОП ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_1 за адресами: АДРЕСА_2, АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 (а.с.110).

Вказаний наказ позивачем в судовому порядку не оскаржувався.

Відповідач на підставі вказаного наказу вищестоящого органу прийняв наказ 04.12.2018 № 1412-п «Про проведення планової перевірки», яким наказав Ічнянському районного управлінню Головного управління Держпродспоживслужби в Чернігівській області здійснити планову перевірку позивача (а.с.112).

Останній на підставі вказаного наказу склав направлення на проведення перевірки позивача № 1412 від 04.12.2018 у період з 10.12.2018 по 14.12.2018 (а.с.113).

12.12.2018 відповідачем внесено зміни до наказу № 1412 від 04.12.2012, зокрема наказано перевірку позивача провести управлінню безпечності харчової продукції та ветеринарної медицини Головного управління Держпродспоживслужби в Чернігівській області на підставі якого також було видано направлення на проведення перевірки № 1470п/1470 (а.с.114, 115).

13.12.2018 посадова особа Головного управління Держпродспоживслужби в Чернігівській області під час знаходження за адресою Чернігівська область АДРЕСА_4 для проведення державного контролю, перевірки позивача не було допущена до перевірки позивачем, про що складено акт від 14.12.2018 (а.с.116).

Розгляд питання щодо складання протоколу призначалось відповідачем на 16.01.2019 об 12.00, 17.04.2019 об 12.00, про що повідомлявся позивач письмово (а.с.117-124).

17.04.2019 відповідачем був складений стосовно позивача протокол про порушення Закону України «Про державний контроль за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин», в якому зазначено, що 13.12.2018 та 14.12.2019 позивач відмовив у допуску посадових осіб до здійснення державного контролю, чим порушив п.8 ч.2 ст.20 Закону України «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів» та п.17 ч.1 ст.65 «Про державний контроль за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин» (а.с.58).

06.05.2019 позивач отримав вказаний протокол, що підтверджено поштовим повідомленням, яке отримано позивачем (а.с.128).

Відповідач двічі призначав розгляд справи про порушення позивачем Закону України «Про державний контроль за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин», а саме 23.04.2019 направлялось повідомлення позивачу про розгляд 08.05.32019 об 12.00 справи та 10.05.2019 про розгляд справи 21.05.2019 об 12.00, які позивач отримував (а.с.129-135).

21.05.2019 відповдіач розглянув справу за відсутності позивача, який належним чином був повідомлений про час, дату та місце розгляду протоколу, за результатами якої прийнято постанову від 21.05.2019 № 007 про накладення на позивача шрафу у розмірі 29211,00 грн, за порушення Закону України «Про державний контроль за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин», зокрема за порушення: п.8 ч.2 ст.20 Закону України «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів», та п.1 ч.1 ст.16 і п.17 ч.1 ст.65 «Про державний контроль за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин» (а.с.136).

Вказана постанова відповідачем була направлена на адресу позивача, яка була отримана останнім 25.05.2019, що підтверджено поштовим відправленням (а.с.137).

Наведені обставини підтверджені належними, достатніми та допустимими доказами, і не є спірними.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявності у ній і додатково поданими доказами, і перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1,2, 3 статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Постановою Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 № 667 «Про затвердження Положення про Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту прав споживачів» Державна служба України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів є центральним органом виконавчої влади, основним завданням якого, зокрема, є реалізація державної політики у галузі ветеринарної медицини, сферах безпечності та окремих показників якості харчових продуктів, карантину та захисту рослин, тощо.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначаються Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" (надалі - Закон № 877).

Так, згідно зі статтею 1 Закону № 877 державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Частиною четвертою статті 5 Закону № 877 встановлено, що органи державного нагляду (контролю) здійснюють планові заходи з державного нагляду (контролю) за умови письмового повідомлення суб`єкта господарювання про проведення планового заходу не пізніш як за десять днів до дня здійснення цього заходу.

Закон України "Про державний контроль за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин" (надалі - Закон № 2042) визначає правові та організаційні засади державного контролю, що здійснюється з метою перевірки дотримання операторами ринку законодавства про харчові продукти, корми, здоров`я та благополуччя тварин, а також законодавства про побічні продукти тваринного походження під час ввезення (пересилання) таких побічних продуктів на митну територію України.

