Справа № 263/14978/19
Суддя: Сухарьок Михайло Гаврилович
Дата ухвалення: 2019-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2019 року справа №263/14978/19

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Сухарька М.Г.,

суддів Блохіна А.А., Гаврищук Т.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 13 листопада 2019 року в справі № 263/14978/19 (головуючий І інстанції Киян Д.В., повний текст судового рішення складено та підписано 13 листопада 2019 року в м. Маріуполі) за позовом ОСОБА_1 до Адміністративної комісії виконавчого комітету Маріупольської міської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернулась до суду з позовом до Адміністративної комісії виконавчого комітету Маріупольської міської ради (далі відповідач, Адміністративна комісія), в якому просила визнати протиправною та скасувати постанову про адміністративне правопорушення від 26 вересня 2019 року № 1135 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 23 жовтня 2019 року адміністративний позов залишено без руху, а ухвалою від 13 листопада 2019 року повернуто позивачу.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

На обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що суд першої інстанції безпідставно дійшов висновку про неналежне засвідчення копій доданих до позову документів, а відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви зазначаються в разі, якщо такі здійснювалися.

Також ОСОБА_1 звертає увагу суду, що вона не отримувала копію ухвали від 23 жовтня 2019 року про залишення позовної заяви без руху, а підпис на повідомленні про вручення поштового відправлення їй не належить.

Всі особи, які беруть участь у справі, до апеляційного суду не прибули, були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання. Згідно з пунктом 2 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до вимог ч. 1 та ч. 2 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, встановила наступне.

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Адміністративної комісії, в якому просила визнати протиправною та скасувати постанову про адміністративне правопорушення від 26 вересня 2019 року № 1135 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Залишаючи адміністративний позов без руху суд зазначив наступне.

По-перше, в порушення п. 7 ч. 5 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України у позові не зазначено відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися.

По-друге, в порушення ч. 8 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору.

По-третє, відповідно до частин 2, 4 та 5 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Суд першої інстанції зазначив, що позивачем не виконано вимоги Порядку засвідчення копій документів, визначені пунктами 5.26, 5.27 Національного стандарту України Державної уніфікованої системи документації, Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації «Вимоги до оформлювання документів» (ДСТУ 4163-2003), затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 № 55.

З урахуванням наведеного, адміністративний позов залишено без руху для усунення виявлених недоліків позовної заяви та встановлено позивачу строк для їх усунення, який не може перевищувати десять днів.

На підставі повідомлення про вручення поштового відправлення, відповідно до якого суд встановив, що ОСОБА_1 отримала копію ухвали від 23 жовтня 2019 року 31 жовтня 2019 року, та в зв`язку з не усуненням недоліків адміністративного позову ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 13 листопада 2019 року його повернуто позивачу.

Вважаючи, що суд першої інстанції протиправно обмежив її доступ до суду, ОСОБА_1 оскаржила ухвалу від 13 листопада 2019 року в апеляційному порядку.

Враховуючи, що за приписами ст. 294 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) ухвала про залишення позовної заяви без руху не підлягає окремому оскарженню в апеляційному порядку, суд дійшов висновку про сукупний перегляд ухвал Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 23 жовтня 2019 року та від 13 листопада 2019 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Вимоги до змісту та форми позовної заяви викладені в ст. 160 КАС України. Зокрема, у позовній заяві зазначаються відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися.

Проаналізувавши конструкцію вказаної норми, суд апеляційної інстанції погоджується із доводами ОСОБА_1 про обов`язок зазначати відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви за умови, якщо такі здійснювалися. Тобто за відсутності вчинення позивачем дій з вжиття заходів забезпечення доказів або позову, зазначати про це немає потреби.

З приводу недоліку адміністративного позову в частині порушення ч. 8 ст. 160 КАС України, колегія суддів звертає увагу, що предмет спору, що розглядається в межах цієї справи, стосується оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Разом з тим, згідно з ч. 4 ст. 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

Таким чином, в межах спірних правовідносин звільнення від сплати судового збору обумовлено його характером, а не наявністю певних пільг у позивача, і не вимагає окремого обґрунтування.

Також колегія суддів критично оцінює висновки суду першої інстанції з приводу неналежного засвідчення ОСОБА_1 доданих до позову копій документів з огляду на таке.

Порядок засвідчення копій документів визначений пунктами 5.26, 5.27 Національного стандарту України Державної уніфікованої системи документації, Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації «Вимоги до оформлювання документів» (ДСТУ 4163-2003), затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 № 55.

За приписами цього нормативно-правового акту відмітка про засвідчення копії документа складається:

- зі слів «Згідно з оригіналом»,

- назви посади,

- особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища,

- дати засвідчення копії, яка проставляється нижче підпису.

Наявні в матеріалах справи копії документів не містять назви посади особи, яка їх засвідчила, що зумовлено тим, що їх засвідчувала фізична особа, та дати засвідчення копії.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що фактично недоліки адміністративного позову полягають у тому, що ОСОБА_1 не проставлено на доданих до позову копіях документів дати засвідчення копії.

При цьому необхідно звернути увагу, що в межах спірних правовідносин позивачем є фізична особа, тому повернення судом першої інстанції адміністративного позову в цьому випадку є проявом занадто формального застосування норм процесуального законодавства та обмеженням гарантованого національним та міжнародним правом доступу особи до суду.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 на підставі положень п. 4 ч. 1 ст. 317 та ст. 320 КАС України шляхом скасування ухвали Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 13 листопада 2019 року та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до положень статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статями 139, 291, 308, 310, 311, 315, 317, 320, 321, 322, 325, 328, 329, 331, 383 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 13 листопада 2019 року в справі № 263/14978/19 задовольнити.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 13 листопада 2019 року в справі № 263/14978/19 скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Повний текст судового рішення складено та підписано 23 грудня 2019 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів М. Г. Сухарьок

А. А. Блохін

Т. Г. Гаврищук