Справа № 480/29/19
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2019-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2019 р.Справа № 480/29/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Подобайло З.Г.,

Суддів: Бартош Н.С. , Ральченка І.М. ,

за участю секретаря судового засідання Мороза М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Сумської міської ради на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 18.06.2019 року, головуючий суддя І інстанції: О.М. Кунець, м. Суми, повний текст складено 26.06.19 року по справі № 480/29/19

за позовом ОСОБА_1

до Сумської міської ради , Департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Сумської міської ради (далі - відповідач 1) та Департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради (далі - відповідач 2) в якому просить: визнати протиправною бездіяльність Департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради щодо не підготовки та не винесення на чергове засідання сесії Сумської міської ради проекту рішення щодо затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачі її у власність ОСОБА_1 площею 0,0100 га, кадастровий номер :12:002:0271, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , ділянка № АДРЕСА_2 , 195 для будівництва індивідуальних гаражів; визнати протиправною бездіяльність Сумської міської ради щодо порушення порядку розгляду заяви ОСОБА_1 від 03.10.2018 про затвердження землеустрою щодо передачі у власність земельної ділянки ОСОБА_1 площею 0,0100 га, кадастровий номер :12:002:0271, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 № АДРЕСА_2 195 для будівництва індивідуальних гаражів; зобов`язати Сумську міську раду винести та розглянути на засіданні найближчої сесії заяву ОСОБА_1 від 03.10.2018 року про затвердження землеустрою щодо передачі у власність земельної ділянки ОСОБА_1 площею 0,0100 га, кадастровий номер :12:002:0271, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , ділянка № АДРЕСА_2 195 для будівництва індивідуальних гаражів у порядку та строки, передбачені статтею 118 Земельного кодексу України та прийняти рішення про надання безоплатно у власність земельної ділянки площею 0,0100 га, кадастровий номер :12:002:0271, розташованої за адресою: м АДРЕСА_1 Об`єднання АДРЕСА_1 ", ділянка №194, 195 для будівництва індивідуальних гаражів.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 18 червня 2019 р. адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради щодо не підготовки та не винесення на чергове засідання сесії Сумської міської ради проекту рішення щодо затвердження проекту землеустрою відповідно до заяви ОСОБА_1 від 03.10.2018 №3/10-2018 щодо затвердження проекту землеустрою та відведення земельної ділянки і передачі її у власність ОСОБА_1 площею 0,0100 га, кадастровий номер :12:002:0271, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , ділянка № АДРЕСА_2 195 для будівництва індивідуальних гаражів, у строки визначені ст.118 Земельного кодексу України. Зобов`язано Сумську міську раду винести та розглянути на засіданні найближчої сесії заяву ОСОБА_1 від 03.10.2018 року №3/10-2018 про затвердження проекту землеустрою та передачі у власність земельної ділянки ОСОБА_1 площею 0,0100 га, кадастровий номер :12:002:0271, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 № АДРЕСА_2 195 для будівництва індивідуальних гаражів. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Сумська міська рада, не погодившись з рішенням суду першої інстанції , подала апеляційну скаргу, вважає рішення є незаконним та необґрунтованим, а адміністративний позов є безпідставним та не підлягає задоволенню. Вказує , що у апелянта відсутні правові підстави для затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання у власність ОСОБА_1 спірної земельної ділянки, оскільки до цього часу зауваження до проекту залишаються невиправленими , тому у Сумської міської ради відсутні законні підстави для затвердження документації із землеустрою та надання у власність Позивачу земельної ділянки. Вважає, що суд першої інстанції дійшов невірного висновку, щодо часткового задоволення позовних вимог Позивача, адже судом не враховано те, що позивач звернувся із вищевказаним проектом землеустрою ще 2017р., вказаний проект землеустрою не затверджено Апелянтом у зв`язку із відсутністю законних підстав у Сумської міської ради. Позивачем не вчинено жодних дій на усунення вищевказаних недоліків проекту. При цьому, у зв`язку із повторним зверненням позивача до Сумського міського голови зі своєю заявою, яку суд першої інстанції зобов`язує розглянути, Позивач звернувся із своєю заявою в порядку встановленому Законом України «Про звернення громадян», та просив затвердити проект, який вже перебував а розгляді у апелянта. Так, Апелянт наголошує, що на заяву позивача Сумською міською радою розглянуто проект землеустрою за результатами розгляду заяви від 03.10.2018р., позивачу надано письмову відповідь відповідно до Закону України «Про звернення громадян» у встановлений ст. 20 цього Закону строк, винесено проект землеустрою на розгляд відповідної земельної комісії та оприлюднено на офіційному сайті Сумської міської ради. Предметом заявленого позивачем позову є визнання протиправною бездіяльності відповідачів щодо ненадання відповіді Позивачу на його звернення. При цьому, зазначає, що бездіяльність суб`єкта владних повноважень - це пасивна поведінка суб`єкта владних повноважень, тобто не вчинення ним дій за наявності нормативно визначеного обов`язку їх вчинити, яка може мати вплив на реалізацію прав, свобод та інтересів фізичної особи, прав та інтересів юридичної особи (зокрема, ненадання відповіді на скаргу тощо). В контексті вимог позивача, бездіяльність при розгляді звернення - це бездіяльність суб`єкта владних повноважень, яка полягає в пасивній поведінці (не вчиненні жодних дій) і невиконанні покладеного на нього правового обов`язку надати відповідь на звернення. Отже, на думку апелянта, наявні в матеріалах справи докази свідчать, що звернення Позивача від 03.10.2018р. зареєстровано належним чином, прийнято до розгляду в порядку Закону України «Про звернення громадян» своєчасно розглянуто та надано письмову відповідь заявнику на його звернення, що свідчить про вчинення певних дій з боку відповідачів та, відповідно про відсутність бездіяльності з боку останніх при розгляді заяви, у зв`язку із чим вважаємо про відсутність підстави для визнання бездіяльності відповідачів при розгляді заяви позивача протиправною. Заява позивача є розглянутою, наданий проект землеустрою щодо відведення спільної земельної ділянки винесено на розгляд земельної комісії, підготовлено та оприлюднено проект рішення Сумської міської ради та не винесено на розгляд сесії лише у зв`язку із постановлениям судом першої інстанції ухвали про забезпечення позову по даній справі. Сумська міська рада вважає, що суд першої інстанції, при винесенні оскаржуваного Рішення дійшов до неправильного висновку відносно бездіяльності Департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради. Апелянтом розглядається заява Позивача та безпосередньо сам проект землеустрою, а відповідне рішення не прийнято лише з підстав прямої заборони суду винесення його проекту до розгляду на сесію Сумської міської ради в своїй ухвалі про забезпечення позову. Апелянт вважає, що суд першої інстанції не надав належної оцінки вказаним обставинам та зібраним по справі доказам, не правильно застосував норми матеріального права, судом не правильно встановлено фактичні обставини справи, у зв`язку із зазначеним, судом першої інстанції ухвалено рішення в зазначеній частині, що підлягає скасуванню апеляційним судом. Просить суд апеляційної інстанції рішення Сумського окружного адміністративного суду від 18.06.2019р. скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовні вимог в повному обсязі у зв`язку із необґрунтованістю.