Статтею 1 Закону № 2042 визначені терміни:

державний контроль - діяльність компетентного органу, його територіальних органів, державних інспекторів, державних ветеринарних інспекторів, помічників державного ветеринарного інспектора та уповноважених осіб, що здійснюється з метою перевірки відповідності діяльності операторів ринку вимогам законодавства про харчові продукти, корми, здоров`я та благополуччя тварин, а також усунення наслідків невідповідності та притягнення до відповідальності за порушення відповідних вимог. Державний контроль включає також діяльність з перевірки відповідності законодавству про побічні продукти тваринного походження під час ввезення (пересилання) таких продуктів на митну територію України.

оператор ринку - оператор ринку харчових продуктів, оператор ринку кормів, оператор потужностей. Для цілей розділу VII цього Закону до операторів ринку також належить оператор ринку у сфері поводження з побічними продуктами тваринного походження;

законодавство про харчові продукти - закони та інші нормативно-правові акти, якими встановлюються вимоги до харчових продуктів на будь-яких стадіях їх виробництва та обігу;

компетентний орган - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері безпечності та окремих показників якості харчових продуктів та у сфері ветеринарної медицини. Термін "компетентний орган" для іншої країни означає відповідний орган цієї країни, якому надано повноваження щодо організації та здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин.

Відповідно до статті 2 Закону № 2042 законодавство про державний контроль складається з Конституції України, цього Закону, Митного кодексу України, законів України "Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів", Про ветеринарну медицину", Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" та інших виданих відповідно до них нормативно-правових актів.

Частиною 1 статті 3 Закону № 2042 визначено сферу дії цього Закону, зокрема дія цього Закону поширюється на суспільні відносини, пов`язані із здійсненням державного контролю за діяльністю операторів ринку, які здійснюють виробництво та/або обіг харчових продуктів, інших об`єктів санітарних заходів та/або кормів, у тому числі ввезення (пересилання) на митну територію України харчових продуктів та/або кормів, з метою перевірки цієї діяльності на відповідність законодавству про харчові продукти та корми, здоров`я та благополуччя тварин. Дія цього Закону поширюється також на суспільні відносини, пов`язані із здійсненням державного контролю побічних продуктів тваринного походження, що ввозяться (пересилаються) на митну територію України, з метою їх перевірки на відповідність законодавству про побічні продукти тваринного походження. Дія цього Закону поширюється також на суспільні відносини, пов`язані із здійсненням державного контролю за діяльністю операторів ринку, які здійснюють органічне виробництво та/або обіг органічної продукції, у тому числі ввезення (пересилання) на митну територію України, з метою перевірки цієї діяльності на відповідність законодавству про харчові продукти та корми, здоров`я та благополуччя тварин, а також законодавству у сфері органічного виробництва, обігу та маркування органічної продукції.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону № 2042 до органів виконавчої влади у сфері державного контролю належать: Кабінет Міністрів України, центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері безпечності та окремих показників якості харчових продуктів та у сфері ветеринарної медицини та компетентний орган.

Згідно ч.2 та ч.3 статті 7 Закону № 2042 систему компетентного органу складають компетентний орган, його територіальні органи, а також державні установи, підприємства та організації, підпорядковані компетентному органу. Територіальні органи виконують повноваження компетентного органу в межах відповідних адміністративно-територіальних одиниць. Керівник компетентного органу покладає виконання повноважень головного державного інспектора та головного державного ветеринарного інспектора на керівника територіального органу або його заступників, за умови їх відповідності вимогам, встановленим цим Законом відповідно до державного інспектора та державного ветеринарного інспектора.

Статтею 11 Закону № 2042 визначені права державних інспекторів та державних ветеринарних інспекторів під час здійснення заходів державного контролю, в тому числі безперешкодного доступу без попередження до потужностей під час їх роботи.

