Справа № 746/536/19
Суддя: Мельничук Володимир Петрович
Дата ухвалення: 2019-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 746/536/19 Головуючий у І інстанції Цигура Н.А.
Суддя-доповідач Мельничук В.П.
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 грудня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Мельничука В.П.

суддів: Лічевецького І.О., Оксененка О.М.,

при секретарі: Черніченко К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, згідно з ст. 229 КАС України, апеляційну скаргу Поліцейського роти № 4 роти БУПП в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції Криволапа Олександра Віталійовича на рішення Срібнянського районного суду Чернігівської області від 27 листопада 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Сержанта поліції 1 батальйону 4 роти УПП в Чернігівській області Криволапа Олександра Віталійовича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,-

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернувся до Срібнянського районного суду Чернігівської області з адміністративним позовом до Сержанта поліції 1 батальону 4 роти УПП в Чернігівській області Криволапа Олександра Віталійовича, в якому просив скасувати постанову сержантом поліції першого батальйону четвертої роти Управління патрульної поліції у Чернігівській області Криволапом Олександром Віталійовичем серії ЕАК № 1677913, якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 (двісті п`ятдесят п`ять) гривень.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що на 114 км автомобільної дороги М-01, в напрямку м. Чернігова, дорожній знак 5.45 відсутній, тому він на вказаному відрізку дороги рухався зі швидкістю 90 км/год. Про даний факт він повідомив сержанта поліції ОСОБА_2 , який відмовився не лише прослідувати на місце встановлення знаку 5.45 для того, щоб об`єктивно оцінити ситуацію і підтвердити відсутність чи наявність даного знаку, а й взагалі відмовлявся слухати його пояснення. Він неодноразово наголошував на факті відсутності знаку та всі його зауваження залишились неврахованими. Відповідно, рухаючись по лівій полосі для руху, оскільки права зайнята була іншим транспортним засобом, він не міг побачити дорожній знак про початок населеного пункту. Вважає, що дорожній знак 5.45 встановлений з порушенням ДСТУ 4100-2014 «Безпека дорожнього руху. Знаки дорожні. Загальні технічні умови. Правила застосування», зокрема п. 10.1.1 та п. 10.2.4., що призвело до необґрунтованого та незаконного винесення постанови ЕАК № 1677913 від 28.10.2019 року про адміністративне правопорушення, та порушення його прав.

Рішенням Срібнянського районного суду Чернігівської області від 27 листопада 2019 року адміністративний задоволено.

Постанову, винесену сержантом поліції 1 батальйону 4 роти УПП в Чернігівській області Криволапом Олександром Віталійовичем про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 255 гривень від 28.10.2019 року скасовано.

Справу відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП закрито.

Не погоджуючись з вищезазначеним судовим рішенням, Поліцейський роти № 4 роти БУПП в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції Криволапа Олександра Віталійовича подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.

В апеляційній скарзі Відповідач посилається на порушення судом першої інстанції норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті.

Зокрема, Відповідач зазначає, що своїми діями Позивач скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, а саме перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину. Перевірка поліцейськими швидкісного режиму транспортних автомобілів не пов`язана на законодавчому рівні із обов`язковим встановленням дорожних знаків. В той час, як законодавством обмежена швидкість транспортних засобів у населених пунктах - не більше 50 км/год, і дана вимога повинна виконуватися водіями. При цьому, сам по собі факт візуального неприйняття дорожнього знаку Позивачем у певний момент часу не може бути підставою для звільнення від відповідальності за порушення ПДР, оскільки є наслідком взаємодії як об`єктивних явищ природи так і суб`єктивних процесів (швидкість сприйняття та аналізу дорожньої обстановки, здатність уважно спостерігати за нею).

Позивачем відзив на апеляційну скаргу не подавався.
Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки учасники справи у судове засідання не з`явились.

