Справа № 520/8758/19
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2019-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2019 р. Справа № 520/8758/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Чалого І.С.,

суддів: Зеленського В.В. , П`янової Я.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.10.2019 року, головуючий суддя І інстанції: Кухар М.Д., м. Харків, по справі № 520/8758/19

за позовом ОСОБА_1

до ІНФОРМАЦІЯ_1

про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (надалі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просить суд визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 , які полягають у надсиланні на адресу Департаменту фінансів Міністерства оборони України неповного пакету документів для призначення та виплати йому одноразової грошової допомоги; визнати протиправну бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка полягає у не оформленні повного пакету документів для призначення та виплати одноразової грошової допомоги; зобов`язати Харківський Обласний Військовий Комісаріат повторно подати висновок за формою (додаток 13 Наказу №530) та повний перелік документів до нього розпорядникові бюджетних коштів Міністерства Оборони України про виплату йому одноразової грошової допомоги передбаченої ЗУ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей" та з дотриманням вимог Положення затвердженого Наказом Міністерства Оборони України №530 від 14.08.2014 року; зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 відповідно до ст. 382 КАС України подати у 15 денний строк після набрання чинності рішення, звіт про виконання судового рішення.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 23.10.2019 у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказав, що судом першої інстанції не надано правової оцінки тому, що відповідач всупереч абз.2 п 4.8. Положення, затвердженого наказом Міністерства оборони України № 530 від 14.08.2014, не звернувся до свого відокремленого підрозділу (районного РВК) для виготовлення необхідних документів для призначення одноразової грошової допомоги, а саме документу про обставини поранення. Як наслідок, відповідач протиправно оформив і надіслав до Департаменту фінансів Міністерства оборони України неповний пакет документів для призначення позивачу одноразової грошової допомоги без документа про обставини поранення. Також стверджує, що судом першої інстанції не були з`ясовані обставини, що мають значення для справи, а саме чи було дотримано абзац 1 п. 4.8 Положення в частині надсилання відповідачем всіх необхідних документів для призначення допомоги на адресу Департаменту фінансів Міністерства оборони України та чи було дотримано абзац 2 п.4.8 Положення в частині того, чи було запропоновано відповідачем допомогу в оформленні необхідних документів та повідомлено заявника про неповний перелік документів.

Відповідно до приписів ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) справа розглядається в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що позивач проходив військову службу у Збройних Силах СРСР у складі діючої армії під час бойових дій в республіці Афганістан. Під час проходження служби позивач отримав множинні осколкові поранення голови (контузія 1987 р.) та нижньої лівої кінцівки, які пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країні, де велись бойові дії, внаслідок чого він в подальшому отримав інвалідність, яку встановлено у 2014 р. - ІІІ група та підтверджено у 2017 році.

25.10.2017 позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 з заявою про призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності.

30.10.2017 позивачу надано відповідь з відмовою у складанні висновку про можливість виплати допомоги та направленні його до Міністерства оборони України через відсутність документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане з вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження.

Позивача повідомлено про відсутність всіх необхідних документів та про те, що військовий комісаріат не буде направляти висновок без повного пакету документів.

Вважаючи зазначену відмову протиправною, позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (справа № 520/508/18).

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 01.03.2018 у справі № 520/508/18, залишеного без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 31.05.2018, позов ОСОБА_1 задоволено, визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 та зобов`язано скласти та направити на адресу Міністерства оборони України висновок про можливість призначення та виплати одноразової грошової допомоги.

Вказані обставини встановлені судовими рішеннями у справі № 520/508/18 (http://reestr.court.gov.ua/Review/86031089), на які посилалися сторони у заявах по суті справи та не заперечуються учасниками справи.

У відповідь на адвокатський запит ОСОБА_2 відповідачем направлено лист № 2142/ВСЗ від 08.08.2019, в якому зазначено, що Харківським обласним військовим комісаріатом на розгляд комісії Міністерства оборони України направлений висновок щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги громадянину ОСОБА_1 відповідно до його заяви та копій залучених до неї документів. Також, вказано, що позивача було повідомлено про необхідність надання документ, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження. Крім того, зазначено, що позивач не звертався до Харківського обласного військового комісаріату щодо надання допомоги в оформленні документів стосовно виплати одноразової грошової допомоги.

