Справа № 520/4952/19
Суддя: Калитка О.М.
Дата ухвалення: 2019-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2019 р.Справа № 520/4952/19

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Калитки О. М.,

Суддів: Мельнікової Л.В. , Рєзнікової С.С. ,

за участю секретаря судового засідання Білюк Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.09.2019 року, головуючий суддя І інстанції: Тітов О.М., місце складання м. Харків, повний текст складено 19.09.19 року по справі № 520/4952/19

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Національної поліції України в Харківській області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Харківській області, в якому просив суд

- визнати протиправним та скасувати Наказ Головного управління Національної поліції в Харківській області № 498 від 29.03.2019 року;

- визнати протиправним та скасувати Наказ Головного управління Національної поліції в Харківській області № 425 від 23.04.2019 року про оперуповноваженого ВКП Слобідського ВП ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 зі служби в поліції за ст. 22, ч. 1 ст. 24 Закону України «Про запобігання корупції», п.3 с. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», підпункту 6 п. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, абзацу 5 пункту 1 розділу П , пункту 3 розділу IV Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 р. № 1179, пунктів 1,2 частини 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію»;

- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Харківській області поновити оперуповноваженого ВКП Слобідського ВП ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 на посаді оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Слобідського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області або на рівнозначній посаді;

- стягнути з Головного управління Національної поліції в Харківській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу;

- допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на службі в поліції на посаді оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Слобідського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області або на рівнозначній посаді.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що наказом Головного управління Національної поліції в Харківській області № 425 від 23.04.2019 року протиправно застосовано до ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції та органах внутрішніх справ. Позивач не погоджується з оскаржуваним наказом, вважає його протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення застосовано за відсутності правових підстав та враховуючи те, що особу не можна притягнути до відповідальності у випадку, якщо не існує вироку, яким би особа була визнаною винною у конкретному кримінальному правопорушенні.

Також зазначив, що висновки службового розслідування про порушення службової дисципліни з боку співробітників Слобідського ВП ГУ НП в Харківській області, в ході якого встановлено, що 28.03.2019 року позивача викрито під час отримання неправомірної вигоди в розмірі 7000 доларів США, також не відповідають дійсності, оскільки матеріали службового розслідування є недостовірними, застосовані до позивача дії з боку СБУ, ДБР та військової прокуратури є провокаційними, крім того, вказує на неповне врахування обставин в ході службового розслідування.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 11.09.2019 у справі № 520/4952/19 відмовлено в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Позивач не погодився із рішенням суду та подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що рішення суду першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, вказував, що доказом порушення службової дисципліни може бути тільки вирок суду, просив суд скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Відповідач надав відзив, в якому вказував, що доводи апеляційної скарги є необґрунтованими та помилковими, просив суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Позивач в судове засідання не з`явився, про дату час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив.

Відповідно до ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Згідно ч. 4 ст. 229 у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги відповідно до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду, ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) згідно наказу ГУ НП в Харківський області № 178 о/с від 10.07.2018 року призначений на посаду оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Слобідського відділу поліції ГУ НП в Харківській області, маючи звання "старший лейтенант поліції", що підтверджено біографічною довідкою та копією послужного списку позивача (а.с. 11, 52-56).

28.03.2019 року до чергової частини УОАЗОР ГУНП в Харківський області надійшла інформація про те, що 25.03.2019 працівниками військової прокуратури Харківського гарнізону були внесені відомості до ЄРДР за № 50000057 та розпочато кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України. 28.03.2019 року працівниками військової прокуратури Харківського гарнізону спільно з працівниками Територіального управління ДБР, розташованого у місті Полтаві, Харківського управління ДВБ НПУ та УСБ України в Харківській області за отримання неправомірної вигоди в розмірі 7000 доларів США затримані в порядку ст. 208 КПК України старший оперуповноважений ВКП Слобідського ВП ГУНП в Харківській області майор поліції Мудрий А.О. та оперуповноважений цього ж відділу старший лейтенант поліції Звєрєв ОСОБА_2 О.

З метою з`ясування всіх обставин вчинення дисциплінарного проступку, наказом ГУ НП в Харківській області № 498 від 29.03.2019 року призначено службове розслідування за фактом внесення відомостей до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України та створено дисциплінарну комісію.

