Справа № 640/20093/19
Суддя: Карпушова Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2019-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Карпушової О.В., суддів Епель О.В., Степанюка А.Г., секретар судового засідання Гордієнко Л.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві, без фіксації судового процесу, в порядку ч. 4 ст. 229 КАС України, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "TMS SPOLKA ZO.O." на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 жовтня 2019 р. у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "TMS SPOLKA ZO.O." до Антимонопольного комітету України, третя особа - Обласне клінічне територіальне медичне об`єднання "ФТИЗІАТРІЯ", про визнання протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В :

22.10.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю «TMS SPOLKA Z O.O.» (надалі - ТОВ «TMS SPOLKA Z O.O.») подало до суду, ще до подачі позову, заяву про забезпечення позову шляхом заборони Обласному клінічному територіальному медичному об`єднанню «Фтизіатрія» та його посадовим та/або будь-яким уповноваженим особам вчиняти будь-які дії, спрямовані на проведення електронного аукціону відповідно до вимог ст.29 Закону України «Про публічні закупівлі»; прийняття рішення про намір укласти договір про закупівлю згідно з вимогами ст.32 Закону України «Про публічні закупівлі»; оприлюднення на веб-порталі Уповноваженого органу повідомлення про намір укласти договір та надсилати його переможцю відповідно до вимог ст.32 Закону України «Про публічні закупівлі»; укладення договору про закупівлю з учасником, який визнаний переможцем торгів відповідно до ст.32 Закону України «Про публічні закупівлі» та вчиняти будь-які інші дії щодо проведення закупівлі (номер процедури закупівлі в електронній системі закупівель №UA-2019-08-12-001779-а) до набрання законної сили рішення у справі.

Заяву обґрунтовано тим, що ТОВ «TMS SPOLKA Z O.O.» має намір подати позов про оскарження рішення постійно діючої комісії Антимонопольного комітету України з питань розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель № 13844-р/пк віл 27.09.2019 про відмову в задоволені скарги ТОВ «TMS SPOLKA Z O.O.» від 07.09.2019 щодо порушення Обласним клінічним територіальним медичним об`єднанням «Фтизіатрія» порядку проведення процедури відкритих торгів з публікацією англійською мовою № UA-2019-08-12-001779-а.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.10.2019 відмовлено ТОВ «TMS SPOLKA Z O.O.» у задоволенні заяви про забезпечення адміністративного позову.

Приймаючі судове рішення суд першої інстанції виходив з того, що оскарження процедури закупівлі, яку проведено у відповідності до Закону України «Про публічні закупівлі» не відноситься до юрисдикції адміністративних судів, отже не доцільно задовольняти заяву про забезпечення позову.

ТОВ «TMS SPOLKA Z O.O.» не погодившись з ухвалою суду першої інстанції про відмову у забезпеченні позову, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати її та прийняти нове рішення, яким задовольнити заяву про забезпечення позову.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що наданими документами підтверджено очевидна протиправність спірного рішення, внаслідок чого невжиття заходів забезпечення позову унеможливить виконання судового рішення у подальшому.

Справу розглянуто у відкритому судовому засіданні, без фіксації судового процесу, в порядку ч. 4 ст. 229 КАС України.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановила наступне.

Відповідно до ч.1, 2 та 4 статті 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.

З огляду на частини 1, 2 та 4 статті 151 КАС України, позов може бути забезпечено:1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Відповідно до ч.3 ст.152 КАС України, у заяві можуть бути зазначені кілька заходів забезпечення позову, що мають бути вжиті судом, із обґрунтуванням доцільності вжиття кожного з цих заходів.

Колегія суддів зазначає, що забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи визначених законом заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

Пленум Верховного Суду України у постанові № 9 від 22.12.2006 р. "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" визначає, що особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову, оскільки існує ризик спричинення їм збитків у разі, якщо сам позов або пов`язані з матеріально-правовими обмеженнями заходи з його забезпечення виявляться необґрунтованими.

Згідно з абз. 2 п. 17 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06.03.2008 N 2 "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ" в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Враховуючи вищевикладене, забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій, рішень суб`єкта владних повноважень, що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення.

Крім того, колегія суддів приймає до уваги Рекомендації N R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятій Комітетом Міністрів Ради Європи 13 вересня 1989 року, де зазначено, що рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта.

Зі змісту заяви про забезпечення позову вбачається, що позивач має на меті подати позовну заяву предметом якого буде протиправність (на думку заявника) рішення Антимонопольного комітету України від 27 вересня 2019 року №13844-р/пк-пз про відмову у задоволенні скарги ТОВ «TMS SPOLKA Z O.O.» від 07.09.2019 року №UA-2019-08-12-001779-a.b1, проте як в поданій заяві про забезпечення позову позивач просить суд заборонити третій особі - Обласному клінічному територіальному медичному об`єднанню «Фтизіатрія» - вчиняти будь-які дії та приймати будь-які рішення щодо процедури закупівлі, оголошення про проведення якої було оприлюднено на веб-порталі Уповноваженого органу за №UA-2019-08-12-001779-а, у тому числі укладати договір про закупівлю із переможцем за результатами відкритих торгів та оприлюднювати договір про закупівлю.

Таким чином, враховуючи вищенаведені норми закону та встановлені обставини, зміст заяви про забезпечення позову, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що вимоги заявлені позивачем в заяві про забезпечення позову жодним чином не пов`язані з предметом позову, який має бути поданий ТОВ «TMS SPOLKA Z O.O.».

З огляду на вказане суд апеляційної інстанції вважає правильним висновок суду першої інстанції про недоцільність забезпечення позову на даній стадії, оскільки є незрозумілим предмет позову (позов ще не пред`явлений), тому і заява про забезпечення позову не є обґрунтованою.

Надаючи оцінку всім іншим доводам апелянта, судова колегія також приймає до уваги рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому Суд зазначив, що «…хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід…».

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, що відповідно до статті 316 КАС України, обумовлює залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення - без змін.

Повний текст постанови виготовлено 23.12.2019 р.

Керуючись ст. 308, 310, 312, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "TMS SPOLKA ZO.O." на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 жовтня 2019 р. - залишити без задоволення.

Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 жовтня 2019 р. у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "TMS SPOLKA ZO.O." до Антимонопольного комітету України, третя особа - Обласне клінічне територіальне медичне об`єднання "ФТИЗІАТРІЯ", про визнання протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та відповідно до ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягає касаційному оскарженню.

Колегія суддів: О.В. Карпушова

О.В. Епель

А.Г. Степанюк