Сторони по справі повідомлені належним чином про день, час та місце судового розгляду апеляційної скарги.

Представник відповідачів підтримав вимоги та обґрунтування апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що згідно рішення Сумської міської ради від 08 липня 2015 року № 4589-МР «Про надання дозволів на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок громадянам, які знаходяться у них в користуванні» ОСОБА_1 було надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва індивідуальних гаражів за рахунок земель житлової та громадської забудови. Адреса земельної ділянки - м.Суми, територія Об`єднання громадян «Автогаражне товариство «Кіровський-2», ділянка №194,195, умови надання - у власність.

На підставі рішення Сумської міської ради від 08.07.2015 року № 4589-МР позивачем, у встановлені строки, замовлено у приватного підприємства - землевпорядної фірми «Кадастр-С» (кваліфікаційні сертифікати інженерів-землевпорядників № 000450 від 18.01.2013 року та № 012451 від 31.03.2015 року) проект із землеустрою щодо відведення земельної дільники для будівництва індивідуальних гаражів за адресою: м. Суми, Об`єднання громадян «Автогаражне товариство «Кіровський-2», ділянка № 194,195.

В 2015 році ПП «Кадастр-С», на замовлення позивача, був розроблений проект із землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва індивідуальних гаражів за адресою: м. Суми, Об`єднання громадян «Автогаражне товариство «Кіровський-2», ділянка № АДРЕСА_2 , 195, кадастровий номер :12:002:0271, площа-0,100 га.

