Справа № 640/536/19
Суддя: Шейко Т.І.
Дата ухвалення: 2019-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2019 року м. Київ № 640/536/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Шейко Т.І.,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Альянс будівельників України»
до Головного управління ДФС у м. Києві
провизнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Альянс будівельників України» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління ДФС у м. Києві, в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення -рішення № від 04 вересня 2018 року.

На виконання вимог ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 січня 2019 року позивачем надано уточнену позовну заяву, в якій останній просив визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення №2 від 07 грудня 2018 року, №2 від 07 грудня 2018 року та №2 від 07 грудня 2018 року.

Позовні вимоги мотивовані помилковістю висновків податкового органу щодо фіктивності господарських операцій між позивачем та його контрагентами - Товариством з обмеженою відповідальністю «Альфа Вектор-груп» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Арма транс» і як наслідок, протиправністю застосування до позивача фінансових зобов`язань на підставі таких хибних висновків.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 січня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду у порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідач позов не визнав з підстав, наведених у відзиві. Зокрема зазначив про правомірність дій податкового органу та відповідність висновків фактичним обставинам справи.

Суд, заслухавши доводи та заперечення сторін, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, у визначений спосіб завершив розгляд справи у порядку письмового провадження без виклику учасників справи.

Як вбачається із матеріалів справи Головним управлінням ДФС у м. Києві була проведена документальна планова виїзна перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЬЯНС БУДІВЕЛЬНИКІВ УКРАЇНИ», про що складено Акт від 23 листопада 2018 року №790/26-15-14-02-05/37354345 «Про результати документальної планової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЬЯНС БУДІВЕЛЬНИКІВ УКРАЇНИ» (код 37354345) з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2015 по 30.06.2018, валютного - за період з 01.01.2015 по 30.06.2018, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - за період з 01.01.2015 по 30.06.2018».

Так, перевіркою встановлено порушення Товариством з обмеженою відповідальністю «АЛЬЯНС БУДІВЕЛЬНИКІВ УКРАЇНИ»:

-пункту 44.1, пункту 44.2 статті 44, підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України, статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», пункту 5 П(с)БО №15 «Дохід», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29 листопада 1999 року №290, П(с)БО 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31 грудня 1999 року №318 - внаслідок чого занижено податок на прибуток на загальну суму 274 860 грн., в тому числі по періодам:

- 2016 - 4 984 грн. (4-й квартал 2017 - 4984 грн.);

- 1 квартал 2017 - 39 409 грн.;

- Півріччя 2017 - 82349 грн. (2-й квартал 2017 - 42940 грн.);

- 3-и квартали 2017 - 152060 грн. (3-й квартал 2017 - 69711 грн.);

- 2017 - 184024 грн. (4-й квартал 2017 - 31964 грн);

- Півріччя 2018 - 85852 грн. (2-й квартал 2018 - 85852 грн.);

- пункту 185.1 статті 185, пункту 187.1 статті 187, пункту 188.1 статті 188, пункту 198.2, пункту 198.3 статті 198, пункту 201.1 та пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, - внаслідок чого занижено податок на додану вартість на загальну суму 210 011 грн., у тому числі по періодам:

- лютий 2017 - 10357 грн.;

- травень 2017 - 44403 грн.;

- липень 2017 - 985 грн.;

- серпень 2017 - 89077 грн.;

- вересень 2017 - 29674 грн.;

- жовтень 2017 - 21287 грн.;

- січень 2018 - 14228 грн.;

та завищено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (рядок 21) всього у сумі 50 384 грн., в тому числі по періодам:

- червень 2018 - 50384 грн.;

-пункту 201.1, пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, в результаті чого порушено граничні терміни реєстрації податкових накладних за жовтень 2015, листопад 2015, грудень 2015, липень 2017, серпень 2017, вересень 2017, листопад 2017;

