Справа № 520/9770/19
Суддя: Бенедик А.П.
Дата ухвалення: 2019-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2019 р. Справа № 520/9770/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Бенедик А.П.,

Суддів: Гуцала М.І. , Донець Л.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду в м. Харкові адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду (головуючий суддя І інстанції Заічко О.В.) від 17.10.2019 року (повний текст рішення складено 17.10.2019 р.) по справі № 520/9770/19

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду із адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якому просив:

- визнати бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо нереалізації права на перерахунок пенсії з дати виникнення права на нього без обмеження строком, а саме не перерахунку, не нарахуванні та не виплаті пенсії позивачу з усіх складових грошового забезпечення з урахуванням посадового окладу в розмірі відповідно наказу Міноборони від 14.02.2017 № 94 протиправною;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України в Харківській області перерахувати, нарахувати та виплатити позивачу пенсію, розмір якої обчислений 80% з усіх складових грошового забезпечення з урахуванням посадового окладу відповідно до наказу Міноборони від 14.02.2017 року № 94, здійснити виплату суми перерахунку однією сумою починаючи з 01.05.2017 року з нарахуванням і виплатою компенсації втрати частини доходу з 01.05.2017 розрахувавши її розмір за методикою відповідно ст. 3 Закону України Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строку їх виплати;

- виконати рішення суду протягом тридцяти днів з дня набрання судовим рішенням законної сили.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що має право на перерахунок пенсії у зв`язку із збільшенням розміру грошового забезпечення працюючого на відповідній посаді військовослужбовця за датою набрання чинності наказом Міністерства оборони України від 14.02.2017 року № 94, проте відповідачем не було вчинено відповідні дії щодо реалізації права, що свідчить про наявність підстав для нарахування та виплати компенсації втрати частини доходу.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 17.10.2019 року адміністративний позов задоволено.

Визнано бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо нереалізації права на перерахунок пенсії з дати виникнення права на нього без обмеження строком, а саме не перерахунку, не нарахуванні та не виплаті пенсії позивачу з усіх складових грошового забезпечення з урахуванням посадового окладу в розмірі відповідно наказу Міноборони від 14.02.2017 № 94 протиправною.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного Фонду України в Харківській області перерахувати, нарахувати та виплатити позивачу пенсію, розмір якої обчислений з усіх складових грошового забезпечення з урахуванням посадового окладу відповідно до наказу Міноборони від 14.02.2017 року № 94, здійснити виплату суми перерахунку однією сумою починаючи з 01.05.2017 року з нарахуванням і виплатою компенсації втрати частини доходу з 01.05.2017 розрахував її розмір за методикою відповідно ст. 3 Закону України Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строку їх виплати.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області протягом 30 днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили, подати звіт про його виконання.

Відповідач, не погодившись із судовим рішенням, подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.10.2019 року та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до прийняття незаконного судового рішення по суті.

Зазначив, що задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку про наявність протиправної бездіяльності відповідача в частині не перерахунку, не нарахуванні та не виплаті пенсії позивачу. Вказує, що положеннями ч. 3 ст. 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" №2262-XII від 09.04.1992 року (далі по тексту Закон України № 2262-XII) визначено що пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення. Разом з тим, оскільки з набуттям чинності наказу Міноборони України від 14.02.2017 року №94 грошове забезпечення військовослужбовців не підвищилося, відсутні правові підстави для перерахунку пенсії позивачу. Також зазначає, що позовні вимоги в частині нарахуванням і виплати компенсації є необґрунтованими.

Позивач надав до суду письмовий відзив на апеляційну скаргу.

На підставі положень п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційною скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час апеляційного перегляду справи, що позивач проходив військову службу у Збройних Силах України на посаді старшого викладача кафедри (аерокосмічної розвідки та комплексів авіаційного обладнання) факультету (авіаційного) Харківського університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба та був звільнений в запас.

Позивач перебуває на пенсійному обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України № 2262-XII з 01.09.2005. Пенсію призначено, виходячи з 80% грошового забезпечення.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 21.02.2019 у справі №520/608/19 зобов`язано Пенсійний фонд України надати повідомлення Головному у правлінню Пенсійного фонду України в Харківській області про підстави для проведення перерахунку пенсії та про необхідність підготовки списку осіб, пенсії яких підлягають перерахунку для перерахунку пенсії позивачу у зв`язку з набуттям чинності наказу Міноборони від 14.02.2017 № 94.