Крім того, на період проведення службового розслідування відсторонено від виконання службових обов`язків оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Слобідського відділу поліції ГУ НП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 та вилучено в нього службове посвідчення, спеціальні нагрудні знаки і табельну вогнепальну зброю.

За результатами службового розслідування дисциплінарною комісією 23.04.2019 року складено висновок службового розслідування за фактом внесення відомостей до ЄРДР за ч.3 ст. 368 КК України у відношенні працівників ГУ НП в Харківській області, зокрема, ОСОБА_1 (а.с. 14 - 27).

У висновку зазначено, що в провадженні слідчого відділу Слобідського ВП ГУНП в Харківській області знаходяться матеріали кримінального провадження №0000224 від 01.11.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 307 КК України, за фактом збуту наркотичних засобів громадянином ОСОБА_3 , 2001 р.н.

Так, 28.03.2019 року о 14:40 год. 28.03.2019 року військовою прокуратурою Харківського гарнізону спільно з працівниками Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, Харківського управління ДВБ НПУ та УСБУ в Харківській області під час проведення комплексу слідчих (розшукових) дій в рамках кримінального провадження від 25.03.2019 року №5000057 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, викрито співробітників відділу кримінальної поліції Слобідського відділу поліції ГУ НП в Харківській області - майора поліції Мудрого А.О. та старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , які перебуваючи в автомобілі Toyota Corolla н.з. АХ НОМЕР_2 ЕС, біля будинку №160 по вулиці Тракторобудівників в м.Харкові, отримали неправомірну вигоду в розмірі 7000 доларів США від громадянина ОСОБА_5 за непритягнення його родича до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України (кримінальне провадження №0000224 від 01.11.2018 року). Під час затримання майора поліції ОСОБА_6 та старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 були вилучені грошові кошти та мобільні телефони, останніх затримано в порядку ст. 208 КПК України.

29.03.2019 року слідчим другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, вказаним поліцейським вручені письмові повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України (а.с. 82-85).

З тексту повідомлення про підозру поліцейським інспекторами Слобідського ВП ГУНП в Харківській області в ході проведення службового розслідування встановлено, що у березні 2019 року при виконанні наданих слідчим слідчого відділу Слобідського ВП ГУНП в Харківській області доручень в рамках кримінального провадження №0000224 від 01.11.2018 року, майору поліції ОСОБА_6 та старшому лейтенанту поліції ОСОБА_1 стало відомо, щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України причетний гр. ОСОБА_7 , у зв`язку із чим 22.03.2019 року, зокрема, ОСОБА_1 вступили в позаслужбові відносини з гр. ОСОБА_5 , який є близьким родичем гр. ОСОБА_7 . Під час особистої зустрічі з ОСОБА_5 поліцейські повідомили йому про необхідність надати їм неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів у розмірі 10 тис. доларів США за сприяння у вирішенні питання щодо непритягнення гр. ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

25.03.2019 року ОСОБА_5 , з метою викриття злочинних вимог поліцейських ОСОБА_6 та ОСОБА_1 , звернувся до правоохоронних органів з відповідною заявою.

27.03.2019 року у приміщенні Слобідського ВП поліцейські повідомили ОСОБА_5 про надання їм замість 10 тис. доларів США, які вони вимагали раніше, 7 тис. доларів США

28.03.2019 року ОСОБА_5 за попередньою домовленістю по телефону прибув на автостанцію № 1, розташовану за адресою: м. Харків, просп. Гагаріна, 22, де його на автомобілі марки Toyota Corolla, н.з. НОМЕР_3 ЕС, чекали ОСОБА_6 та ОСОБА_1 . Після цього, приблизно о 13:30 год. на вказаному автомобілі вони усі разом вирушили за адресою: АДРЕСА_2 , де ОСОБА_5 у квартирі, що знаходиться у цьому будинку, мав забрати неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів в сумі 7 тис. доларів США і передати їх ОСОБА_6 та ОСОБА_1 Приблизно о 14.40 год. ОСОБА_5 повернувся до вказаного автомобіля та в салоні передав ОСОБА_6 обговорену раніше суму. В цей час було проведено затримання вказаних поліцейських.