-підпункту 168.1.1 пункту 168.1статті 168 з урахуванням підпункту «е» підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164, підпункту 164.5 статті 164, пункту 171.2 «а» статті 171 Податкового кодексу України, - в результаті чого допущено порушення вимог податкового законодавства під час перевірки питань щодо правильності утримання та своєчасності перерахування податку на доходи фізичних осіб до бюджету в періоді, що перевірявся на загальну суму 1 140,54 грн.;

-статті 51, пункту 70.16 статті 70, підпункту 176.2 «б» пункту 176.2 статті 176 Податкового кодексу України, в результаті чого встановлено подання з помилками податкової звітності про суми доходів, нарахованих (сплачених) на користь платника податків, суми утриманого з них податку (форма №1ДФ) за III, IV квартал 2016 року, I квартал 2017 року;

-підпункту 168.1.1 пункту 168.1 статті 168, підпункту 168.4.4 пункту 168.4 статті 168 Податкового кодексу України, в результаті чого допущено порушення вимог податкового законодавства під час перевірки питань щодо правильності утримання та своєчасності перерахування військового збору до бюджету в періоді, що перевірявся на загальну суму 77,94 грн.

За наслідками виявлених порушень, а саме: пункту 44.1, пункту 44.2 статті 44, підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України, статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», пункту 5 П(с)БО №15 «Дохід», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29 листопада 1999 року №290, П(с)БО 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31 грудня 1999 року №318 - позивачу податковим повідомленням - рішенням від 07 грудня 2018 року №2 визначено грошове зобов`язання на загальну суму 343575 грн. 00 коп., у тому числі за податковими зобов`язаннями на суму 274 860 грн. та штрафними санкціями 68 715 грн.; - пункту 185.1 статті 185, пункту 187.1 статті 187, пункту 188.1 статті 188, пункту 198.2, пункту 198.3 статті 198, пункту 201.1 та пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України - податковим повідомленням - рішенням від 07 грудня 2018 року №2 визначено грошове зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 315017 грн., у тому числі за податковими зобов`язаннями на суму 210011 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 105006 грн. та податковим повідомленням - рішенням від 07 грудня 2018 року №2, яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість на суму 50 384 грн. та застосовано штрафну санкцію у розмірі 0 грн.

Не погоджуючись із вказаними податковими повідомленнями - рішеннями, позивач звернувся до суду із заявленим позовом.

За наслідками розгляду справи по суті суд дійшов наступних висновків.

Так, у перевіряємий період позивач мав взаємовідносини з Товариством з обмеженою відповідальністю «АЛЬФА ВЕКТОР-ГРУП» на підставі укладеного договору від 27 червня 2018 року №27/06/2018 про постачання піску, згідно якого продавцем виступало Товариство з обмеженою відповідальністю «АЛЬФА ВЕКТОР-ГРУП», а покупцем Товариство з обмеженою відповідальністю «АЛЬЯНС БУДІВЕЛЬНИКІВ УКРАЇНИ».

Згідно пункту 1.1 Договору поставки постачальник зобов`язується поставляти покупцю, а покупець приймати та оплачувати будівельні матеріали (товар). Поставка товару, у відповідності з пунктами 3.1, 3.2 Договору, здійснюється постачальником на підставі письмових та усних замовлень покупця, окремими партіями, автомобільним транспортом на адресу та на умовах, визначених у заявці.

Відповідно до пункту 4.3 Договору на кожну партію товару постачальник повинен надати покупцю разом із товаром товарно-транспортну накладну.

На підставі вказаного договору товариством «АЛЬФА ВЕКТОР-ГРУП» були оформлені: видаткова накладна №27065 від 27 червня 2018 року, податкова накладна №4 від 27 червня 2018 року на суму з ПДВ 225039,6 грн., сума ПДВ 37506,6 грн.

Також до матеріалів справи позивачем надані товарно-транспортні накладні у відповідності з пунктом 4.3 Договору.

Однак, податковий орган дійшов висновку про фіктивність укладеної угоди, враховуючи при цьому податкову інформацію щодо контрагента позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЬФА ВЕКТОР-ГРУП».

