Справа № 727/12209/19
Суддя: Кодрян Л. І.
Дата ухвалення: 2019-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/727/252/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2019 року м.Чернівці

Шевченківський районний суд м.Чернівці в складі:

головуючого судді Кодрян Л.І.

за участю секретаря Бринзили А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №3 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Чернівецькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Маліци Анастасії Юріївни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора роти №3 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Чернівецькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Маліци А.Ю. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач зазначив, що 18.11.2019 року інспектор роти №3 батальйону №1 УПП в Чернівецькій області ДПП Національної поліції України Маліца А.Ю. винесла постанову про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу 255 грн. по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія ЕАК №1763383 відносно нього у зв`язку зупинкою ним транспортного засобу «TOYOTA CAMRY» з номерним знаком НОМЕР_1 по вул. Федьковича, 76 у м.Чернівці, з недотриманням вимог дорожнього знаку 3.34, порушенням п.8.4 «в» ПДР, затверджених постановою КМ України від 10.10.2001 року.

Позивач вважає постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню. В адміністративному позові зазначив, що дорожній знак 3.34 за адресою м. Чернівці вул.Федьковича встановлений з порушенням вимог п. 8.2-1 Постанови Кабінету Міністрів України «Про Правила дорожнього руху» від 10.10.2001 №1306, а саме встановлений з лівої сторони проїзної частини. Вважає, що вказане розташування дорожнього знаку 3.34 змушує водіїв порушувати п.11.2 ПДР. Також, позивач зазначає, що відповідно до ДСТУ 4100:2014, а саме п.10.5.29 знак 3.34 на дорогах з одностороннім рухом застосовується якщо інтенсивність руху складає більше 300 автомобілів на годину, проте вказана інтенсивність руху відсутня в м. Чернівці по вул. Федьковича. Крім того, вказує, що встановлення вказаного дорожнього знаку створює небезпеку для припаркованих автомобілів в зимню пору року.

Крім того, позивач звертає увагу, що у постанові Верховного суду від 24.04.2019 року по справі 127/12081/17 зазначено, що неналежна організація дорожнього руху не може бути підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху та на п. 24 постанови Пленуму ВСУ №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» у якій зазначено про необхідність наведення доказів на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначення мотивів відхилення інших доказів, на які посилається правопорушник. При цьому позивач вказує, що винесена постанова серія ЕАК №1763383 не містить посилань на належні та допустимі докази на підставі яких зроблено висновок про вчинення ним адміністративного правопорушення.

Позивач просить суд скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК №1763383 від 18.11.2019 року щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП винесену інспектором роти №3 батальйону №1 УПП в Чернівецькій області ДПП Національної поліції України Маліцою А.Ю. 18.11.2019 року та закрити провадження по даній справі.

Ухвалою суду від 28 листопада 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, відповідачу визначено строк для подання відзиву на позов.

Представник відповідача подав до суду відзив в строк визначений судом. У відповідності до відзиву відповідач позовні вимоги не визнав, просив відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що позивачем не надано доказів, які б спростовували факт вчинення ним адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП. З позовом ОСОБА_1 відповідач не погоджується, постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серія серії ЕАК №1763383 від 18.11.2019 вважає обґрунтованою та винесеною на підставі та у порядку передбаченому законодавством, оскільки водію було роз`яснено його права, було ознайомлено зі змістом постанови та під підпис вручено її копію. На підтвердження факту вчинення правопорушення відповідач надав суду відеозапис з нагрудної камери поліцейського. В задоволенні позову ОСОБА_1 просив відмовити.

Позивач в судове засідання не з`явився, представник позивача подав до суду заяву згідно якої просить справу розглядати у його відсутності та відсутності позивача.

Відповідач в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про день і час розгляду справи.

Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень ст. 268 КАС України не перешкоджає розгляду справи.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково виходячи з наступного.

18.11.2019 року інспектором роти №3 батальйону №1 УПП в Чернівецькій області УПП в Чернівецькій області ДПП Національної поліції України Маліцею А.Ю. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК №1763383 відносно ОСОБА_1 , згідно якої 18.11.2019 р. о 16 год. 46 хв. в м.Чернівці, вул. Федьковича, 76 позивач недотримався вимог знаку 3.34, як водій автомобіля «TOYOTA CAMRY» ДНЗ НОМЕР_1 , чим порушив п.п. 8.4 «в» Правил дорожнього руху України, та скоїв правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП. Вказаною постановою на позивача накладено штраф в розмірі 255 грн. (а.с.12).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно п. 8.4 «в» ПДР України дорожні знаки поділяються на групи, зокрема, заборонні знаки запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.

Відповідно до п. 3.34 Розділу 33 ПДР України заборонний знак «Зупинку заборонено» забороняє зупинку і стоянку транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу).

Відповідно до ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, коли маються підстави для звільнення від доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що тягар доказування в спорі покладається на відповідача - суб`єкта владних повноважень, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.ст. 75, 76 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно ч.ч.1,3 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Як встановлено судом, позивач заперечує факт порушення вимог знаку 3.34 та п. 8.4 «в» ПДР України, оскільки вважає, що дорожній знак 3.34 за адресою м. Чернівці вул.Федьковича встановлений з порушенням вимог п. 8.2-1 Постанови Кабінету Міністрів України «Про Правила дорожнього руху» від 10.10.2001 №1306, а оскаржувана постанова не містить посилань на належні та допустимі докази.

Наданий відповідачем відеозапис з місця події від 18.11.2019 року на DVD-R диску, який долучено до відзиву, не відображає необхідних даних та доказів того, що позивач, керуючи транспортним засобом «TOYOTA CAMRY» ДНЗ НОМЕР_1 , дійсно здійснив зупинку з недотриманням вимог дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено» по вул.Федьковича, 76 в м. Чернівці, оскільки на ньому не зафіксовано місце зупинки автомобіля «TOYOTA CAMRY» ДНЗ НОМЕР_1 відносно вказаного дорожнього знаку та не зафіксовано сам дорожній знак, вимоги якого згідно оскаржуваної постанови порушено. Також, з вказаного відеозапису не можливо встановити місце події, а саме не зафіксовано адресу місця події.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З огляду на встановлені обставини справи та зазначені норми права, суд приходить до висновку, що докази порушення позивачем вимог дорожнього знаку 3.34 відсутні, оскільки не були надані суду під час розгляду справи суб`єктом владних повноважень, а тому притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП є передчасним.

Згідно зі статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З аналізу наведених норм слідує, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, в тому числі наявності або відсутності підстав, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення.

З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку, що відповідачем не було надано суду доказів належного встановлення обставин події.

Таким чином, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, в порушення вищезазначених вимог закону щодо обов`язку доказування, не доведено належними та допустимими доказами факт наявності в діях позивача складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що оскаржувану постанову слід скасувати, а справу надіслати на новий розгляд до Управління патрульної поліції в Чернівецькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 5, 20, 72-79, 159, 205, 229, 241-246, 255, 268,286,295, 297 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти №3 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Чернівецькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Маліци Анастасії Юріївни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія ЕАК №1763383 від 18.11.2019 року, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.122 КУпАП та надіслати справу на новий розгляд до Управління патрульної поліції в Чернівецькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 КАС України та може бути оскаржене в строки передбачені ст.286 КАС України та в порядку ст. 297 КАС України.

Повний текст судового рішення складено 23 грудня 2019 року.

Суддя Л.І. Кодрян