Таким чином, ОСОБА_8 та ОСОБА_1 підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, тобто в одержанні за попередньою змовою групою осіб для себе та третіх осіб неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів за вчинення ними, як службовими особами, в інтересах третіх осіб дій з використанням наданого їм службового становища, поєднаного з вимаганням. 30.04.2019 року ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою протягом 60 днів, тобто до 26 травня 2019 року в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України. Одночасно ОСОБА_1 визначено запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 300000 (триста тисяч) грн., яку останній вніс та з-під варти звільнений.

З матеріалів службового розслідування також вбачається, що опитаний по телефону гр. ОСОБА_5 в рамках проведення службового розслідування відмовився надавати будь-які письмові пояснення, зазначивши, що раніше вже неодноразово надавав свідчення слідчому ДБР. Однак, в телефонній розмові повністю підтвердив обставини, викладені у змісті повідомлення про підозру щодо отримання неправомірної вигоди поліцейськими Слобідського ВП майором поліції ОСОБА_6 та старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1 . Крім того, ОСОБА_5 зазначив, що він під час особистих зустрічей з ОСОБА_6 та ОСОБА_1 пропонував їм вирішити питання щодо непритягнення свого родича ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності, на що поліцейські запропонували надати їм грошові кошти у розмірі 10 тис. доларів ОСОБА_9 . Оскільки такої суми ОСОБА_5 не мав, то він вирішив звернутись з відповідною заявою до СБУ, про що інспектором ВІОС УКЗ ГУ НП в Харківській області 17.04.2019 року складено рапорт (а.с. 81).

Вивченням особової справи установлено, що 07.11.2015 року ОСОБА_1 склав Присягу на вірність Українському народові, згідно з якою зобов`язується з гідністю нести високе звання поліцейського, сумлінно виконувати свої службові обов`язки, дотримував Конституції та законів України. Проте, співробітниками ВКП Слобідського ВП ГУ НП в Харківській області, зокрема, старшим лейтенантом поліції Звєрєвим ОСОБА_10 , під час отримання 28.03.2019 року від громадянина ОСОБА_5 неправомірної вигоди у сумі 7 тисяч доларів США за вирішення питання про непритягнення його родича до кримінальної відповідальності вимоги статті 22, частини 1 статті 24 Закону України «Про запобігання корупції» та пункту 3 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» були проігноровані.

На підставі зібраних під час службового розслідування матеріалів інспекторами встановлено, що старший лейтенант поліції ОСОБА_1 вчинив дисциплінарний проступок, який є не сумісним з подальшим проходженням служби в Національній поліції України.

Висновок службового розслідування затверджено 23.04.2019 року начальником ГУ НП в Харківській області генералом поліції Бех О.В.

Згідно п.1 наказу начальника ГУ НП в Харківській області від 23.04.2019 року № 425 «Про застосування дисциплінарних стягнень до поліцейських Слобідського ВП ГУ НП в Харківській області» за порушення вимог статті 22, частини 1 статті 24 Закону України «Про запобігання корупції», пункту 3 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію», підпункту 6 пункту 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, абзацу 5 пункту 1 розділу II, пункту 3 розділу IV Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 року № 1179, пунктів 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію» звільнено оперуповноваженого ВКП Слобідського ВП ГУ НП в Харківській області старшого лейтенанта поліції Звєрєва ОСОБА_2 О. зі служби в поліції (а.с. 68, 69).

Позивач вважає, що такий вид дисциплінарного стягнення як звільнення не обґрунтоване, оскільки у висновку службового розслідування зазначено, що ОСОБА_5 передав ОСОБА_6 оговорену раніше суму, а щодо отримання ОСОБА_1 грошових коштів, у висновку не зазначено та не має на це посилання на жодні письмові або інші допустимі докази. Зазначене порушує його право на проходження служби в поліції, тому позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції вчинено відповідачем на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначений законом.

Колегія суддів погоджується з таким висновком, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» від 2 липня 2015 року № 580-VIII (далі - Закон № 580-VIII) поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Згідно ч. 1 ст. 18 Закону № 580-VIII поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції та Присяги поліцейського.