Так, засновником, директором, головним бухгалтером вказаного товариства в одній особі є ОСОБА_1 .

В той же час, у своїх письмових поясненнях контролюючому органу, як стверджує відповідач, громадянин ОСОБА_1 повідомив про свою непричетність до реєстрації цього товариства та до здійснення фінансово-господарської діяльності останнього.

При цьому, податковим органом встановлено, що фінансовий звіт не подавався, що свідчить про відсутність в складі активів основних фондів. Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб і сум утриманого з них податку суб`єктом господарювання за II квартал 2018 року не подано. Крім того, згідно даних ІС «Податковий блок» відносно Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЬФА ВЕКТОР-ГРУП» заведено картку суб`єкта фіктивного підприємництва від 02 листопада 2018 року, в якій зазначено, що вказане товариство «…зареєстровано (перереєстровано) у органах державної реєстрації фізичними особами з подальшою передачею (оформленням) у володіння чи управління підставним (неіснуючим), померлим, безвісти зниклим особам або таким особам, що не мали наміру проводити фінансово-господарську діяльність або реалізовувати повноваження…».

Таким чином, за наявності таких ознак, як: - відсутність руху активів, зобов`язань чи власного капіталу у процесі здійснення господарської операції, - відсутність фізичних, технічних та технологічних можливостей до вчинення задекларованих господарських операцій, - покази посадової особи Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЬФА ВЕКТОР-ГРУП» ОСОБА_1 щодо непричетності до реєстрації та здійснення фінансово-господарської діяльності, - контролюючий орган вважав, що не підтверджено реальне джерело походження товару, придбаного позивачем у Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЬФА ВЕКТОР-ГРУП», а тому всі бухгалтерські документи щодо задекларованої операції суперечать законодавчим та нормативним актам, а товарно-матеріальні цінності вважаються такими, що отримані безоплатно.

Пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України визначено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

У випадках, передбачених статтею 216 Цивільного кодексу України, платники податків мають право вносити відповідні зміни до податкової звітності у порядку, визначеному статтею 50 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 44.2 цієї статті для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Платники податку, які відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" застосовують міжнародні стандарти фінансової звітності, ведуть облік доходів і витрат та визначають об`єкт оподаткування з податку на прибуток за такими стандартами з урахуванням положень цього Кодексу. Такі платники податку при застосуванні положень цього Кодексу, в яких міститься посилання на положення (стандарти) бухгалтерського обліку, застосовують відповідні міжнародні стандарти фінансової звітності.

Згідно положень статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Відповідно до пунктів 1.2 та 2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року №88, господарські операції відображаються у бухгалтерському обліку методом їх суцільного і безперервного документування. Записи в облікових регістрах провадяться на підставі первинних документів, створених відповідно до вимог цього Положення.

Первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, які містять відомості про господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів.

Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи (пункт 2.2 Положення).

Первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції (пункт 2.4 Положення).

Первинні документи підлягають обов`язковій перевірці (в межах компетенції) працівниками, які ведуть бухгалтерський облік, за формою і змістом, тобто перевіряється наявність у документі обов`язкових реквізитів та відповідність господарської операції чинному законодавству у сфері бухгалтерського обліку, логічна ув`язка окремих показників (пункт 2.15 Положення).

У разі виявлення невідповідності первинного документа вимогам законодавства у сфері бухгалтерського обліку такі документи з письмовим обґрунтуванням передаються керівнику підприємства, установи. До окремого письмового рішення керівника такі документи не приймаються до виконання (пункт 2.16 Положення).

Відповідно до статті 134 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є: прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Відповідно до підпункту «а» 14.1.11 пункту 14.1 статті 14 Кодексу безнадійна заборгованість - заборгованість, що відповідає одній з таких ознак: заборгованість за зобов`язаннями, щодо яких минув строк позовної давності.