На виконання вказаного рішення Пенсійний фонд України листом від 22.03.2019 року № 8337/02-23 повідомив Головному управлінню Пенсійного фонду України в Харківській області про підстави для проведення перерахунку пенсії та про необхідність підготовки списку для перерахунку пенсії стосовно позивача в зв`язку з набуттям чинності наказу Міноборони від 14.02.2017 № 94.

Головне управління ПФУ в Харківській області склало та направило до Харківського обласного військового комісаріату список осіб, пенсії яких підлягають перерахунку, який містить в собі ім`я позивача.

Харківський обласний військовий комісаріат склав та направив до ГУ ПФУ в Харківській області довідку про розмір грошового забезпечення позивача для перерахунку розміру пенсії з 01.05.2017 року з урахуванням підвищення посадового окладу згідно наказу Міноборони від 14.02.2017 № 94.

ГУ ПФУ в Харківській області відповідного перерахунку пенсії не проведено, через те, що рішенням у справі № 520/608/19. відповідних зобов`язань покладено не було, про що повідомлено позивача листом від 08.0.82019 року №3550/17-14.

Вважаючи, що відповідачем було допущено протиправну бездіяльність, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність протиправної бездіяльності відповідача в частині не перерахунку, не нарахуванні та не виплаті пенсії позивачу з усіх складових грошового забезпечення з урахуванням посадового окладу в розмірі відповідно наказу Міноборони від 14.02.2017 № 94. Також суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для зобов`язання відповідача перерахувати, нарахувати та виплатити позивачу пенсію, розмір якої обчислений з усіх складових грошового забезпечення з урахуванням посадового окладу відповідно до наказу Міноборони від 14.02.2017 року № 94, здійснити виплату суми перерахунку однією сумою починаючи з 01.05.2017 року з нарахуванням і виплатою компенсації втрати частини доходу з 01.05.2017 розрахувавши її розмір за методикою відповідно ст. 3 Закону України Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строку їх виплати, а також протягом 30 днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили, подати звіт про його виконання.

Колегія суддів частково погоджується з даними висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до преамбули Закону України № 2262-XII, держава гарантує перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення.

Згідно ч. 3 ст. 63 Закону № 2262-XII, усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв`язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством.

Пунктом 1 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою КМУ № 45 від 13.02.2008 року (далі -- Порядок № 45) передбачено, що перерахунок раніше призначених відповідно до Закону № 2262-XII пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення військовослужбовців або у зв`язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення.

Згідно п.п 1 п. 5 постанови КМУ № 1294 від 07.11.2007 року "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу" (далі - Постанова № 1294), керівникам державних органів надано право у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання, установлювати посадові оклади військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу, посади яких не передбачені цією постановою.

21.04.2017 року набув чинності наказ Міноборони № 94 від 14.02.2017 року "Про затвердження схем розмірів посадових окладів військовослужбовців військових навчальних закладів (військових навчальних підрозділів вищих навчальних закладів України) і наукових установ Збройних Сил України" яким, серед іншого, з метою впорядкування розмірів посадових окладів військовослужбовців військових навчальних закладів (військових навчальних підрозділів вищих навчальних закладів України) та наукових установ Збройних Сил України було також затверджено нові схеми розмірів їхніх посадових окладів.

Таким чином, оскільки Кабінет Міністрів України у вказаній вище постанові делегував право визначати розміри посадових окладів, зокрема, Міністру оборони України, то наказ останнього про встановлення таких окладів військовослужбовцям військових навчальних закладів є підставою для проведення перерахунку пенсій відповідним категоріям військовослужбовців у зв`язку з тим, що змінює розмір одної зі складових грошового забезпечення цих осіб.

Відповідно до п. 24 Постанови Правління Пенсійного Фонду України №3-1 від 30.01.2007 року про виникнення підстав для проведення перерахунку пенсій згідно зі статтею 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", уповноважені структурні підрозділи зобов`язані у п`ятиденний строк після прийняття відповідного нормативно-правового акта, на підставі якого змінюється хоча б один з видів грошового забезпечення для відповідних категорій осіб, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій військовослужбовців нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах встановлених законодавством, повідомити про це орган, що призначає пенсії.

Органи, що призначають пенсії, протягом п`яти робочих днів після надходження такого повідомлення подають до відповідних уповноважених структурних підрозділів списки осіб, яким необхідно провести перерахунок пенсії.

Після одержання списків осіб уповноважені структурні підрозділи зазначають у них зміни розмірів грошового забезпечення для перерахунку раніше призначених пенсій і в п`ятиденний строк після надходження передають їх до відповідних органів, що призначають пенсії.

Після отримання зазначених довідок органи Пенсійного фонду України здійснюють перерахунок пенсій.