Згідно положень п. 1, 2 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року №2337-VIII службова дисципліна дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників. Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Відповідно до пп. 6 п.3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України.

Згідно ст. 12 Дисциплінарного статуту Національної поліції України дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Відповідно до абз. 5 п. 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2016 № 1179 (далі - Правила № 1179), під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен неухильно дотримуватись антикорупційного законодавства України, обмежень, пов`язаних зі службою в Національній поліції України, визначених Законами України «Про Національну поліцію», «Про запобігання корупції» та іншими актами законодавства України.

Частинами 1, 2 та п. 7 ч. 3 ст. 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України визначено, що дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків. Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень, зокрема, звільнення із служби в поліції.

Відповідно до ч.1, 2, 10 ст. 14, Дисциплінарного статуту Національної поліції України службове розслідування це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського. Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Так, наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2018 року № 893 затверджено Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України (далі - Порядок № 893), пунктом 1 Розділу ІІ якого визначено, що службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. Підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Службове розслідування призначається, зокрема, за наявності даних про внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про скоєння поліцейським кримінального правопорушення (п.2 Розділу ІІ Порядку № 893).

Матеріалами справи встановлено, що підставою для проведення службового розслідування стало отримання співробітниками ВКП Слобідського ВП ГУНП в Харківській області від працівників військової прокуратури Харківського гарнізону інформації про внесення 25.03.2019 року до ЄРДР відомостей за № 50000057 про початок кримінального провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, а також підозра у вчиненні старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1 кримінального правопорушення. передбаченого ч.3 ст. 368 КК України. Разом з тим, метою такого розслідування було встановлення причин та умов, що передували вказаному факту.

В ході службового розслідування були відібрані письмові пояснення від оперуповноваженого ВКП Слобідського ВП ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції Звєрєва А.О., старшого оперуповноваженого ВКП Слобідського ВП ГУНП в Харківській області майора поліції Мудрого А.О., т.в.о. заступника начальника ВП - начальника ВКП Слобідського ВП ГУНП в Харківській області майора поліції Галушко Є.Л., заступника начальника ВКП Слобідського ВП ГУНП в Харківській області Мельникова Д.В., колишнього оперуповноваженого Слобідського ВП ГУНП в Харківській області (наразі пенсіонер) ОСОБА_11 (а.с. 75-80).

Так, за результатами проведення дисциплінарною комісією службового розслідування встановлено, що майором поліції ОСОБА_6 та старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1 , під час отримання 28.03.2019 року від громадянина ОСОБА_5 неправомірної вигоди у сумі 7 тисяч доларів США за вирішення питання про непритягнення його родича до кримінальної відповідальності вимоги статті 22, частини 1 статті 24 Закону України «Про запобігання корупції» та пункту 3 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» були проігноровані. Вчинений ОСОБА_1 дисциплінарний проступок свідчить про особисту недисциплінованість, недотримання Правил етичної поведінки поліцейських, а тому не є сумісним з подальшим проходженням поліцейського служби в Національній поліції України.

Згідно п.1 Розділу VII Порядку № 893, у разі якщо за результатами розгляду матеріалів службового розслідування (справи) дисциплінарна комісія встановить наявність у діях (бездіяльності) поліцейського дисциплінарного проступку, керівнику, який призначив службове розслідування, вносяться пропозиції щодо накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення.

Уповноважений керівник, враховуючи характер проступку, обставини, за яких він був учинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби, визначає вид дисциплінарного стягнення, що підлягає застосуванню до поліцейського, та видає письмовий наказ про його застосування. У разі якщо керівник не уповноважений на застосування дисциплінарних стягнень, він порушує перед старшим прямим керівником клопотання про притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності.

Враховуючи вчинення ОСОБА_1 дисциплінарного проступку, недотримання Присяги на вірність Українському народові, несумлінне виконання своїх службових обов`язків, а також відсутність встановлених в ході проведення службового розслідування обставин, що пом`якшують відповідальність, за порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції», Закону України «Про Національну поліцію», Дисциплінарного статуту Національної поліції України та Правил етичної поведінки поліцейських, наказом №425 від 23.04.2019 року Головного управління Національної поліції в Харківській області старшого лейтенанта ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції.