За приписами частини 5 статті 286 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу у десятиденний строк після закінчення строку апеляційного оскарження з повідомленням учасників справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що у постанові про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП серії ЕАК № 1677913 від 28.10.2019 року зазначено, що ОСОБА_1 28.10.2019 року, о 10 год. 54 хв., керуючи транспортним засобом ЗАЗ-ДАЕ WOO Т13110, державний номерний знак НОМЕР_1 , на 114 кілометрі автомобільної дороги М-01, рухався зі швидкістю 93 км/год, при дозволеній швидкості 50 км/год, перевищуючи встановлену обмежену швидкість на 43 км/год, чим порушив п. 12.4 ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

За вказане адміністративне правопорушення до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн.

Задовольняючи адміністративний позов суд першої інстанції виходив з того, що дорожній знак 5.45 на дорозі, яка має дві смуги для руху в одному напрямку, був закритий від нього, як учасника дорожнього руху, іншими транспортними засобами, які рухались по правій полосі для руху, і цей знак не був продубльований, суд першої інстанції прийшов до висновку, що в діях позивача склад адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП відсутній, оскільки неналежна організація дорожнього руху не може бути підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.

Частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України Про Національну поліцію від 02.07.2015 року № 580-VIII, поліція регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно п. 1 розділу IV Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015 року (далі - Інструкція № 1395), розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Пунктом 2 розділу ІІІ Інструкції № 1395 встановлено, що постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, частиною першою ст. 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Пунктами 4-5 Розділу І Інструкції № 1395 передбачено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою, третьою і п`ятою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140, частинами шостою, сьомою статті 152-1 КУпАП.

Згідно частини першої ст. 35 Закону України Про Національну поліцію поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Згідно ст. 14 Закону України Про дорожній рух, учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух, не створювати перешкод для проїзду спеціалізованого санітарного транспорту бригад екстреної (швидкої) медичної допомоги, який рухається з включеними проблисковим маячком та спеціальним звуковим сигналом та ін.

Вказане узгоджується з пунктом 2.3 ПДР України згідно з підпунктом б якого для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

У силу вимог пункту 12.4 ПДР України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Cудом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 28.10.2019 року, о 10 год. 54 хв., керуючи транспортним засобом, ЗАЗ-ДАЕWОО Т13110, державний номерний знак НОМЕР_1 , на 114 кілометрі автомобільної дороги М-01 Київ-Чернігів-Нові Яриловичі, в населеному пункті, с. Красилівка Козелецького району Чернігівської області, рухався зі швидкістю 93 км/год.

Фіксація швидкості руху автомобіля ЗАЗ-ДАЕWОО Т13110, державний номерний знак НОМЕР_1 , на вказаній ділянці автодороги проведена засобом фото- та відео фіксації, ТRUСАМ LТІ20/20 001134.

Перед в`їздом в населений пункт с. Красилівка, для позначення початку вказаного населеного пункту застосовано знак 5.45 «Початок населеного пункту», який встановлений з правого боку дороги поза проїзною частиною на узбіччі, що вбачається із фото на файлі № Р91028-142005, що надане до суду Позивачем.

Із вказаного фото також вбачається, автомобільна дорога М-01 має дві смуги для руху в одному напрямку.

На відеозаписах з приладу TRUCAM та бодікамери, наданого Відповідачем, відображено рух транспортного засобу з номерним знаком НОМЕР_1 по автодорозі (без зазначення назви населеного пункту); зупинку транспортного засобу та повідомлення водію про вчинене адміністративне правопорушення; розгляд справи про адміністративне правопорушення та притягнення водія ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Також, на фото, яке надане Відповідачем, зображено державний номерний знак автомобіля, яким керував ОСОБА_1 .

Статтею 40 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Таким чином, дана стаття дозволяє інспектору патрульної поліції використовувати інформацію, отриману, зокрема, із відеотехніки, що закріплена на форменому одязі, службових транспортних засобах з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Таким чином, фактичні дані, на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, іншими визначеними законодавством доказами.