За змістом положень пункту 24 Порядку органи ПФУ не наділені повноваженнями самостійно визначати розмір пенсії, а здійснюють її нарахування на підставі наданих їм іншими органами довідок про розмір грошового забезпечення, і розмір пенсійних виплат залежить від розміру складових грошового забезпечення, зазначених у таких довідках.

Зазначена правова позиція відповідає висновкам Верховного Суду Украйні які висловлені в постанові віл 25.11.2014 р. по справі № 21-322а 14.

Відповідно ч. 2 ст. 51 Закону № 2262-XII, перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії.

Таким чином, ГУПФУ у Харківській області після отримання від Харківського обласного військкомату довідки про грошове забезпечення для перерахунку пенсій, зобов`язано здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу в новому розмірі з 01.05.2017 року з урахуванням грошового забезпечення визначеного обласним військкоматом з урахуванням підвищення посадового окладу згідно наказу Міноборони від 14.02.2017 року №94.

Доказів здійснення перерахунку пенсії відповідачем відповідно до наказу Міноборони від 14.02.2017 № 94, до матеріалів справи не надано.

Також колегія суддів зазначає, що втрата чинності наказу Міноборони від 14.02.2017 № 94 не є підставою для позбавлення позивача права на перерахунок пенсії якій не був проведений органом Пенсійного фонду та зменшення розміру пенсії позивача.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем не надано до суду достатніх доказів відсутності обов`язку щодо здійснення перерахунку розміру пенсії позивачу у зв`язку із набуттям чинності наказу №94 від 14.02.2017 року.

Доводи скаржника, що показники грошового забезпечення не змінюються розмір пенсії позивача, колегія суддів вважає такими, що не впливають на правомірність висновків суду першої інстанції, оскільки позивачем не оскаржується розмір пенсії за наслідками її перерахунку, а спірним є саме незгода з непроведенням такого перерахунку.

Приписами ч.1 ст.2 КАС України встановлено, що завданням адміністративного судочинства справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно - правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Бездіяльність суб`єкта владних повноважень - пасивна поведінка суб`єкта владних повноважень, яка може мати вплив на реалізацію прав, свобод, інтересів фізичної чи юридичної особи.

Обов`язковою ознакою дій суб`єкта владних повноважень, які можуть бути оскаржені до суду, є те, що вони безпосередньо породжують певні правові наслідки для суб`єктів відповідних правовідносин і мають обов`язковий характер.

Отже, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, які породжують, змінюють або припиняють права та обов`язки у сфері публічно-правових відносин, вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, якщо позивач вважає, що цими рішеннями, діями чи бездіяльністю його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав чи свобод.

Відповідно до п. 4 ч. 1 статті 5 КАС України, способом захисту прав особи від протиправної бездіяльності є визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії. Тобто дії, які він повинен вчинити за законом.

На підставі викладеного, враховуючи, що відповідачем допущено протиправну бездіяльність щодо не перерахунку, не нарахування та не виплати пенсії позивачу з усіх складових грошового забезпечення з урахуванням посадового окладу в розмірі відповідно наказу Міноборони від 14.02.2017 № 94, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що належним способом захисту порушених прав є зобов`язання перерахувати, нарахувати та виплатити позивачу пенсію.

В зв`язку з чим, рішення суду в цій частині є законним та обґрунтованим.

Разом з тим, колегія суддів вважає помилковими висновки суду першої інстанції щодо необхідності зобов`язання відповідача здійснити виплату суми перерахунку однією сумою, виходячи з наступного.

В силу ч. 1 ст. 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 14 КАС України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

При цьому, ч. 1 ст. 372 КАС України передбачено, що у разі необхідності спосіб, строки і порядок виконання можуть бути визначені у самому судовому рішенні. Так само на відповідних суб`єктів владних повноважень можуть бути покладені обов`язки щодо забезпечення виконання рішення.

У той же час, у даному випадку належним виконанням даного судового рішенням може вважатись здійснення перерахунку, нарахування та виплати пенсії, внаслідок чого буде здійснена виплата загальної суми у повному обсязі.

Оцінюючи обґрунтованість заявленої позовної вимоги колегія суддів виходить з відсутності підстав вважати, що рішення суду після набрання законної сили не буде виконане відповідачем у повному обсязі, з огляду на що колегія суддів розцінює такі вимоги, як заявлені на майбутнє.

Крім того, що чинним законодавством у спірних правовідносинах не визначено спосіб виконання дій, які має вчинити суб`єкт владних повноважень.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку щодо відсутності підстав для зобов`язанні відповідача здійснити виплату недоплаченої суми пенсії виключно одним платежем.

