Справа № 200/2859/19-а
Суддя: Ястребова Любов Вікторівна
Дата ухвалення: 2019-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2019 року справа №200/2859/19-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Ястребової Л.В., суддів Геращенка І.В., Казначеєва Е.Г., розглянув у порядку письмового провадження, апеляційну скаргу Головного управління містобудування і архітектури Маріупольської міської ради на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 30 вересня 2019 року (головуючий 1 інстанції Галатіна О.О., повний текст складено 09.10.2019р. в м. Слов`янськ Донецької області) у справі № 200/2859/19-а за позовом Приватного підприємства "Агро-Бізнес" до Головного управління містобудування та архітектури Маріупольської міської ради про визнання дій протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій, -

УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління містобудування та архітектури Маріупольської міської ради, в якому, з урахуванням зміни предмету та підстав позову, просив визнати протиправним та скасувати наказ начальника Головного управління містобудування і архітектури Маріупольської міської ради від 11.08.2015 року № 47 "Про демонтаж самовільно встановлених спеціальних конструкцій зовнішньої реклами, власники якої не встановлені" в частині зобов`язання комунального комерційного підприємства "Маріупольтепломережа" демонтувати самовільно встановлену спеціальну конструкцію зовнішньої реклами - сіті - лайт розміром 1,2*1,8 м. за адресою: м. Маріуполь, просп. Нахімова (перехрестя з вул. Чорноморською за схемою № 1249); визнати протиправними дії Головного управління містобудування і архітектури Маріупольської міської ради по демонтажу (зміні місця розміщення) лайтбоксу розміром 1,2*1,8 м., належного ПП "Агро-Бізнес", розташованого за адресою, визначеною у Паспорті розміщення елементу зовнішнього художнього оформлення, виданого 23.04.2008 року; зобов`язати Головне управління містобудування і архітектури Маріупольської міської ради за власний рахунок відновити демонтований лайтбокс розміром 1,2*1,8 м. належного ПП "Агро-Бізнес", шляхом його розміщення за адресою, визначеною у Паспорті розміщення елементу зовнішнього художнього оформлення, виданого 23.04.2008 року.

В обгрунтування позовних вимог зазначив, що на підставі Паспорта розміщення елемента зовнішнього художнього оформлення (далі по тексту - Паспорт), у 2008 році встановив Покажчик "Парк-Готель", розташований за адресою: м. Маріуполь, пр. Нахімова, 37. Встановлений Позивачем покажчик відповідав критеріям, зазначеним у Паспорті. А саме: він був встановлений у формі двостороннього лайтбоксу розміром 1,2 х 1,8. На ньому містилася інформація щодо діяльності "Парк-Готелю": стрілка-покажчик напрямку знаходження "Парк-Готель", назву послуг, часу роботи та способів зв`язку. Іншої інформації лайтбокс не містив. 14 листопада 2018 року Позивач встановив відсутність покажчика за місцем розміщення, як в подальшому стало відомо позивачу, покажчик було демонтовано Головним управлінням містобудування і архітектури Маріупольської міської ради. 18.01.2019 року позивач на своє звернення отримав відповідь відповідача (вих. №30.9-370/2-30.1 від 14.01.2019р.), в якій зазначалося, що на перетині пр. Нахімова та вул. Чорноморська в 2015 році був виявлений незаконно встановлений сітілайт, на якому була відсутня табличка щодо власника і відмінна від конструкції на яку був виданий паспорт. Сітілайт-покажчик "Парк-Готель" був демонтований на підставі Наказу та згідно п.2.8. Порядку демонтажу, обліку та зберігання спеціальних конструкцій зовнішньої реклами на території м. Маріуполя, затвердженого рішенням виконкому міської ради від 16.03.2011 року за № 95 як самовільно встановлений. Позивач зауважує, що спірний лайтбокс не є "конструкцією зовнішньої реклами", а є елементом художнього оформлення, як зазначено в паспорті. Зміст та форма спірного лайтбоксу не відповідає терміну "реклама", а в розумінні ст. 21 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" є малою архітектурною формою. Спірний наказ не містить строків проведення демонтажу, не вручався та не висилався позивачу.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 30 вересня 2019 року позов Приватного підприємства "Агро-Бізнес" задоволено. Визнано протиправним та скасовано наказ Начальника Головного управління містобудування і архітектури Маріупольської міської ради від 11.08.2015 року № 47 "Про демонтаж самовільно встановлених спеціальних конструкцій зовнішньої реклами, власники якої не встановлені" в частині зобов`язання комунального комерційного підприємства "Маріупольтепломережа" демонтувати самовільно встановлену спеціальну конструкцію зовнішньої реклами - сіті - лайт розміром 1,2*1,8 м. за адресою: м. Маріуполь, просп. Нахімова (перехрестя з вул. Чорноморською за схемою № 1249). Визнано протиправними дії Головного управління містобудування і архітектури Маріупольської міської ради по демонтажу (зміні місця розміщення) лайтбоксу розміром 1,2*1,8 м., належного ПП "Агро-Бізнес", розташованого за адресою, визначеною у Паспорті розміщення елементу зовнішнього художнього оформлення, виданого 23.04.2008 року. Зобов`язано Головне управління містобудування і архітектури Маріупольської міської ради за власний рахунок відновити демонтований лайтбокс розміром 1,2*1,8 м. належного ПП "Агро-Бізнес", шляхом його розміщення за адресою, визначеною у Паспорті розміщення елементу зовнішнього художнього оформлення, виданого 23.04.2008 року.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, не доведеність обставин, що мають суттєве значення для вирішення справи, які суд визнав встановленими. Відповідач зазначив, що судом не прийнято до уваги те, що відповідно до фото знімку та ескізу покажчика, які маються у паспорті на покажчик ПП "Агро-Бізнес" та є його невід`ємлимою частиною, елемент зовнішнього художнього оформлення покажчик ПП "Агро-Бізнес" значно відрізняється від спеціальної конструкції зовнішньої реклами, яку було демонтовано. Зазначає, що паспорт дійсний при наявності ескізів, які узгоджені в ГУАМ. Зміна художнього вигляду, розмірів, матеріалів тощо без спеціального узгодження в ГУАМ забороняється. Наголошує на тому, що зв`язок між самовільно встановленими спеціальними конструкціями зовнішньої реклами власники, яких не встановлені, які було демонтовано та елементом зовнішнього художнього оформлення покажчик, згідно паспорту № 77/2008, який належить ПП "Агро-Бізнес" відсутній. Звертає увагу суду, що позивачем не надано жодного доказу на підтвердження того, що елемент зовнішнього художнього оформлення покажчик, згідно паспорту №77/2008, власником якого є ПП «Агро-Бізнес», за вказаною адресою було демонтовано відповідачем. Суд не прийняв до уваги, що будь-яке рішення Маріупольської міської ради втрачають чинність лише за умови прийняття нового рішення відповідним органом або за рішенням суду.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що Приватне підприємство «Агро-Бізнес» є юридичною особою, зареєстроване за № 30432602, місцезнаходження: 87515, Донецька обл., м. Маріуполь, в. Пушкіна, б. 92, кв. 2 (т. 1 а.с. 8).