Пунктом 1 частини 1 статті 16 Закону № 2042 передбачено обов`язок оператора ринку допускати державних інспекторів, державних ветеринарних інспекторів та інших визначених цим Законом осіб до здійснення заходів державного контролю, за умови дотримання ними порядку здійснення державного контролю, передбаченого цим Законом.

Відповідно до частини 3 статті 18 Закону № 2042 заходи державного контролю здійснюються без попередження (повідомлення) оператора ринку, крім аудиту та інших випадків, коли таке попередження є необхідною умовою забезпечення ефективності державного контролю.

Пунтом 17 ч.1 статті 65 Закону № 2042 визначена відповідальність за порушення цього Закону, законодавства про харчові продукти та корми, зокрема за відмову в допуску посадової особи компетентного органу або його територіального органу до здійснення державного контролю з підстав, не передбачених законом, або інше перешкоджання її законній діяльності тягне за собою накладення штрафу на юридичних осіб у розмірі десяти мінімальних заробітних плат, на фізичних осіб - підприємців - у розмірі семи мінімальних заробітних плат.

Закон України ««Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів» (надалі - Закон № 771) регулює відносини між органами виконавчої влади, операторами ринку харчових продуктів та споживачами харчових продуктів і визначає порядок забезпечення безпечності та окремих показників якості харчових продуктів, що виробляються, перебувають в обігу, ввозяться (пересилаються) на митну територію України та/або вивозяться (пересилаються) з неї.

Частиною 1 статті 3 Закону № 771 передбачено, що сфера дії цього Закону поширюється на: санітарні заходи, об`єкти санітарних заходів; вимоги до окремих показників якості харчових продуктів, у тому числі вимоги щодо інформування споживачів про властивості харчових продуктів, включаючи рекламу харчових продуктів; операторів ринку та потужності.

Згідно п.1 та п.2 ч.1 стаття 19 Закону № 771 оператори ринку мають право одержувати в установленому порядку від компетентного органу належним чином оформлені документи, що є результатом здійснення державного контролю потужностей та об`єктів санітарних заходів, які перебувають в управлінні оператора ринку, включаючи акти перевірок, приписи, розпорядження, протоколи, документи, на підставі яких оператор ринку або його посадові особи притягаються до відповідальності; іншу інформацію, пов`язану із здійсненням державного контролю потужностей та об`єктів санітарних заходів, що перебувають в управлінні оператора ринку та не допускати до здійснення державного контролю державного інспектора, який не пред`явив перед початком проведення цього контролю посвідчення (направлення) на проведення заходу контролю, оформленого згідно з вимогами закону, та документ, що засвідчує особу державного інспектора.

Стаття 20 Закону № 771 визначає обов`язки операторів ринку. Зокрма п.8 ч.2 ст.20 Закону № 771 оператор ринку зобов`язаний забезпечувати безперешкодний доступ державних інспекторів, які здійснюють державний контроль, до потужностей під час роботи цих потужностей та дозволяти відбір зразків об`єктів санітарних заходів на зазначених потужностях, а також надавати на вимогу державного інспектора документи, необхідні для здійснення державного контролю.

Таким чином, системний аналіз вищенаведених норм закону надає можливість зробити висновок, що положення Законів № 2042 та № 771 передбачають, що заходи державного контролю за дотриманням вимог законодавства щодо безпечності та якості харчової продуктів здійснюються без попередження оператора ринку з метою забезпечення ефективності державного контролю щодо дотримання оператором ринку законодавства про харчові продукти, оскільки державний контроль, відповідно до положень Закону № 2042 має бути ризик-орієнтованим та здійснюватися з періодичністю, що є достатньою для досягнення цілей цього Закону. Положення Закону №877 розповсюджуються на вказані правовідносини як загальні правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, проте положення Законів № 771 та №2042 чітко визначають порядок проведення планової перевірки позивача, як оператора ринку, з приводу дотримання ним законодавства про харчові продукти.

Суд звертає увагу, що предметом розгляду цієї справи є дії відповідача щодо проведення планової перевірки позивача та правомірність прийнятої відповідачем постанови про накладення на позивача штрафу.

Матеріалами справи підтверджено, що перевірка позивача проводилась на підставі наказу голови Держпродспоживслужби № 1131 від 28.11.2017, який затверджував річний план перевірок суб`єктів господарювання на 2018 року, який був чинний та в судовому порядку не скасований.