11.10.2017р. Міськрайонним управлінням у м. Сумах та Сумському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області була зареєстрована земельна ділянка № 194, 195, що розташована за адресою: Сумська область, м. Суми, Об`єднання громадян «Автогаражне товариство «Кіровський-2», кадастровий номер :12:002:0271, площа - 0,100 га.

Позивач бажає стати власником земельної ділянки з цільовим призначення для будівництва індивідуальних гаражів, яка знаходиться за адресою: м. Суми, Об`єднання громадян «Автогаражне товариство «Кіровський-2», ділянка № 194, 195, кадастровий номер :12:002:0271, площа - 0,100 га та бажає побудувати гараж. В зв`язку з цим, 03.10.2018р. позивач подав до Сумського міського голови Лисенко О.М. заяву «Про надання рішення Сумської міської ради про передачу у власність земельної ділянки, що перебуває у комунальній власності", в якій просив зобов`язати відповідні структурні підрозділи Сумської міської ради вчасно розглянути дану заяву та організувати розгляд питання, та затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки № 194, 195, що розташована за адресою: Сумська область, м.Суми, Об`єднання громадян «Автогаражне товариство «Кіровський-2», кадастровий номер :12:002:0271, площа - 0,100 га та надати земельну ділянку у власність ОСОБА_1 ; передати дане питання на вирішення постійної депутатської комісії; запросити заявника ОСОБА_1 на розгляд депутатської комісії.

До заяви позивачем були подані додатки - копія висновку по проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва індивідуальних гаражів від 23.06.2017 року; копія Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку; копія проекту із землеустрою; копія рішення Сумської міської ради від 07.06.2016 року № 864-МР; копія відповідей на запити на отримання публічної інформації; копія довіреності.

В жовтні 2018 року позивач отримав лист від Департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради датований 22.10.2018р. за №С-3430/06.01-21 «про інформування заявника» згідно якого зазначалося, що Департамент забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради не передав на відповідну депутатську комісію його заяву від 03.10.2018 року з додатками для подальшого вирішення комісією питання щодо підготовки відповідного проекту рішення та передачі проекту рішення на розгляд до Сумської міської ради питання затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки № 194, 195, що розташована за адресою: Сумська область, м.Суми, Об`єднання громадян «Автогаражне товариство «Кіровський-2», кадастровий номер :12:002:0271, площа - 0,100 га та передачі земельної ділянки у власність ОСОБА_1 .

Так, в листі від Департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради № С- 3430/06.01-21 «про інформування заявника» зазначено, що земельна ділянка, яку позивач бажає отримати у власність розташована на території об`єднання громадян «Автогаражне товариство «Кіровський - 2». Тобто, отримання земельної ділянки планується за рахунок земель наданих для кооперативного гаражного будівництва. На підтвердження даного факту, Департамент посилався на довідку з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями від 29.09.15 № 2475/0-23 яка була надана Управлінням Держземагентства у Сумському районі Сумської області та долучена до документації із землеустрою наданої позивачем. При цьому, згідно форми № 6-зем визначено: шифр рядка 32 (кооперативне гаражне будівництво), рядок 45 (землі, що використовуються для транспорту та зв`язку). При цьому, відповідно до інформації, наданої головою «Автогаражного товариства «Кіровський-2», зазначеному товариству земельні ділянки для кооперативного гаражного будівництва не виділялися. В той же час, члени зазначеного товариства, як і само товариство, користуються земельною ділянкою площею 0,32 га наданою згідно рішення виконавчого комітету Сумської міської ради народних депутатів від 20.12.90 року №303 автокооперативу « Кировський» (а не "Кіровський - 2").

З урахуванням викладених обставин та керуючись ст.50 Закону України «Про землеустрій», якою визначено, що до складу проекту землеустрою повинна долучатись письмова згода землевласника (землекористувача), засвідчена нотаріально (у разі викупу (вилучення) земельної ділянки в порядку, встановленому законодавством) або рішення суду, відповідач проінформував позивача про необхідність надання до складу проекту землеустрою згоди землевласника (землекористувача).

Відповідної згоди позивачем долучено не було.

Відповідно, Департамент забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради, як орган уповноважений на підготовку проекту відповідного рішення щодо відведення земельних ділянок, в установленому законом порядку та в строки не виконав своїх обов`язків, не підготовив проект рішення та не передав проект рішення на засідання сесії СМР.

