Справа № 520/7148/19
Суддя: Русанова В.Б.
Дата ухвалення: 2019-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2019 р. Справа № 520/7148/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Русанової В.Б.,

Суддів: Перцової Т.С. , Жигилія С.П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 21.10.2019 року, (головуючий суддя І інстанції: Рубан В.В.) по справі № 520/7148/19

за позовом ОСОБА_1

до Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління ПФУ в Харківській області щодо неперерахування пенсії за матеріалами пенсійної справи та дії щодо відмови у проведенні ОСОБА_1 перерахунку пенсії з 25.04.2019 року відповідно до ч. 3 ст.59 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" ст. 11 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", та Рішення Другого сенату Конституційного Суду України від 25.04.2019р. №1-р(11)2019" обчисленої у п`ятикратному розмірі мінімальної заробітної платті, встановленої законом на 1 січня відповідного року;

- зобов`язати Головне управління ПФУ в Харківській області провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату з 25.04.2019 року державної пенсії по інвалідності, що настала внаслідок захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, відповідно до частини 3 статті 59 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", ст. 11 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та Рішення Конституційного Суду України від 25 квітня 2019 року № 1-р(11)/2019, справа№3-14/2019(402/19. 1737/19).

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 21.10.2019 року позов залишено без задоволення.

ОСОБА_1 , не погодившись із судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким задовольнити позов.

В обґрунтування вимог посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невірне встановлення обставин справи. Зазначає, що звертаючись до відповідача із заявою про перерахунок пенсії згідно Порядку № 3-1, відповідачем не прийнято рішення за результатом її розгляду.

Головне Управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі відповідач) не надало відзив на апеляційну скаргу.

Справа розглянута судом першої інстанції в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні), а тому відповідно до ч. 1 ст. 308, п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядається в межах доводів апеляційної скарги, в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено апеляційним судом, що ОСОБА_1 з є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, інвалідом ІІ групи та має пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни-інвалідів війни, що підтверджується довідкою УМВС України в Харківській області, довідкою до акту огляду МСЕК та посвідченням (а.с. 11, 12, 14),

Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України Харківській області, отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров`ю відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

08.05.2019 року позивач звернувся до відповідача з заявою про проведення перерахунку та виплату пенсії, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня відповідного року, відповідно до п.3 ст.59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та прийняття рішення у формі протоколу стосовно призначення пенсії відповідно до вимог Закону та Порядку № 3-1 від 30.01.2007 року і на виконання рішення Конституційного Суду України, що є обов`язковим до виконання (а.с. 15).

Листом від 21.06.2019 року №2053/В-14 відповідач надав відповідь, в якій зазначив, що Пенсійний фонд України звернувся до Міністерства соціальної політики України за роз`ясненням щодо порядку виконання Рішення Конституційного Суду України від 25.04.2019р. № 1-р(ІІ). Міністерство соціальної політики України повідомило, що особи, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних випробувань у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження служби набудуть право на обчислення розміру пенсії відповідно до ч.3 ст.59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та п.9-1 постанови КМУ від 23.11.2011р. № 1210 після внесення відповідних змін до зазначених нормативно-правових актів. Стосовно можливості та доцільності призначення пенсії на умовах Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи запропоновано звернутися до Ізюмського відділу обслуговування громадян (сервісний центр) управління обслуговування громадян ГУ ПФУ Харківської області (а.с. 16).

Не погоджуючись із вказаними діями відповідача, позивач звернувся за захистом своїх прав до суду.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки позивач із заявою встановленої форми та змісту до відповідача не звертався, тому у відповідача відсутні правові підстави для проведення перерахунку пенсії або переведення з одного виду пенсії на інший.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі, прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судовим розглядом були встановлені наступні обставини, які не оспорені сторонами.

Позивач знаходиться на обліку в ГУ ПФУ в Харківській обл. , отримує державну пенсію по 2 групі інвалідності, основний розмір якої обчислено в нормі 80% грошового забезпечення, відповідно до Закону України " Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та додаткову шкоду за пенсію, заподіяну здоров`ю, призначену відповідно до Закону № 796 у розмірі визначеному постановою КМУ від 23.11.2011р. № 1210.

08 травня 2019 року позивач звернувся до відповідача із заявою на перерахунок пенсії.

У вказаній заяві позивач просив перевести його на пенсійне забезпечення у відповідності до частини третьої статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», обчисленої з п`ятикратного розміру заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

Рішення з приводу проведення перерахунку пенсії позивачу або у відмові проведення перерахунку відповідно до заяви позивача від 08.05.2019 відповідачем не прийнято.

