Справа № 640/22252/19
Суддя: Кармазін О.А.
Дата ухвалення: 2019-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А
про повернення позовної заяви
23 грудня 2019 року м. Київ № 640/22252/19
Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Кармазін О.А., ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї матеріалами
ОСОБА_1
до Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
про визнання протиправними дій та визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом («первинним») до Міністерства оборони України (03168, м. Київ, пр-т Повітрофлотьский, 6, код ЄДР: 00034022), в якому просив суд:

1) визнати протиправними дії Міністерства оборони України та п. 5 Витягу з протоколу № 54 Рішення Міністерства оборони України від 11.05.2019 - щодо відмови позивачу у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги у зв`язку з настанням інвалідності II групи внаслідок травми, отриманої під час виконання обов`язків військової служби у розмірі 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб відповідно до Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві» від 25 грудня 2013 року № 975;

2) cкасувати п. 5 витягу з протоколу № 54 рішення Міністерства оборони України від 11.05.2019, затвердженого Міністром 13.05.2019, щодо відмови, викладеної у формі Протоколу засідання комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби в частині не призначення і не виплаті мені одноразової грошової допомоги та безпідставного повернення документів на адресу Київського міського військового комісаріату;

3) зобов`язати Міністерство оборони України призначити та виплатити позивачу одноразову грошову допомогу у зв`язку з настанням інвалідності II групи, внаслідок травми, отриманої під час виконання обов`язків військової служби у розмірі 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб відповідно до Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві» від 25 грудня 2013 року № 975;

4) зобов`язати Міністерство оборони України надіслати судове рішення Київському міському військовому комісаріату для видання наказу про виплату такої допомоги позивачу.

5) зобов`язати Міністерство оборони України подати до Окружного адміністративного суду м. Києва протягом одного місяця з дня набрання судовим рішенням законної сили звіт про виконання постанови Окружного адміністративного суду м. Києва по цій справі згідно із ст. 382 КАС України.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.11.2019 позовну заяву через невідповідність вимогам, встановлених статтями 160, 161 КАС України, залишено без руху та надано позивач строк для усунення недоліків шляхом подання до суду (вул. Болбочана Петра, 8, корп. 1, блок А, м. Київ, 01601) протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Зважаючи на те, що вказана справа є справою незначної складності та розглядається судом в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами, позивачу запропоновано надати суду: 1) оригінали або належним чином засвідчені копії доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються вимоги позивача відповідно до кількості учасників справи та 2) заяву про залучення третьої особи до участі у справі, із визначенням підстав залучення до участі у справі та прав, свобод, інтересів або обов`язків цієї особи, на які може вплинути рішення у справі.

На виконання вимог ухвали суду від 18.11.2019 про залишення позовної заяви без руху, позивачем на усунення недоліків позовної заяви 27.11.2019 подану заяву.

Разом з тим, суддя ознайомившись з вказаною заявою продовжив позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви, з тих підстав, що вимога суду щодо надання заяви про залучення третьої особи Київського військового комісаріату позивачем виконана так і не була.
У наданій позивачем на усунення недоліків позовної заяви, останній лише зазначив про те, що Київський міський військовий комісаріат уже вчиняв дії з питання призначення йому одноразової грошової допомоги. Однак позивач у вказаній заяві не конкретизував, які саме дії вчиняв Київський міський військовий комісаріат з питань призначення та виплати йому одноразової грошової допомоги, натомість яким чином, рішення за результатами розгляду давної справи може вплинути на права та обов`язки третьої особи ІНФОРМАЦІЯ_1 , позивач пояснити не зміг,

Відтак, ухвалою суду від 02.12.2019 позивачу було продовжено строк для усунення недоліків позовної заяви.

Вказаною ухвалою також була звернута увага позивача на зміст позовних вимог та приведенням їх у відповідність до п.п. 4, 5 та п. 9 ч. 5 ст. 160 КАС України, оскільки у прохальній частині позивач просив суд, зокрема, визнати протиправними дії Міністерства оборони України та п. 5 Витягу з протоколу № 54 Рішення Міністерства оборони України від 11.05.2019 - щодо відмови позивачу у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги у зв`язку з настанням інвалідності II групи внаслідок травми, отриманої під час виконання обов`язків військової служби у розмірі 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб відповідно до Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві» від 25 грудня 2013 року № 975.

Однак, позивачем не конкретизувалось, які саме дії Міністерства оборони України він просив суд визнати протиправними.