Позивач вважає безпідставною вимогу Департаменту викладену у листі № С-3430/06.01-21 «про інформування заявника» про необхідність надання до складу проекту землеустрою згоди землевласника (землекористувача), а саме - «Автогаражного товариства «Кіровський - 2». При цьому, позивач посилається на те, що земельна ділянка кадастровий номер :12:002:0271, площа - 0,100 га розташована на території Об`єднання громадян «Автогаражне товариство «Кіровський-2», ніколи не передавалася в користування Об`єднання громадян «Автогаражне товариство «Кіровський-2". Отже, Об`єднання громадян «Автогаражне товариство «Кіровський-2» не є користувачем земельної ділянки кадастровий номер :12:002:0271, площа - 0,100 га, яка розташована на території Об`єднання громадян «Автогаражне товариство «Кіровський-2», користувачем земельної ділянки є ОСОБА_1 . При цьому, позивач звертає увагу на те, що про дану обставину зазначено в Додатку № 2 до рішення Сумської міської ради «Про надання дозволів на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок громадянам, які знаходяться у них в користуванні» від 08 липня 2015 року № 4589-МР.

Крім цього, позивач вбачає протиправну бездіяльність з боку відповідачів - Департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради та, відповідно - Сумської міської ради , оскільки фактично його заяву від 03.10.2018р. а ні Департаментом, а ні міською радою не розглянуто. Таким чином, позивач скористався своїм правом на звернення до суду та просить суд зобов`язати відповідачів вчинити дії щодо розгляду його заяви від 03.10.2018р.

Департамент забезпечення ресурсних платежів не заперечує, що будь-яких проектів рішення з метою забезпечення розгляду і вирішення питання по даній заяві, Департаментом не готувалося. Єдину дію, яку було вчинено - позивачу надіслано лист датований 22.10.2018р. в якому повідомлялося про необхідність надання додаткових документів, з посиланням на ст.50 Закону України "Про землеустрій". Як вже зазначалося вище, Департамент просив позивача надати (додати до проектної документації поданої на затвердження) згоду землекористувача, засвідчену нотаріально або рішення суду.

При цьому , просить врахувати, що проект рішення не було виготовлено і, відповідно, заяву позивача від 03.10.2018р. не було передано на розгляд Сумської міської ради, оскільки позивачем не було виконано вимоги щодо надання додаткових документів (не надано згоду землекористувача - Об`єднання громадян «Автогаражне товариство «Кіровський-2»). Зокрема, як зазначає відповідач у відзиві "до цього часу зауваження до проекту залишаються невиправленими, а тому у Сумської міської ради відсутні підстави для затвердження документації із землеустрою та надання у власність Позивачу земельної ділянки.".

Крім цього, відповідачі стверджують, що заяву позивача від 03.10.2018р. взагалі Департаментом було сприйнято як звернення громадянина у порядку Закону України "Про звернення громадян". За твердженнями відповідачів, відповідь листом від 22.10.2018р. за №С-3430/06.01.-21 також надавалась у порядку та в строки визначені Законом України "Про звернення громадян", а тому, строки надання відповіді (місячний термін) Департаментом було дотримано. Відповідно, на переконання відповідачів, бездіяльність Департаменту забезпечення ресурсних платежів та Сумської міської ради не знайшла свого підтвердження в ході розгляду справи.

Задовольняючи частково позовні вимоги , суд першої інстанції виходив з того, що першим відповідачем не підготовлено та не винесено на чергове засідання сесії проект рішення щодо затвердження проекту землеустрою відповідно до заяви позивача, а другим відповідачем не розглянуто поданої позивачем заяви щодо затвердження проекту землеустрою від 03.10.2018р. у встановлений п. 9 ст. 118 Земельного кодексу двотижневий строк та не прийнято відповідне рішення.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, отже, перегляду підлягає рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог. В частині відмови у задоволенні позову рішення суду не оскаржується.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо часткового задоволення позову , виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 12 Земельного Кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст, крім іншого, належить: розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб.

Підстави набуття громадянами права на землю визначені ст. 116 Земельного кодексу України, зокрема шляхом безоплатної передачі їм земельних ділянок у власність.

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами передбачений ст.118 Земельного Кодексу України.