Відповідно до підпункту 14.1.13 пункту 14.1 цієї статті безоплатно надані товари, роботи, послуги:

а) товари, що надаються згідно з договорами дарування, іншими договорами, за якими не передбачається грошова або інша компенсація вартості таких товарів чи їх повернення, або без укладення таких договорів;

б) роботи (послуги), що виконуються (надаються) без висування вимоги щодо компенсації їх вартості;

в) товари, передані юридичній чи фізичній особі на відповідальне зберігання і використані нею.

Згідно з підпунктами 14.1.156 та 14.1.158 пункту 14.1 статті 14 Кодексу податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк);

податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу;

Відповідно до пунктів 198.1, 198.2, 198.3 статті 198 Податкового кодексу України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: -дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; - дата отримання платником податку товарів/послуг.

Для операцій із ввезення на митну територію України товарів датою віднесення сум податку до податкового кредиту є дата сплати податку за податковими зобов`язаннями згідно з пунктом 187.8 статті 187 цього Кодексу, а для операцій з постачання послуг нерезидентом на митній території України - дата складення платником податкової накладної за такими операціями, за умови реєстрації такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Датою віднесення сум до податкового кредиту замовника з договорів (контрактів), визначених довгостроковими відповідно до пункту 187.9 статті 187 цього Кодексу, є дата фактичного отримання замовником результатів робіт (оформлених актами виконаних робіт) за такими договорами (контрактами).

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до пункту 198.5 статті 198 Кодексу платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації.

Відповідно до пункту 198.6 цієї статті не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

При цьому, згідно з пунктом 187.1 статті 187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

За операціями з виконання підрядних будівельних робіт суб`єкти підприємницької діяльності можуть застосовувати касовий метод податкового обліку відповідно до підпункту 14.1.266 пункту 14.1 статті 14 цього Кодексу.

Щодо господарської операції з ТОВ «АЛЬФА ВЕКТОР-ГРУП», з урахуванням вище викладених відповідачем на обгрунтування своєї позиції підстав, вважаючи первинні документи неналежними, в Акті перевірки податковий орган дійшов висновку, що товар (пісок) придбаний позивачем безоплатно, при цьому відповідачем не заперечується наявність такого товару.

Господарська операція згідно з умовами Договору від 27 червня 2018 року №27/06/2018 підтверджена, у відповідності із зазначеними вище нормами чинного податкового законодавства, первинними бухгалтерськими документами.

При цьому, податкові накладні зареєстровані в ЄДРПН, а відтак, перевірені у т. ч і уповноваженими особами контролюючого органу.

У відповідності з умовами договору позивачем до матеріалів справи надані товарно-транспортні накладні.

Доказів оскарження правомірності укладеного договору від 27 червня 2018 року №27/06/2018 учасниками справи не надано, а судом не встановлено.

Щодо пояснень керівника ТОВ «АЛЬФА ВЕКТОР-ГРУП» ОСОБА_1 з приводу непричетності до фінансово - господарської діяльності ввіреного товариства, то до матеріалів справи відповідачем не надано доказів щодо обставин, коли надавались ці пояснення, в межах яких правовідносин, відсутні докази прийняття стосовно цього громадянина будь-яких рішень (в разі якщо була порушена кримінальна справа).

Щодо неподачі звітності цим товариством до податкового органу, відсутності матеріально-технічної бази та трудових ресурсів, слід зауважити, що вказана інформація уповноваженими особами податкового органу отримана з інформаційної системи «Податковий блок», водночас, інформації щодо проведення будь-якої перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЬФА ВЕКТОР-ГРУП» (зустрічної звірки, виїзної перевірки тощо) - контролюючим органом не надано. При цьому, слід зауважити, що юридичні, фізичні особи відповідно до чинного законодавства наділені правом на укладення цивільних договорів.

З наведеного слідує, що у позивача на підтвердження вчинення господарської операції згідно з укладеним Договором від 27 червня 2018 року №27/06/2018 для бухгалтерського обліку наявні відповідні первинні документи.

В той же час, за наявності належним чином оформлених первинних документів, позивач не вправі нести відповідальність за порушення законодавства, у тому числі і податкового, своїми контрагентами.