Стверджуючи про те, що відповідач направив на адресу Департаменту фінансів Міністерства оборони України не всі документи для призначення одноразової грошової допомоги, а саме: не направлено документ про обставини поранення, позивач звернувся до суду.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач направив висновок до Міністерства оборони України лише на виконання рішення суду, який у своєму висновку зазначив про відсутність необхідності додавати будь-які інші документи, окрім вже наданих позивачем. Обов`язку вчиняти будь-які дії щодо оформлення такого документа на військовий комісаріат покладено не було.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлення єдиної системи їх соціального та правового захисту, гарантування військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливих умов для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулювання відносин у цій галузі визначено Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей" від 20 грудня 1991 року №2011-ХІІ (надалі - Закон України від 20 грудня 1991 року №2011-ХІІ).

Згідно з частиною 1 статті 16 Закону України від 20 грудня 1991 №2011-ХІІ одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

У частині 2 статті 16 цього Закону визначенні у яких випадках та якій категорії військовослужбовців призначається і виплачується одноразова грошова допомога.

Відповідно до частини 2 статті 16-2 Закону України від 20 грудня 1991 року №2011-ХІІ одноразова грошова допомога у випадках, зазначених у підпунктах 5-9 пункту 2 статті 16 цього Закону, призначається і виплачується залежно від встановленої військовослужбовцю, військовозобов`язаному або резервісту інвалідності та ступеня втрати ним працездатності у розмірі, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно з нормами Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 (надалі - Порядок №975 - в редакції, що діяла на момент звернення позивача з приводу виплати допомоги), днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності є дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.

Так, у підпункті 1 пункту 6 Порядку №975 зазначено розміри одноразової грошової допомоги, яка призначається і виплачується військовослужбовцю, інвалідність якого настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок зазначених причин.

Пунктом 11 Порядку №975 передбачено, що військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст, якому виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, подає уповноваженому органу такі документи: заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності чи часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності; довідку медико-соціальної експертної комісії про встановлення групи інвалідності або відсотка втрати працездатності із зазначенням причинного зв`язку інвалідності чи втрати працездатності.

До заяви додаються копії: постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, - копію сторінки паспорта з такою відміткою).

При цьому, у відповідності до пункту 13 Порядку №975 керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку.

Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.

Водночас, відсутність документів, визначених п. 11 Порядку № 975, зокрема, про причини та обставини поранення (контузії, травми, каліцтва), не встановлює обов`язку Міністерства оборони України для їх витребування та доведення (за відсутності таких документів), що позивач отримав поранення (контузію, травму, каліцтво) при вчиненні кримінального чи адміністративного правопорушення, або у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, оскільки відповідна комісія Міністерства оборони України приймає рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги виключно на підставі документів, які надійшли від обласного військового комісаріату. Разом з цим, відповідальними за повноту та достовірність документів, визначених п. 11 Порядку № 975, є заявник та обласний військовий комісаріат за його місцем проживання.

З огляду на заявницький характер відносин між особою, яка звертається за призначенням одноразової грошової допомоги, та Міністерством оборони України, обов`язок довести зазначені обставини шляхом подання до комісії Міністерства оборони України достовірних документів про причини і обставини одержання військовослужбовцем поранення (контузії, травми, каліцтва) покладено на заявника.

Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним Судом у складі суддів Судової палати для розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у постанові від 10.04.2019 по справі № 822/220/18, яка, відповідно до ч.5 ст. 242 КАС України, повинна враховуватись судом.

З огляду на матеріали справи, Харківським обласним військовим комісаріатом (вих. від 07.04.2016 № 126/ОГД, 15.06.2018 № 221/ОГД, 03.04.2019 № 116/ОГД) на виконання рішення суду направлено на розгляд комісії Міністерства оборони України висновок з доданими до нього документами щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 відповідно до його заяви та копій залучених до неї документів.

Як вбачається з листа ІНФОРМАЦІЯ_1 № 2142/ВСЗ від 08.08.2019, серед документів наданих позивачем відсутній документ, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, про відсутність якого повідомлено особу.