Відповідно паспорту розміщення елемента зовнішнього художнього оформлення від 23.04.2008 року, двосторонній лайтбокс (1,2 *1,8) розташований на пр. Нахімова, 37. Замовник - ПП "Агро-бізнес". В паспорті наявне фотозображення лайтбоксу. Згідно архітектурно-художнього завдання, паспорт дійсний при наявності ескізів, які узгоджені в ГУАМ. Зміна художнього вигляду, розмірів, матеріалів тощо без спеціального узгодження в ГУАМ забороняється. Розміщення елемента зовнішнього художнього оформлення узгоджено (т. 1 а.с. 10-15).

Згідно Наказу Начальника Головного управління містобудування і архітектури від 11.08.2015 року № 47 "Про демонтаж самовільно встановлених спеціальних конструкцій зовнішньої реклами власники яких не встановлені", в результаті перевірки дотримання порядку розміщення спеціальних конструкцій зовнішньої реклами на території міста Маріуполя встановлено факт порушення п. 3 Типових правил розміщення зовнішньої реклами, затверджених постановою КМУ від 29.12.2003 року № 2067, розміщення спеціальних конструкцій зовнішньої реклами без відповідного дозволу. У зв`язку з чим, на підставі у тому числі п. 45 Типових правил розміщення зовнішньої реклами, затверджених постановою КМУ від 29.12.2003 року № 2067, п. 2.1.5 Порядку демонтажу, обліку і зберігання спеціальних конструкцій зовнішньої реклами на території м. Маріуполя, затвердженого рішенням виконавчого комітету Маріупольської міської ради від 16.03.2011 № 95, наказано комунальному комерційному підприємству "Маріупольтепломережа" демонтувати самовільно встановлені спеціальні конструкції зовнішньої реклами - сітілайти за певною адресою (т. 1 а.с. 70).

29.11.2018 позивач листом за № 21 звернувся до начальника управління Маріупольської міської ради з проханням відновити на місце незаконно знесений 14.11.2018 року за дорученням Управління архітектури сітілайт-покажчик «Пакр-Отель», що був установлений за адресою: м. Маріуполь, пр. Нахімова, 37, згідно Паспорту, виданого Головним управлінням архітектури та містобудівництва Маріупольської міської ради 23.04.2008 року (т. 1 а.с. 66).

Листом від 14.01.2019 року № 30.9-37012-30.1 позивачу було роз`яснено, що на перетині пр. Нахімова та вул. Чорноморська в 2015 році був виявлений незаконно встановлений сітілайт, на якому була відсутня табличка із зазначенням власника та відмінна від конструкції, на яку було видано паспорт розміщення елемента зовнішнього художнього оформлення - покажчик. Головним управлінням містобудування та архітектури був підготовлений наказ на демонтаж самовільно встановленої спеціальної конструкції зовнішньої реклами, згідно п 2.8 Порядку демонтажу, обліку та зберігання спеціальних конструкцій зовнішньої реклами на території м. Маріуполя, затвердженого рішенням виконавчого комітету від 16.03.11 № 95. Робочий орган приймає рішення про демонтаж спеціальних конструкцій зовнішньої реклами: в разі самовільно встановлених, припис не видається (т. 1 а.с. 19).