Також, у перевіряємий період позивач мав взаємовідносини із Товариством з обмеженою відповідальністю «АРМА ТРАНС» на підставі договору про надання послуг з перевезення вантажів від 15 грудня 2016 року №1512/1.

На виконання умов договору були складені акти надання послуг та податкові накладні, перелік яких наведений в Акті перевірки.

Однак, згідно з поданими податковими розрахунками сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб і сум утриманого з них податку ТОВ «АРМА ТРАНС» на підприємстві працювало станом на 31 грудня 2016 року 1 особа, станом на 31 грудня 2017 року - 2 особи, станом на 30 червня 2018 року - 2 особи. Основні засоби, згідно з поданими ТОВ «АРМА ТРАНС» фінансовими звітами станом на 31 грудня 2016 року та 31 грудня 2017 року відсутні, фінансовий звіт на півріччя 2018 року підприємством не подано. В зв`язку з цим, у податкового органу виник сумнів щодо факту надання послуг з перевезення вказаним товариством, з огляду на відсутність трудових ресурсів та основних засобів.

Також контролюючим органом не встановлено згідно Єдиного реєстру податкових накладних у ТОВ «АРМА ТРАНС» придбання послуг оренди транспортних засобів.

Окрім того, не надані товарно-транспорті накладні, які б свідчили про фактичне виконання послуг, задекларованих актами про надання послуг.

За таких обставин, контролюючий орган дійшов аналогічного висновку щодо фіктивності господарських операцій між позивачем та контрагентом - ТОВ «АРМА ТРАНС», а відтак і невідповідності первинних документів вимогам чинного законодавства.

На заперечення відповідача, зокрема щодо наявності товарно-транспортних накладних, представник позивача зауважив, що уповноваженими особами податкового органу під час проведення перевірки останні не витребовувались, а на їх вимогу було надано реєстри з інформацією про надані ТОВ «АРМА ТРАНС» послуги.

В той же час, товарно-транспортні накладні у відповідності з умовами згаданого договору надані позивачем до матеріалів справи.

Аналогічно, суд вважає за доцільне зауважити, що господарська операція між позивачем та ТОВ «АРМА ТРАНС» підтверджена відповідними первинними документами. Податкові накладні зареєстровані в ЄДРПН. У встановленому законом порядку договір від 15 грудня 2016 року №1512/1 не визнавався нечинним. Послуги позивачем оплачені. Знову ж таки, щодо відсутності основних засобів та трудових ресурсів, інформація використана лише з ІС «Податковий блок», а доказів на проведення перевірки ТОВ «АРМА ТРАНС» не надано, відповідно, не встановлена можливість укладення цивільних договорів.

Добросовісний платник податку не вправі нести відповідальність за порушення чинного податкового законодавства своїми контрагентами.

Відповідно до рішень Європейського Суду з прав людини у справах, зокрема, «Інтерсплав проти України», «Булвес» АД проти Болгарії», в яких Суд зазначив, що платника податку не може бути позбавлено права на бюджетне відшкодування ПДВ за відсутності доказів того, що його було залучено до протиправної діяльності, пов`язаної з незаконним отриманням бюджетного відшкодування; при цьому платник ПДВ не повинен нести відповідальність за зловживання, вчинені його постачальниками, якщо платник ПДВ не знав про такі зловживання і не міг про них знати.

Частинами першою - третьою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Відповідач не спростував доводів позивача, викладених у позовній заяві, а тому, позов є обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 2, 77, 139, 241-246, 251 Кодексу адміністративного судочинства України Окружний адміністративний суд міста Києва -

в и р і ш и в:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс будівельників України» задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 07 грудня 2018 року №2, №2 та №2.

Присудити до стягнення на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс будівельників України» (, юридична адреса 04053, м. Київ, вул. Гоголівська, 43-А, кв. 2) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у м. Києві (, юридична адреса 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19) понесені судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 9878,91 грн.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, встановлені статтями 295- 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.І. Шейко