Справа № 620/1862/19
Суддя: Горяйнов Андрій Миколайович
Дата ухвалення: 2019-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/1862/19 Суддя першої інстанції: Заяць О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача - Горяйнова А.М.,

суддів - Файдюка В.В. та Чаку Є.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Києві апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2019 року, яке ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо припинення з 01 вересня 2018 року виплати пенсії за віком, призначеної ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області відновити виплату пенсії за віком з 01 вересня 2018 року.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2019 року вказаний адміністративний позов було задоволено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову. Свої вимоги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції порушив норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Скаржник вказує на те, що ОСОБА_1 було правомірно припинено виплату пенсії, адже він фактично не проживає за адресою, зазначеною в довідці про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Відзив на апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області від позивача не надходив.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2019 року - без змін виходячи із наступного.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено та сторонами справи не заперечується, що ОСОБА_1 згідно з посвідченням № 173631 від 11 квітня 2000 року, що видане Перевальським управлінням соціального захисту населення Луганської області, починаючи з 24 березня 2000 року отримує пенсію за віком.

Позивач 15 грудня 2015 року був взятий на облік внутрішньо переміщених осіб, що підтверджується довідкою від 15 грудня 2015 року № . Згідно з вказаною довідкою фактичним місцем проживання ОСОБА_1 є АДРЕСА_1 .

Також позивач був взятий на облік до Чернігівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України (правонаступником якого є Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області) та отримував пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Проте з 01 вересня 2018 року виплату пенсії було припинено з посиланням на те, що відповідно до витягу з протоколу засідання комісії з питань надання населенню субсидій та соціальних допомог при Новозаводській районній в м. Чернігові раді від 10 серпня 2018 року № 31 ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 фактично не проживає.

Не погоджуючись із такими діями Чернігівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України, ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом.

Приймаючи рішення про задоволення адміністративного позову ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що не підтвердження фактичного місця проживання внутрішньо переміщеної особи не є передбаченою законом підставою для припинення виплати пенсії. Суд першої інстанції прийшов до висновку, що відповідач, припиняючи нарахування та виплату позивачеві пенсії за відсутності передбачених законами України підстав, порушив право позивача на отримання пенсії.

Колегія суддів погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції, оскільки він знайшов своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Згідно зі ст. 1 зазначеного Закону пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Положеннями ч. 1 ст. 47 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

Підстави для припинення виплати пенсії визначені у ст. 49 вказаного Закону. Положеннями ч. 1 ст. 49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; у разі смерті пенсіонера; у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; в інших випадках, передбачених законом.

Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області зазначає, що ОСОБА_1 було припинено виплату пенсії з підстави, передбаченої пп. 2 п. 12 Порядку здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 червня 2016 року № 365 (далі - Порядок).

Зазначена норма права передбачає, що соціальні виплати за рішенням комісій або органів, що здійснюють соціальні виплати, припиняються у разі встановлення факту відсутності внутрішньо переміщеної особи за фактичним місцем проживання/перебування згідно з актом обстеження матеріально-побутових умов сім`ї.

Надаючи оцінку правомірності дій Чернігівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України щодо припинення виплати пенсії з підстави, передбаченої підзаконним нормативно-правовим актом, колегія суддів виходить з того, що відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» загальнообов`язкове державне пенсійне страхування здійснюється за принципом, зокрема, законодавчого визначення умов і порядку здійснення загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.

Положеннями п. 5 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» також передбачено, що підстави для припинення виплати пенсії визначаються законом.

Також колегія суддів враховує, що питання правомірності розпорядження територіального органу Пенсійного фонду України про припинення виплати пенсії внутрішньо переміщеній особі з підстав, визначених Порядком, проте не передбачених спеціальним законом - Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» досліджувалося Верховним Судом у межах зразкової справи № 805/402/18.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 04 вересня 2018 року у вказаній справі зазначила, що конституційне поняття «Закон України», на відміну від поняття «законодавство України», не підлягає розширеному тлумаченню, це - нормативно-правовий акт, прийнятий Верховною Радою України в межах її повноважень. Зміни до закону вносяться за відповідно встановленою процедурою Верховною Радою України шляхом прийняття закону про внесення змін. Нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України є підзаконними, а тому не можуть обмежувати права громадян, які встановлено законами.

Верховний Суд під час розгляду зразкової справи врахував, що Конституційний Суд України у рішенні від 07 жовтня 2009 року № 25-рп/2009 зазначив, що виходячи із правової, соціальної природи пенсій право громадянина на одержання призначеної йому пенсії не може пов`язуватися з такою умовою, як постійне проживання в Україні; держава відповідно до конституційних принципів зобов`язана гарантувати це право незалежно від того, де проживає особа, якій призначена пенсія, в Україні чи за її межами.

Такий підхід Верховний Суд визнав можливим поширити не тільки на громадян, що виїхали на постійне місце проживання до інших держав, а й на внутрішньо переміщених осіб, які мають постійне місце проживання на непідконтрольній Уряду України території.

З огляду на викладене колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що Чернігівське об`єднане управління Пенсійного фонду України, припинивши виплату ОСОБА_1 пенсії за віком з підстави, не передбаченої законом, діяло протиправно.

Враховуючи наведене колегія суддів вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 є законними та були обґрунтовано задоволені судом першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, які ґрунтуються на нормах Порядку, не спростовують висновки суду першої інстанції, викладені в рішенні від 11 вересня 2019 року, та не можуть бути підставами для його скасування.

Також відповідач в апеляційній скарзі зазначає, що підстави для припинення виплати ОСОБА_1 пенсії було скасування довідки про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб від 15 грудня 2015 року № .

Разом з тим, згідно з листом Чернігівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України від 11 березня 2019 року № 215/06/С 7, підставою для припинення виплати пенсії стало саме встановлення факту відсутності внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_1 за фактичним місцем проживання. Лист Управління праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у м. Чернігові ради від 02 вересня 2018 року № 07/11450 про скасування дії довідки від 15 грудня 2015 року № надійшов до відповідача вже після вирішення питання про припинення виплати пенсії позивачу.

Крім того, така підстава для припинення виплати пенсії як скасування довідки внутрішньо переміщеної особи також передбачена підзаконним нормативно-правовим актом, а саме - п. 12 Порядку, що не відповідає вимогам Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв`язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2019 року - без змін.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 311, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області - залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у випадках, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач А.М. Горяйнов

Судді В.В. Файдюк

Є.В. Чаку