Відповідач на виконання вказаного наказу Держпродспоживслужби зобов`язаний був виходячи з компетенції як компетентного органу здійснити перевірку позивача, про що складались відповідні накази та направлення на перевірки.

Посилання позивача, що проводилось дві планові перевірки і відповідач повинен був повідомити про проведення планової перевірки, не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи, оскільки як зазначалось вище відповідач відповідно до положень Законів № 2042 та № 771 не повинен був повідомляти позивача про проведення планової перевірки дотримання ним законодавства про харчові продукти.

Проте, позивач 13.12.2018 не допустив перевіряючих до проведення планової перевірки, що не є спірним у даній справі, а вказане підтверджено відповідним актом (а.с.116).

Отже, матеріалами справи підтверджено, що позивач не допустивши відповідача до проведення планової перевірки порушив п.8 ч.2 ст.20 Закону України «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів», та п.1 ч.1 ст.16 і п.17 ч.1 ст.65 «Про державний контроль за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин».

Колегія суддів вважає, що порушення позивачем зазначених норм підтверджується належними та допустимими доказами.

Довід позивача, що відповідачем проводилось дві планові перевірки не підтверджений належним доказом.

Крім того, щодо доводів апелянта про порушення відповідачем порядку розгляд питання щодо складання протоколу та розгляду справи про порушення позивачем Закону України «Про державний контроль за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин», колегія суддів зазначає наступне.

Матеріалами справи підтверджено, що відповідач 17.04.2019 та 21.05.2019 розглядав вказані питання за відсутності позивача, проте, за належним повідомленням його про час, дату та місце розгляду цих питань.

Отже, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що спірна постанова від 21.05.2019 № 007 прийнята правомірно з дотримання порядку її прийняття та обставин порушення позивачем п.8 ч.2 ст.20 Закону України «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів», та п.1 ч.1 ст.16 і п.17 ч.1 ст.65 «Про державний контроль за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин».

Порушень складання відповідачем направлень з наданих суду матеріалів не вбачається.

Крім того, окремо колегія суддів звертає увагу, що позивач як у позові так і в апеляції зазначає, що відповідач пред`являв йому під час здійснення заходів державного контролю направлення на перевірку та інші документи, проте доводом позивача не допуску посадової осіб до перевірки було неповідомлення його про проведення планової перевірки.

Щодо посилання апелянта на правовий висновок Верховного Суду у справі № 826/2615/18 колегія суддів зазначає, що такий довід також не заслуговує уваги, оскільки спір у вказаній справі виник між сторонами з приводу дотримання суб`єктом господарювання іншого Закону України «Про ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» (Закон № 2735), який встановлює правові та організаційні засади здійснення державного ринкового нагляду і контролю нехарчової продукції, а не харчових продуктів.

Внаслідок зазначеного, апеляційний суд дійшов висновку, що спірна постанова прийнята відповідачем з урахуванням всіх обставин, з дотриманням норм чинного законодавства, тому є правомірною і скасуванню не підлягає.

Відповідачем доведено правомірність спірної постанови.

Отже висновки суду першої інстанції про необґрунтованість позовних вимог є правильними.

Згідно ч.1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Щодо інших доводів апелянта колегія суддів зазначає, що вони не заслуговують уваги, оскільки не спростовують правильних висновків суду першої інстанції та не підтверджені належними та допустимими доказами.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що надаючи оцінку всім доводам сторін, судова колегія наголошує що приймає до уваги рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому Суд зазначив, що «…хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід…».

Отже, судом першої інстанції повно та правильно встановлено обставини справи і ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, відповідно до вимог ст. 242 КАС України.

Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Повний текст постанови виготовлено 23.12.2019.

Керуючись ст.ст. 139, 242-244, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 22 серпня 2019 р. - залишити без задоволення.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 22 серпня 2019 р. у справі за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби в Чернігівській області про визнання протиправними дій, визнання протиправною та скасування постанови - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Колегія суддів: О.В. Карпушова

Л.В. Губська

О.В. Епель