З матеріалів справи вбачається, що Відповідачем доведено правомірність свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, зокрема наявний відеозапис, здійснений сертифікованим приладом TruCam LTІ 20/20 № ТС001134, на якому зафіксовано, що автомобіль Позивача рухався зі швидкістю 93 км/год.

Зазначений доказ колегія суддів визнає допустимим доказом з огляду на те, що у постанові зазначено, який технічний прилад застосовувався при вимірюванні швидкості.

Правомірність застосування лазерного вимірювача швидкості TruCam Позивачем не оспорюється та підтверджується сертифікатом затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29 серпня 2012 року № ІІА-МІ/1-2903-2012 (а.с. 33).

Так, на підставі позитивних результатів державних приймальних випробувань Міністерством економічного розвитку і торгівлі України затверджений тип засобу вимірювальної техніки Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCam, який було зареєстровано в державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером УЗ 197-12 (а.с. 35).

Відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/16648, яке чинне до 30.09.2019 року, виданого ДП Укрметртестстандарт від 25 вересня 2019 року, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCam LTІ 20/20 № ТС000535 є придатним до застосування (а.с. 30).

З матеріалів справи вбачається, що Позивач не заперечував факт перевищення ним швидкості на 43 км/год з огляду на те, що він рухався по лівій полосі руху, а права зайнята була іншим транспортним засобом, тому він не міг побачити дорожній знак про початок населеного пункту.

Проте, будь-яких доказів вказаних дій Позивачем до суду не надано.

Разом з тим, із відеозапису вбачається, що Позивач рухався в населеному пункту по правій крайній смузі руху, що свідчить про те, що він повинен був бачити знак 5.45, що розташований з правого боку дороги поза проїзною частиною.

Посилання ОСОБА_1 на відсутність дублювання знаку населеного пункту «Красилівка», колегія суддів відхиляє, оскільки Позивач не заперечує факту того, що знак 5.45. розташовано лише з правого боку, що свідчить про обізнаність Позивача про наявність такого знаку під час його проїзду та про початок населеного пункту.

При цьому, сам по собі факт візуального несприйняття дорожнього знаку Позивачем у певний момент часу не може бути підставою для звільнення від відповідальності за порушення ПДР, оскільки є наслідком взаємодії як об`єктивних явищ природи так і суб`єктивних процесів (швидкість сприйняття та аналізу дорожньої обстановки, здатність уважно спостерігати за нею).

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що Позивач під час спілкування з поліцейськими неодноразово наголошував, що він знає про те, що рухався в населеному пункті, що підтверджується відеозаписом з нагрудного портативного відео реєстратора № 0063.

Посилання Позивача на погану видимість дорожнього знаку про початок населеного пункту «Красилівка» та встановлення дорожнього знаку 5.45 з порушенням ДСТУ 4100-2014 «Безпека дорожнього руху», не спростовує факту вчинення Позивачем порушення вимог дорожнього знаку 5.45 «Початок населеного пункту», і не звільняє особу від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 та відсутність правових підстав для їх задоволення.

Суд першої інстанції на вищенаведене уваги не звернув та дійшов помилкового висновку про задоволення адміністративного позову.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

За змістом частини 1 статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Розглянувши доводи Поліцейського роти № 4 роти БУПП в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції Криволапа Олександра Віталійовича викладені в апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що судове рішення постановлено при неповному з`ясуванні обставин справи та з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні адміністративного позову.

Керуючись ст. ст. 229, 241, 242, 243, 271, 272, 286, 308, 310, 311, 319, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу Поліцейського роти № 4 роти БУПП в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції Криволапа Олександра Віталійовича задовольнити.

Рішення Срібнянського районного суду Чернігівської області від 27 листопада 2019 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Сержанта поліції 1 батальону 4 роти УПП в Чернігівській області Криволапа Олександра Віталійовича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та не може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий-суддя: В.П. Мельничук

Судді: І.О. Лічевецький

О.М. Оксененко