Також, зважаючи на те, що ні позовна заява позивача (первинна), ні надана позивачем на усунення недоліків 27.11.2019 заява, не містили обґрунтування позивача, відносно заявленої ним вимоги про зобов`язання Міністерство оборони України надіслати судове рішення Київському міському військовому комісаріату для видання наказу про виплату такої допомоги позивачу, ухвалою суду від 02.12.2019 позивачу було запропоновано усунути недоліки позовної заяви шляхом, у відповідності до вимог п.п. 4, 5 та п. 9 ч. 5 ст. 160 КАС України обґрунтувати вказану вимогу.

09.12.2019 позивачем надано уточнену позовну заяву, в якій позивачем, змінно склад учасників справи, зокрема, в якості відповідачів визначено:

1) Міністерство оборони України;

2) Київській міській військовий комісаріат.

При цьому, у наданій уточненій від 09.12.2019 позовній заяві позивач просив суд:

1) визнати протиправними дії Міністерства оборони України та п. 5 Витягу з протоколу № 54 Рішення Міністерства оборони України від 11.05.2019 - щодо відмови позивачу у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги у зв`язку з настанням інвалідності II групи внаслідок травми, отриманої під час виконання обов`язків військової служби у розмірі 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб відповідно до Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві» від 25 грудня 2013 року № 975;

2) cкасувати п. 5 витягу з протоколу № 54 рішення Міністерства оборони України від 11.05.2019, затвердженого Міністром 13.05.2019, щодо відмови, викладеної у формі Протоколу засідання комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби в частині не призначення і не виплаті мені одноразової грошової допомоги та безпідставного повернення документів на адресу Київського міського військового комісаріату;

3) зобов`язати Міністерство оборони України призначити та виплатити позивачу одноразову грошову допомогу у зв`язку з настанням інвалідності II групи, внаслідок травми, отриманої під час виконання обов`язків військової служби у розмірі 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб відповідно до Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві» від 25 грудня 2013 року № 975;

4) зобов`язати Київський міській військовий комісаріат підготувати усі необхідні заходи по призначенню і виплаті позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності, шляхом направлення його документів разом із його заявою до Міністерства оборони України та встановлення рішень і наказів по їх виплаті;

5) зобов`язати Міністерство оборони України та Київській міській військовий комісаріат подати до Окружного адміністративного суду м. Києва протягом одного місяця з дня набрання судовим рішенням законної сили звіт про виконання постанови Окружного адміністративного суду м. Києва по цій справі згідно із ст. 382 КАС України.

Тобто, в уточненій позовній заяві, яка надійшла разом із заявою від 09.12.2019 позивачем в якості відповідача визначено також і Київській міський військовий комісаріат до якого звернута позовна вимога, а саме зобов`язати Київський міській військовий комісаріат підготувати усі необхідні заходи по призначенню і виплаті позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності, шляхом направлення його документів разом із його заявою до Міністерства оборони України та встановлення рішень і наказів по їх виплаті.

При цьому, суддя ознайомлюючись з наданою позивачем уточненою від 09.12.2019 позовною заявою, встановив, що у такій заяві позивач зазначає про необхідність залучення Київського міського військового комісаріату до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача. Натомість згодом, у даній же уточненій позовній заяві, позивач зазначає про необхідність залучення Київського міського військового комісаріату до участі у справі в якості відповідача та заявляє до нього позовні вимоги.

Разом з тим, звернувши вимогу до ІНФОРМАЦІЯ_1 , позивачем не було викладено обставини та обґрунтування вимоги позивача, чим не було дотримано вимоги п.п. 4, 5 ч. 5 ст. 160 КАС України.

Варто відмітити, що беручи до уваги відсутність в уточненій позовній заяві від 09.12.2019 викладу обставин та обґрунтування заявленої позивачем до Київського міського військового комісаріату вимоги, підлягали конкретизації заходи, їх зміст, які позивач просив суд зобов`язати вчинити Київський міський військовий комісаріат, оскільки у позовній заяві позивач зазначив, що Київський міський військовий комісаріат надіслав документи на адресу Міністерства оборони України для вирішення питання по призначенню йому виплати одноразової грошової допомоги.

З метою забезпечення доступу позивача до правосуддя, зважаючи при цьому на те, що справа підлягала вирішенню у спрощеному провадженні без виклику учасників справи, а також беручи до уваги недоліки, допущені позивачем при оформленні вже уточненої позовної заяви, ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 13.12.2019 продовжено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви, в якій запропоновано позивачу надати суду уточнену позовну заяву із викладом обставин та обґрунтуванням вимоги позивача щодо зобов`язання Київського міського військового комісаріату підготувати усі необхідні заходи по призначенню і виплаті позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності.