Так, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Таким чином, Земельний кодекс України чітко встановлює строк розгляду клопотання та визначає вичерпний перелік підстав для відмови особі в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у межах безоплатної приватизації, при цьому зобов`язує орган державної влади або орган місцевого самоврядування у випадках ухвалення рішення про відмову в наданні такого дозволу належним чином мотивувати причини цієї відмови.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання, зокрема, вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

При цьому, відповідно до п. 1.1. Положення про Департамент забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради (нова редакція, затверджена рішенням Сумської міської ради «Про внесення змін до рішення Сумської міської ради від 28 вересня 2016 року №1128-МР «Про Положення про департамент забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради» (зі змінами)» від «29» серпня 2018 року № 3791-МР) (далі - Положення про Департамент) встановлено, що Департамент забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради (далі - Департамент) є виконавчим органом Сумської міської ради, їй підзвітний та підконтрольний, підпорядкований виконавчому комітету Сумської міської ради та Сумському міському голові, оперативно підпорядкований заступнику міського голови згідно з розподілом обов`язків.

Пунктом 3.2.41. Положення про Департамент закріплено, що Департамент забезпечує розгляд і вирішення питань регулювання земельних відносин, раціонального використання земель Сумської міської ради.

З огляду на зазначене розгляд заяви позивача повинен був відбутись в порядку визначеному Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», тобто на пленарному засіданні Сумської міської ради, для забезпечення прозорості і ясності дій органу місцевого самоврядування.

Як вірно встановлено судом першої інстанцій, заява позивача від 03.10.2018р про затвердження проекту землеустрою не була вирішена на пленарному засіданні Сумської міської ради.

Доказів своєчасного розгляду заяви ОСОБА_1 від 03.10.2018р., в якій позивач просив затвердити проект землеустрою, відповідачами не надано.

Жодних дій щодо підготовки проекту рішення для подальшого розгляду даного питання міською радою в строки визначені законодавством, Департаментом не надано.

Посилання Департаменту на те, що заяву ОСОБА_1 було розглянуто в порядку та в строки які передбачені Законом України "Про звернення громадян" належним чином відповідачем не доведено, про дану обставину представник Департаменту повідомив лише під час розгляду справи у відзиві та в судовому засіданні. При цьому, у письмовій відповіді від 22.10.2018р. будь-яких посилань на норми даного Закону немає.

Відсутні також і докази реєстрації звернення позивача, як заяви поданої в порядку ЗУ "Про звернення громадян". Крім цього, відповідь на звернення громадянина , яка надається згідно положень зазначеного Закону, не передбачає витребування додаткових матеріалів для вчинення відповідних дій, тоді як відповідач - Департамент забезпечення ресурсних платежів (надаючи відповідь на звернення) фактично вимагає від позивача надання додаткових документів з посиланням на ст.50 Закону України "Про землеустрій" для вирішення питання можливості вчинення подальших дій пов"язаних з затвердженням проекту землеустрою.

Пунктом 3.2.58. Положення про Департамент, передбачено що Департамент розглядає звернення громадян, підприємств, установ, організацій, у тому числі об`єднань громадян, фізичних осіб-підприємців, депутатські звернення та запити в порядку, передбаченому чинним законодавством, забезпечує виконання вимог законодавства України про доступ до публічної інформації. Крім цього, Департамент розробляє проекти рішень Сумської міської ради та її виконавчого комітету, розпоряджень міського голови, готує матеріали та надає пропозиції постійним комісіям Сумської міської ради з питань віднесених до компетенції управління.

Департаментом не було розроблено проект рішення та не забезпечено належного і своєчасного розгляду заяви позивача з питань з питань регулювання земельних відносин, не передано Департаментом забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради на розгляд постійно діючої комісії з розгляду питань, пов`язаних з погодженням документації із землеустрою проект із землеустрою щодо відведення земельної, поданого ОСОБА_1 . При цьому, саме вищезазначена комісія надає висновок про те, чи потрібно вищезазначений проект передавати на розгляд Сумській міській раді чи ні. Зазначені обставини призвели до того, що позивач опинився в ситуації певної правової невизначеності, що є недопустимим у відповідності до змісту та сутності принципів верховенства права та законності.

З урахуванням викладених обставин, суд дійшов висновку про наявність обставин, які свідчать про протиправну бездіяльність з боку відповідача - Департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради.

