Справа № 296/10900/15-а
Суддя: Рибачук А.І.
Дата ухвалення: 2019-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

23 грудня 2019 року

Київ

справа №296/10900/15-а

адміністративне провадження №К/9901/13498/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Рибачука А.І.

суддів: Бучик А.Ю., Тацій Л.В.,

розглянувши у попередньому провадженні у касаційній інстанції адміністративну справу №296/10900/15-а

за позовом ОСОБА_1 до Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Житомирській області про скасування постанови, провадження в якій відкрито

за касаційною скаргою Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Житомирській області

на постанову Корольовського районного суду м. Житомира від 12.05.2016, ухвалену судом у складі судді Галасюка Р.А.

та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 14.07.2016, постановлену судом у складі колегії суддів: головуючого судді Шидловського В.Б., суддів: Євпак В.В., Капустинського М.М.,-

У С Т А Н О В И В:

І. РУХ СПРАВИ

1. ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Житомирській області (далі - відповідач), в якому просив скасувати постанову відповідача від 17.09.2015 №123-ф.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилався на те, що спірна постанова винесена з порушенням вимог законодавства, оскільки його не було належним чином повідомлено про розгляд справи про адміністративне правопорушення, що призвело до порушення його прав визначених статтею 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).

2. Постановою Корольовського районного суду м. Житомира від 12.05.2016, залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 14.07.2016, задоволено адміністративний позов. Скасовано постанову відповідача від 17.09.2015 №123-ф.

3. Не погодившись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Житомирській області подало касаційну скаргу, де посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Корольовського районного суду м. Житомира від 12.05.2016 та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 14.07.2016 та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

4. Вищий адміністративний суд України ухвалою від 16.09.2016 відкрив касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою та витребував матеріали справи із суду першої інстанції.

5. 15.12.2017 розпочав роботу Верховний Суд і набрав чинності Закон України від 03.10.2017 "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів", яким Кодекс адміністративного судочинства України (далі - КАС України) викладено в новій редакції.

6. Пунктом 4 частини першої розділу VII Перехідних положень КАС України передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

7. Провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 КАС України)

8. Протоколом розподілу справи від 01.02.2018 визначено склад колегії суддів для розгляду даної справи: Гімон М.М.- головуючий суддя, судді: Мороз Л.Л., Бучик А.Ю.

9. Розпорядженням заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду від 10.06.2019 №668/0/78-19 призначено повторний автоматизований розподіл цієї судової справи між суддями, у зв`язку із зміною спеціалізації та введенням до іншої судової палати судді-доповідача Гімона М.М. (рішення зборів суддів Верховного Суду в Касаційному адміністративному суді від 20.05.2019 №14), що унеможливлює його участь у розгляді даної справи.

10. Протоколом розподілу справи від 10.06.2019 визначено склад колегії суддів для розгляду даної справи: Рибачук А.І. - головуючий суддя, судді: Бучик А.Ю., Тацій Л.В.

11. Ухвалою судді Верховного Суду від 11.06.2019 прийнято зазначену касаційну скаргу до провадження.

ІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

12. Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що відповідачем на підставі наказу від 14.07.2015 №733 та направлення від 11.08.2015 №18815115 проведено позапланову перевірку на об`єкті "Будівництво будинку-офісного центру по продажу і сервісному обслуговуванню автомобілів на власних і постійного користування земельних ділянках по АДРЕСА_1 та земельній ділянці на право користування по АДРЕСА_2 з наданням єдиної адреси - вул АДРЕСА_1 ", замовниками якого є ТОВ "Автомир 57" та фізичні особи ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

За результатами перевірки складено акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 20.08.2015, яким встановлено, що в зареєстрованій 13.03.2014 за №IV49 Декларації про готовність об`єкта до експлуатації в графі 11.1 зазначено недостовірні дані щодо цільового призначення земельної ділянки, оскільки об`єкт збудовано на земельній ділянці, яка не відведена для цієї мети, чим порушено вимоги пунктів 19, 29 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 №461 та частини десятої статті 39 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності".

За результатами перевірки 20.08.2015 відповідачем складено протокол та припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Постановою відповідача від 17.09.2015 №123-ф ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого частиною першою статті 96 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1 700,00 грн. Вказане адміністративне стягнення було накладено за наведення недостовірних даних, які були вказані останнім в пункті 11.1 декларації про готовність об`єкта до експлуатації від 13.03.2014 №IV49, а саме що об`єкт "Будівництво будинку-офісного центру по продажу і сервісному обслуговуванню автомобілів на власних і постійного користування земельних ділянках по АДРЕСА_1 та земельній ділянці на право користування по АДРЕСА_2 з наданням єдиної адреси -АДРЕСА_1" (1-ша черга будівництва - виставково-офісний центр) збудований на земельних ділянках, які згідно з державними актами на землю від 01.03.2002 серії ІІІ-ЖТ №044422 та від 06.03.2002 серії ІІІ-ЖТ мають інше цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель.

Не погоджуючись з постановою про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 1 700,00 грн позивач звернувся до суду з даним позовом.