Однак, 19.12.2019 до суду надійшла заява позивача про відкликання позовної заяви з усіма документами.

В даній заяві позивач вважає, що 13.12.2019 судом було з формальних причин без відкриття провадження у справі, шляхом ігнорування вимог Конституції України та висновків Конституційного Суду України постановлено ухвалу про продовження строку для усунення недоліків позовної заяви з необхідності обґрунтування для суду очевидних норм, які є у самому позові та нормативно-правових актах, які суд знає з огляду на розгляд подібних справ.

Вказаною заявою позивач звертає увагу суду на висновки Конституційного Суду України, що викладені у рішенні від 25.12.1997 у справі № 9-зп, відповідно до яких зазначено, що частину першу статті 55 Конституції України треба розуміти так, що кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку. Суд не може відмовити у правосудді, якщо громадянин України, іноземець, особа без громадянства вважають, що їхні права і свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод. Відмова суду у прийнятті позовних та інших заяв, скарг, оформлених відповідно до чинного законодавства, є порушенням права на судовий захист, яке згідно з ст. 64 Конституції України, не може бути обмеженим.

Відтак, позивач вбачаючи упередженість суду шляхом встановлення формальних ухвал, які не відповідають, на думку позивача, основним принципам правосуддя, позивач просить суд на підставі п. 2 ч. 4 ст. 169 КАС України повернути його позовну заяву з доданими до неї матеріалами.

Розглянувши заяву ОСОБА_1 від 19.12.2019 про відкликання позовної заяви, Окружний адміністративний суд м. Києва виходить з наступного.
В першу чергу варто звернути увагу позивача на те, прийняті судом ухвали про залишення позовної заяви без руху від 18.11.2019 та про продовження строків для усунення недоліків позовної заяви від 02.12.2019 та 13.12.2019, не є формальними ухвалами та навмисним створення позивачу перешкод для звернення до суду за захистом своїх прав, при зверненні позивача до суду як з первинною позовною заявою так із заявами на усунення недоліків позовної заяви, оскільки позивач звертався до суду із заявами, вимоги та зміст яких не відповідав вимогам Кодексу адміністративного судочинства, шо, крім іншого, вже слугувало підставою для повернення судом позовної заяви у зв`язку з невиконанням позивачем вимог ухвали суду від 18.11.2019 про залишення позовної заяви без руху.

Натомість, суд, не порушуючи права позивача на доступ до правосуддя та беручи до уваги невиконання останнім обов`язкових вимог Кодексу адміністративного судочинства України, а також зважаючи на те, що дана справа є справою незначної складності та може розглядатися судом без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами, судом було запропоновано позивачу усунути недоліки позовної заяви.

Суд враховує, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо захисту його прав та обов`язків. У такій формі в цьому пункті втілено «право на суд», одним з аспектів якого є право доступу, тобто право на порушення провадження в суді за адміністративним позовом, однак це право не є абсолютним та може бути реалізовано лише у тому випадку, коли особою, яка звертається до суду, дотримано певні норма національного законодавства в частині вимог, передбачених для подання позовної заяви, у разі недотримання яких та не усунення недоліків такої позовної заяви, суд вправі повернути таку позовну заяву заявнику.

Допущення заявником помилок в оформленні позовної заяви, а також їх не усунення після залишення позовної заяви без руху, є створенням для адміністративного суду перепон, які унеможливлюють відкриття провадження в адміністративній справі та розгляд справи по суті.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач до відкриття провадження подав заяву про її відкликання.

Разом з тим, зважаючи на те, що позивачем подано заяву про відкликання позовної заяви, до відкриття провадження у справі суд, у відповідності до вимог п. 2 ч. 1 ст. 169 КАС України, проходить до висновку про повернення позивачу позовної заяви.

При цьому, згідно з ч. 8 ст. 169 КАС України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.
На підставі викладеного, керуючись п. 2 ч. 4 ст. 169 ст.ст. 241-243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,
У Х В А Л И В:
1. Заяву ОСОБА_1 про відкликання позовної заяви задовольнити.

2. Позовну заяву повернути позивачу.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 КАС України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.
Відповідно до ч. 7 ст. 169 КАС України ухвалу про повернення позовної заяви може бути оскаржено в порядку, передбаченому ст. ст. 292 297 КАС України з урахуванням положень п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України в редакції Закону № 2147-VIII..

Суддя О.А. Кармазін