Відмовляючи в задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з відсутності підстав для його задоволення.

Суд апеляційної інстанції з даним висновком суду погоджується, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 7 Закону № 2262-ХІІ встановлено, що військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, які одночасно мають право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором.

У разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до цього Закону та Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", призначається одна пенсія за її вибором. При цьому різниця між розміром пенсії, на який особа має право відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", і розміром пенсії із солідарної системи відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", яка визначається в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, фінансується за рахунок коштів державного бюджету.

Відповідно до ст.11 Закону № 2262-ХІІ пенсії особам, які постраждали від Чорнобильської катастрофи умови, норми і порядок пенсійного забезпечення військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" і цим Законом.

Порядок дій територіальних органів ПФУ при розгляді та вирішенні заяв фізичних осіб - громадян з приводу зокрема переведення з одного виду пенсії на інший перерахунок пенсій визначений нормами Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-ХІІ" від 30.01.2007 N 3-1 (далі Порядок N 3-1).

Згідно з п.4 Порядку N 3-1, заява про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії подається до органу, що призначає пенсію, заявником за місцем проживання, а при необхідності - його законним представником за місцем його проживання.

Відповідно до п. 12 Порядку № 3-1 уповноважений структурний підрозділ у 10-денний термін з дня одержання заяви про призначення пенсії оформляє всі необхідні документи і своє подання про призначення пенсії (додаток 2), ознайомлює з ним особу, якій оформлюється пенсія, і направляє до органу, що призначає пенсії за місцем проживання особи.

Відповідно до п.14 вказаного Порядку, орган, що призначає пенсії, розглядає питання про призначення пенсії або про відновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою.

Заяви про переведення з одного виду пенсії на інший і поновлення виплати раніше призначеної пенсії приймаються органом, що призначає пенсії, при поданні заявником всіх необхідних документів.

Заяви осіб про призначення, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі обліку заяв про призначення пенсії згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" ( 2262-12 ) (додаток 3).

Заявнику або посадовій особі уповноваженого структурного підрозділу органом, що призначає пенсії, видається розписка - повідомлення із зазначенням дати приймання заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати в тримісячний термін з дня прийняття заяви (додаток 4).

Не пізніше 10 днів після надходження заяви з необхідними для призначення, переведення з одного виду пенсії на інший та відновлення раніше призначеної пенсії документами орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, переведення з одного виду пенсії на інший та відновлення раніше призначеної пенсії або про відмову в призначенні, переведенні з одного виду пенсії на інший та відновленні раніше призначеної пенсії (п. 17 Порядку № 3-1).

Заявнику або посадовій особі уповноваженого структурного підрозділу органом, що призначає пенсії, видається розписка - повідомлення із зазначенням дати приймання заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати в тримісячний термін з дня прийняття заяви (додаток 4).

Додатком 1 Порядку N 3-1 визначена форма заяви про призначення/перерахунок пенсії.

З аналізу наведених норм права слідує, що підставою для переведення з одного виду пенсії на інший є відповідна заява особи та додані до неї необхідні документи, подані до уповноваженого органу ПФУ в установленому порядку, за результатом розгляду яких пенсійний орган приймає відповідне рішення.

Як вбачається з письмових доказів у справі, позивачем не дотримано встановленого порядку переведення з одного виду пенсії на інший, оскільки останній не звертався до пенсійного органу із заявою встановленого зразка відповідно до вимог Порядком №N 3-1, а відтак територіальний орган ПФУ не приймав рішення за результатами розгляду такої заяви.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що подання іншого за формою та змістом письмового документа з приводу перерахунку чи переведення раніше призначеної пенсії не створює правового наслідку у вигляді обов`язку пенсійного органу прийняти письмове рішення у формі протоколу/рішення стосовно призначення нової пенсії або відмови у такому призначенні.

З урахуванням наведеного, колегія суддів прийшла до висновку про те, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, відтак, відсутні підстави для його скасування в іншій частині.

Інші доводи апеляційної скарги не впливають на висновки суду апеляційної інстанції.

Крім того, судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи вищезазначені положення, колегія суддів прийшла до висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші зазначені в апеляційній скарзі аргументи позивача, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 21.10.2019 по справі № 520/7148/19 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя В.Б. Русанова
Судді Т.С. Перцова С.П. Жигилій