В свою чергу, позивач був обізнаний про відсутність у переліку документів, що направляються до розпорядника коштів з метою прийняття рішення про виплату одноразової грошової допомоги, документу, що свідчить про обставини поранення. Стверджуючи про те, що ним подано повний пакет документів, позивач звернувся до суду із вимогами про визнання протиправною бездіяльності ІНФОРМАЦІЯ_1 в частині не надсилання поданих ним документів до комісії при Міністерстві оборони України. Вказане підтверджується рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 01.03.2018 у справі № 520/508/18 (http://reestr.court.gov.ua/Review/86031089), в межах розгляду якої вирішувалося питання подання всіх необхідних документів до розпорядника коштів для прийняття рішення про виплату одноразової допомоги.

Згідно ч.4 ст.78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Колегія суддів звертає увагу на те, що відповідач направив висновок до Міністерства оборони України лише на виконання рішення суду, який у своєму висновку зазначив про відсутність необхідності додавати будь-які інші документи, окрім вже наданих позивачем.

Отже, відповідачем в повному обсязі виконано рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01.03.2018 у справі № 520/508/18, та направлений на розгляд комісії Міністерства оборони України висновок щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги позивачу, відповідно до заяви та копій залучених до неї документів.

За таких обставин, посилання заявника апеляційної скарги на те, що судом першої інстанції не надано правової оцінки тому, що відповідач всупереч абз.2 п 4.8. Положення, затвердженого наказом Міністерства оборони України № 530 від 14.08.2014, не звернувся до свого відокремленого підрозділу (районного РВК) для виготовлення документу про обставини поранення, а також не повідомив про необхідність подання такого документу спростовуються тим, що за рішенням суду обов`язку вчиняти будь-які дії щодо оформлення такого документа на військовий комісаріат покладено не було. Навпаки суди дійшли висновку, що відповідачем не надано доказів, які б свідчили про невиконання позивачем вимог пункту 11 Порядку при поданні заяви від 25.10.2017 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , а тому вважали за необхідне зобов`язати Харківський обласний військовий комісаріат подати висновок та документи до нього розпорядникові бюджетних коштів Міністерства оборони України про виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги

Доводи заявника апеляційної скарги про те, що відповідачем не дотримано абзац 2 п.4.8 Положення та не запропоновано допомогу в оформленні необхідних документів і не повідомлено заявника про неповний перелік документів, колегія суддів відхиляє, адже з матеріалів справи та зокрема, листа № 2142/ВСЗ від 08.08.2019, вбачається, що Харківський обласний військовий комісаріат виконав свій обов`язок в частині повідомлення заявника про не повний перелік документів, поданих позивачем.

Посилання позивача в апеляційній скарзі на абз. 8 п. 11 Положення № 389, за яким районні, об`єднані районні, міські, об`єднані міські військові комісаріати готують документи, необхідні для виплати одноразової грошової допомоги, не спростовують висновків суду першої інстанції, оскільки вказана норма не встановлює обов`язку для військових комісаріатів звертатись за власною ініціативою до інших осіб, підприємств, установ та /або організацій з метою отримання документу, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва).

При цьому колегія суддів звертає увагу на те, що в матеріалах справи відсутні докази того, що позивач звертався до відповідача з заявою про надання допомоги в отриманні від певних осіб, підприємств, установ та /або організацій документу, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, про відсутність якого повідомлено особу або вчиняв інші дії, які б доводили факт того, що суб`єкт владних повноважень міг бути обізнаний про необхідність надання допомоги в отриманні необхідного позивачу документу.

Отже, відповідач у спірних правовідносинах діяв правомірно, в межах повноважень, визначених чинним законодавством, та на виконання рішення суду.

За таких обставин, колегія суддів не убачає в діях відповідача порушень прав позивача, які б потребували судового захисту

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає обґрунтованими висновки суду першої інстанції про відсутність достатніх правових підстав про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів, переглянувши справу, дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.10.2019 по справі № 520/8758/19 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя І.С. Чалий
Судді В.В. Зеленський Я.В. П`янова