ІІІ. ВИСНОВКИ СУДІВ ПЕРШОЇ ТА ДРУГОЇ ІНСТАНЦІЙ

13. Суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, задовольняючи позовні вимоги та скасовуючи спірну постанову виходив з того, що правопорушення, вчинене позивачем, не носить характер триваючого, та на час винесення відповідачем спірної постанови закінчилися строки притягнення до адміністративної відповідальності, визначені частиною першою статті 38 КУпАП.

IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

14. В обґрунтування касаційної скарги відповідач посилається на дотримання строків притягнення позивача до адміністративної відповідальності, що, на його думку, свідчить про помилковість висновків судів попередніх інстанцій щодо винесення постанови поза межами визначеного законодавством строку накладення адміністративного стягнення.

V. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

15. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права (частина перша статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України).

16. Перевіривши доводи касаційної скарги, правильність застосування норм матеріального та процесуального права судами попередніх інстанцій, Суд дійшов наступних висновків.

17. Згідно із статтею 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

18. Відповідно до змісту статті 244-6 КУпАП органи державного архітектурно-будівельного контролю розглядають справи про адміністративні правопорушення, пов`язані з порушенням вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил під час будівництва, порушенням законодавства під час планування та забудови територій та невиконанням законних вимог (приписів) посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю (статті 96, 96-1 (крім частин третьої - п`ятої), частини перша та друга статті 188-42).

Орган державного архітектурно-будівельного нагляду розглядає справи про адміністративні правопорушення, пов`язані з порушенням законодавства з питань надання документів, необхідних для здійснення будівництва, невиконанням законних вимог (приписів) головних інспекторів будівельного нагляду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві і Севастополі (частини третя - п`ята статті 96-1, частина третя статті 188-42).

Від імені органу державного архітектурно-будівельного нагляду розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право головні інспектори будівельного нагляду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві і Севастополі (частини третя - п`ята статті 96-1, частина третя статті 188-42).

19. Отже, Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Житомирській області є уповноваженим органом на розгляд справ про адміністративні правопорушення, пов`язаних з порушенням вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил.

20. Відповідач стверджує, що позивачем порушено вимоги пунктів 19 та 29 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 №461 та частини десятої статті 39 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" у частині зазначення недостовірних даних у декларації про готовність об`єкта до експлуатації.

21. Судами попередніх інстанцій встановлено, що факт подання позивачем декларації про готовність об`єкта до експлуатації від 13.03.2014 №IV49, в якій були вказані недостовірні дані, мав місце у 2014 році.

22. Відповідно до частини першої статті 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

23. Скаржник посилається на те, що дії позивача щодо внесення недостовірних даних в декларацію про готовність об`єкта до експлуатації безперервно порушують вимоги законодавства, шляхом невиконання обов`язку усунення порушення, тому правопорушення є триваючим. Зважаючи на те, що вказане правопорушення було виявлено під час перевірки (20.08.2015), адміністративне стягнення накладено спірною постановою 17.09.2015 в межах двомісячного строку з дня його виявлення.

24. Разом з тим, зміст положень статті 38 КУпАП свідчить, що початок перебігу строку накладення адміністративного стягнення пов`язується з днем його виявлення лише у випадку вчинення триваючого правопорушення.

25. Частиною першою статті 96 КУпАП передбачено, порушення вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил та затверджених проектних рішень під час нового будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту об`єктів чи споруд тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від десяти до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та на посадових осіб - від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

26. Відповідно до частини шостої статті 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» у разі якщо право на будівництво об`єкта передано іншому замовнику або змінено осіб, відповідальних за проведення авторського і технічного нагляду, замовник протягом трьох робочих днів повідомляє про такі зміни орган державного архітектурно-будівельного контролю, який зареєстрував декларацію про початок виконання будівельних робіт.

Триваюче правопорушення - це проступок, пов`язаний з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених законом. Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно вчиняє правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану за якого об`єктивно існує цей обов`язок, виконанням обов`язку відповідним суб`єктом або припиненням дії відповідної норми закону.

27. У спірному випадку подання позивачем декларації про готовність об`єкта до експлуатації від 13.03.2014 №IV49, в якій були вказані недостовірні дані, не може вважатися триваючим у розумінні наведених правових норм, а тому є закінченим правопорушенням, з моменту подання такої декларації, тобто 13.03.2014.

У той же час, адміністративне стягнення до позивача застосовано 17.09.2015, тобто поза межами строків, встановлених статтею 38 КУпАП. Відтак, колегія суддів погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій, що строк притягнення позивача до адміністративної відповідальності, на момент притягнення його до відповідальності, минув.

28. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 349 КАС України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення.

29. Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій (частина перша статті 350 КАС України).

30. Переглянувши судові рішення в межах касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судами фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального права, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваних судових рішень суд апеляційної інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які могли б бути підставою для скасування судових рішень, а тому касаційну скаргу Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Житомирській області на постанову Корольовського районного суду м. Житомира від 12.05.2016 та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 14.07.2016 слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд,

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Житомирській області залишити без задоволення, а постанову Корольовського районного суду м. Житомира від 12.05.2016 та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 14.07.2016 у справі №296/10900/15-а залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

…………………………..

А.І. Рибачук

А.Ю. Бучик

Л.В. Тацій,

Судді Верховного Суду