Дослідивши матеріалами службового розслідування та наявні в матеріалах справи докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності у відповідності до ст.ст. 73-76 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів прийшла до висновку, що у діях позивача вбачаються порушення службової дисципліни, що виразилося в нереагуванні на виявлене правопорушення, неутриманні від вчинення протиправних дій, які підірвали авторитет Національної поліції України, недотриманні норм професійної етики.

Так, відповідно до вимог ч. 1 ст. 24 Закону України "Про запобігання корупції" особи, уповноважені на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняні до них особи у разі надходження пропозиції щодо неправомірної вигоди або подарунка, незважаючи на приватні інтереси, зобов`язані невідкладно вжити таких заходів: 1) відмовитися від пропозиції; 2) за можливості ідентифікувати особу, яка зробила пропозицію; 3) залучити свідків, якщо це можливо, у тому числі з числа співробітників; 4) письмово повідомити про пропозицію безпосереднього керівника (за наявності) або керівника відповідного органу, підприємства, установи, організації, спеціально уповноважених суб`єктів у сфері протидії корупції.

Натомість, згідно висновку, відповідно до даних інтегрованої інформаційно-пошукової системи Національної поліції України протягом 2018-2019 років ОСОБА_1 до органів поліції із заявами та повідомленнями про пропозиції або надання йому або ОСОБА_6 неправомірної вигоди не звертались.

При цьому, колегія суддів враховує, що наявність судового рішення, яким буде встановлено вину особи (в даному випадку, позивача) у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України, не є визначальним для проведення службового розслідування та застосування до особи дисциплінарних стягнень. Встановлення обставин в даному випадку належить до компетенції осіб, яким доручено проведення такого службового розслідування та саме висновок такого розслідування є підставою для застосування до винних осіб дисциплінарних стягнень.

В даному випадку, звільнення позивача зі служби в органах поліції відбулось за порушення службової дисципліни, вина у скоєнні якого встановлюється у визначеному законом порядку, зокрема, Законом України "Про Національну поліцію", Дисциплінарним статутом Національної поліції України та іншими підзаконними актами.

Вказана позиція узгоджується із висновком Верховного Суду, викладеному в постанові від 21 грудня 2018 року по справі № 805/623/16-а.

Також, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 25.04.2018 у справі №800/547/17 зауважила, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини не є порушенням ст.6 Конвенції притягнення до дисциплінарної відповідальності на основі відомостей про факти, що встановлені у кримінальному провадженні, якщо такі відомості аналізувалися під кутом зору правил службової етики (див. mutatis рішення Європейської комісії з прав людини від 7 жовтня 1987 року у справі «C.v. » про неприйнятність заяви № 11882/85). Більше того, гарантована п. 2 ст. 6 Конвенції презумпція невинуватості застосовується до процедури, яка за своєю суттю є кримінальною, і в межах якої суд робить висновок про вину особи саме у кримінально-правовому сенсі (рішення Європейського суду з прав людини від 11 лютого 2003 року у справі «Ringvold v. Norway», заява № 34964/97). Відтак, зазначена гарантія не може бути поширена на дисциплінарні й інші провадження.

Відповідно до ч.5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до абз.1 та 2 п.1 розділу ІІ Правил № 1179, під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен: неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами.

Проте, в основу висновку покладено не лише ті порушення, які інкримінуються позивачу у кримінальному провадженні, а й не виконання вимог частини 1 статті 24 Закону України "Про запобігання корупції".

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскаржуваний наказ № 425 від 23.04.2019 року Головного управління Національної поліції в Харківській області прийнято на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначений законом, а тому підстави для його скасування відсутні.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильність доводів, якими мотивовано судове рішення, зводяться до переоцінки належним чином проаналізованих судом першої інстанції доказів та не дають підстав вважати висновки суду помилковими, а застосування норм матеріального та процесуального права неправильним.

При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (№ 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (№ 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справ

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, тому підстави для скасування рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.09.2019 у справі № 520/4952/19 відсутні.

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову чи ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.09.2019 року по справі № 520/4952/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)О.М. Калитка
Судді(підпис) (підпис) Л.В. Мельнікова С.С. Рєзнікова
Повний текст постанови складено 23.12.2019 року