Щодо вимоги стосовно виплати компенсації втрати частини доходів, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Компенсація втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" №2050-ІІІ та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 159.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати", підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Згідно зі ст. 2 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати", компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

При цьому, ст. 3 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" визначено, що сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Статтею 4 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" визначено, що виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

У той же час, п. 2 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати № 159 встановлено, що компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів нарахованих громадянам за період, починаючи з 1 січня 2001 року.

За змістом п. 4 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати № 159 сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

Таким чином, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, що компенсація нараховується та проводиться при виплаті доходу, тобто право на компенсацію позивач набуває в момент отримання доходу.

При цьому, слід враховувати, що основною умовою для виплати громадянину передбаченої положеннями зазначеного Закону компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). Кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації громадянину частини доходу, в тому числі пенсії, у зв`язку з порушенням строків її виплати, мають компенсаторний характер.

Таким чином, обов`язок здійснити компенсацію втрати частини доходів настає лише у випадку порушення встановлених строків їх виплати.

Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, що вказана у постанові від 11 липня 2018 року по справі за № 487/6923/16-а.

У спірних правовідносинах відповідачем взагалі не вирішено питання про перерахунок виплати позивачу пенсії, не здійснено нарахування такої пенсії, а так само відповідач не відмовляв позивачу у компенсації втрати частини доходу, індексації.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що позивач просить нарахувати компенсацію на ще невиплачені суми пенсії, що не підпадає під визначення доходів, передбачених Законом України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати", за порушення строків виплати яких сплачується компенсація.

Зважаючи на ті обставини, що пенсійні виплати, заявлені в позовних вимогах на час звернення позивача до суду нараховані не були та у зв`язку з чим право позивача на нарахування та виплату компенсації втрати частин доходів відповідачем порушено не було, висновки суду першої інстанції є помилковими.

При цьому, посилання суду першої інстанції на правові висновки Верховного Суду, викладені в постанові від 18.07.2018 року №185/515/16-а, колегія суддів вважає помилковими, оскільки у вищевказаній справі пенсія була нарахована і виплачена, а тому обставини є різними.

З приводу зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області протягом 30 днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили, подати звіт про його виконання, колегія суддів зазначає наступне.

Порядок встановлення судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах визначено статтею 382 КАС України, за приписами частини 1 якої суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Зазначені норми кореспондуються з положенням частини 6 статті 245 цього Кодексу, згідно з якими у випадках, визначених у частинах третій - п`ятій цієї статті, суд може визначити відповідачу - суб`єкту владних повноважень розумний строк виконання рішення суду.

Колегія суддів зазначає, що встановити судовий контроль за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень - відповідачем у справі, суд може під час прийняття постанови у справі. Такий контроль здійснюється судом першої інстанції шляхом зобов`язання надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту, а в разі неподання такого звіту - шляхом встановлення нового строку для подання звіту та накладення штрафу.

Таким чином, зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання постанови, є правовим наслідком судового рішення і саме в його резолютивній частині повинно бути визначено обов`язок подати звіт, оскільки встановити судовий контроль за невиконанням рішення суб`єктом владних повноважень - відповідачем у справі суд першої інстанції може лише під час прийняття рішення у справі.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів висновку що вимога позивача про зобов`язання відповідачів подати звіт про виконання судового рішення є обґрунтованою, а тому рішення суду в цій частині скасуванню не підлягає.

Відповідно до ч.ч.1-4 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З урахуванням встановлених обставин у справі, колегія суддів вважає, що рішення суду в частині задоволення позовних вимог щодо зобов`язання Головне управління Пенсійного Фонду України в Харківській області здійснити виплату суми перерахунку однією сумою з нарахуванням і виплатою компенсації втрати частини доходу з 01.05.2017 розрахував її розмір за методикою відповідно ст. 3 Закону України Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строку їх виплати підлягає скасуванню з прийняттям в цій частині нової постанови про відмову у їх задоволенні.

В іншій частині рішення суду є законним та обґрунтованим, а тому скасуванню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 326, 327 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області задовольнити частково.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.10.2019 року по справі №520/9770/19 скасувати в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про зобов`язання Головне управління Пенсійного Фонду України в Харківській області здійснити виплату суми перерахунку однією сумою з нарахуванням і виплатою компенсації втрати частини доходу з 01.05.2017 розрахував її розмір за методикою відповідно ст. 3 Закону України Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строку їх виплати.

Прийняти в цій частині нове судове рішення, яким відмовити ОСОБА_1 у задоволенні цих позовних вимог.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)А.П. Бенедик
Судді(підпис) (підпис) М.І. Гуцал Л.О. Донець