Відповідно до ч.1 ст. 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Згідно ч. 1 ст. 118 ЗК України громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Згідно ч. 9 ст. 118 ЗК України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування визначає Закон України "Про місцеве самоврядування в Україні" (далі - Закон).

Згідно пунктів 2, 5 частини 4 статті 42 Закону сільський, селищний, міський голова організує в межах, визначених цим Законом, роботу відповідної ради та її виконавчого комітету, а також сільський, селищний, міський голова несе персональну відповідальність за здійснення наданих йому законом повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання, зокрема, вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»).

У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

При чому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «ОСОБА_2 проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 15 листопада 1996 року у справі «Chahal проти Об`єднаного королівства» (заява № 22414/93) зазначив, що ст. 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, її суть зводиться до вимоги надати людині такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органу розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист (параграф 145).

Засіб захисту, що вимагається згаданою статтею повинен бути «ефективним» як у законі, так і на практиці, зокрема у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (параграф 75 рішення Європейського суду з прав людини від 05 квітня 2005 у справі «Афанасьєв проти України»).

Європейський Суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що предмет і мета Конвенції як інструменту захисту прав людини потребують такого тлумачення і застосування її положень, завдяки яким гарантовані нею права були б не теоретичними чи ілюзорними, а практичними та ефективними (п.53 рішення у справі «Ковач проти України» від 7 лютого 2008 року, п.59 рішення у справі «Мельниченко проти України» від 19 жовтня 2004 року, п.50 рішення у справі «Чуйкіна проти України» від 13 січня 2011 року, п.54 рішення у справі «Швидка проти України» від 30 жовтня 2014 року тощо).

Це означає, що суд має оцінювати фактичні обставини справи з урахуванням того, що права, гарантовані Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, мають залишатися ефективними та людину не можна ставити в ситуацію, коли вона завідомо не може реалізувати своїх прав.

Відповідно до частини 2 статті 8 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

За статтею 14 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод користування правами та свободами, визнаними в цій Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою.

У своєму рішенні від 16 вересня 2015 року у справі № 21-1465а15 Верховний Суд України вказав, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що другим відповідачем, як органом місцевого самоврядування було порушено порядок розгляду звернення позивача. Зокрема, Сумською міською радою не була розглянута заява позивача щодо затвердження проекту землеустрою від 03.10.2018р. у встановлений п. 9 ст. 118 Земельного кодексу двотижневий строк, і як наслідок, з метою належного захисту порушених прав позивача, суд першої інстанції правомірно зобов`язав Сумську міську раду розглянути подану позивачем заяву від 03.10.2018р. №3/10-2018 про затвердження проекту землеустрою та передачі у власність земельної ділянки ОСОБА_1 площею 0,0100 га, кадастровий номер :12:002:0271, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 ділянка № АДРЕСА_2 195 для будівництва індивідуальних гаражів на найближчому засіданні сесії Сумської міської ради .

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 23 вересня 2019 року у справі №461/2360/17 та від 14 серпня 2018 року у справі № 461/2778/17.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції , вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги є безпідставними , не впливають на правомірність висновків суду, оскільки в апеляційній скарзі зазначено лише те, що постанова суду першої інстанції є незаконною, підлягає скасуванню у зв`язку із ненаданням судом належної правової оцінки обставинам справи та невірним застосуванням норм матеріального та процесуального права, зміст апеляційної скарги , який повністю дублює заперечення на позов, подані до суду першої інстанції , містить виключно суб`єктивне бачення апелянта обставин справи, які розглянуто судом першої інстанції та надано належну правову оцінку, апелянтом у скарзі абсолютно не зазначено в чому ж конкретно виявилося ненадання судом першої інстанції належної правової оцінки обставинам справи, тобто які з них випали з поля зору суду, а які було досліджено невірно, а також не зазначено того, які ж висновки, натомість, повинні були б бути зроблені судом та не обґрунтовано в чому полягає невірність застосування судом норм матеріального права, які саме норми та яким чином було порушено чи неправильно застосовано та яких процесуальних норм адміністративного судочинства не було дотримано судом під час розгляду даної адміністративної справи, а також не зазначено які з поданих доказів суд дослідив неправильно або неповно, а відповідно і підстави для скасування постанови суду першої інстанції відсутні.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 18.06.2019 року по справі № 480/29/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)З.Г. Подобайло
Судді(підпис) (підпис) Н.С. Бартош І.М. Ральченко
Повний текст постанови складено 24.12.2019 року