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у процесі виробництва, розповсюдження та споживання реклами регулюються Законом України «Про рекламу».

Так, згідно ч. 1 ст. 16 Закону України «Про рекламу», контроль за дотриманням законодавства України про рекламу здійснюють у межах своїх повноважень: центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів - щодо захисту прав споживачів реклами; Антимонопольний комітет України - щодо дотримання законодавства про захист економічної конкуренції; Національна рада України з питань телебачення і радіомовлення - щодо телерадіоорганізацій усіх форм власності; центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну фінансову політику - щодо реклами державних цінних паперів; Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку - щодо реклами на фондовому ринку; центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сферах будівництва, архітектури - щодо спорудження житлового будинку; центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного нагляду та контролю за дотриманням законодавства про зайнятість населення, - щодо реклами про вакансії (прийом на роботу).

Як передбачено преамбулою Закону України «Про місцеве самоврядування», цей Закон відповідно до Конституції України визначає систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування.

Як вірно зазначив суд першої інстанції, повноваження щодо здійснення контролю в контексті спірних правовідносин відсутні в ст. 25, 26 Закону України «Про місцеве самоврядування».

Пунктом 46 Типових правил розміщення зовнішньої реклами, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2003 р. № 2067, у разі порушення порядку розповсюдження та розміщення реклами уповноважена особа органу, який здійснює контроль за додержанням цих Правил, звертається до розповсюджувача зовнішньої реклами з вимогою усунення порушень у визначений строк. У разі невиконання цієї вимоги орган, який здійснює контроль, подає інформацію спеціально уповноваженому органу виконавчої влади у сфері захисту прав споживачів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Аналогічний порядок усунення порушень закону передбачений і п.9.2 Положення про порядок розміщення зовнішньої реклами на території м. Маріуполя, затвердженого рішенням виконкому Маріупольської м/ради від 22.03.2017 № 46, відповідно до якого, у разі порушення вимог цього Положення органи, зазначені у п. 9.1. (головне управління містобудування і архітектури міської ради тощо), звертаються до розповсюджувача зовнішньої реклами з вимогою про усунення порушень у визначений термін. У разі невиконання цієї вимоги вказані органи вносять подання спеціально уповноваженому органу у сфері захисту прав споживачів у встановленому законодавством порядку.

Як встановлено судом першої інстанції та не спростовано під час апеляційного розгляду, відповідач не надав доказів внесення подання спеціально уповноваженому органу у сфері захисту прав споживачів у встановленому законодавством порядку.

Як свідчать матеріали справи, підставою для прийняття наказу № 47 від 11.08.2015 року щодо демонтажу самовільно встановлених спеціальних конструкцій зовнішньої реклами власники яких не встановлені, зазначено порушення п. 3 Типових правил розміщення зовнішньої реклами, затверджених постановою КМУ від 29.12.2003 року №2067 (далі- Типові правила) (т.1 а.с. 70).

Відповідно п. 1 Типових правил, ці Правила регулюють відносини, що виникають у зв`язку з розміщенням зовнішньої реклами у населених пунктах, та визначають порядок надання дозволів на розміщення такої реклами.

За змістом п. 3 Типових правил, зовнішня реклама розміщується на підставі дозволів та у порядку, встановленому виконавчими органами сільських, селищних, міських рад відповідно до цих Правил. Видача (відмова у видачі, переоформлення, видача дубліката, анулювання) дозволу на розміщення зовнішньої реклами здійснюється відповідно до Закону України "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності". Справляння плати за видачу зазначених дозволів виконавчими органами сільських, селищних, міських рад забороняється.

Отже, згідно позиції відповідача, спірні правовідносини виникли саме через порушення позивачем порядку, встановленому виконавчими органами сільських, селищних, міських рад відповідно до цих Правил, а саме: сітілайт, виявлений спеціалістами у 2015 році значно відрізнявся від сітілайта ПП "Агро-бізнес" та не містить таблички із зазначенням власника.

Дійсно, примітка в Паспорті лайтбоксу містить застереження, що зміна художнього вигляду, розмірів, матеріалів тощо без узгодження в ГУАМ забороняється. Паспорт дійсний при наявності ескізів, які узгоджені в ГУАМ. При цьому, паспорт містить інформацію щодо характеристики елемента зовнішнього художнього оформлення, габаритних розмірів, конструктивного рішення, матеріалу.

Апелянт стверджує, що "сітілайт, виявлений спеціалістами у 2015 році значно відрізнявся від сітілайта ПП "Агро-бізнес", проте така позиція відповідача не відображає порушення тих характеристик, що наявні в Паспорті.

Відповідач посилається на те, що за результатами перевірки було виявлено незаконно встановлений сітілайт, на якому була відсутня табличка із зазначенням власника, що не підтверджується жодним посиланням на нормативно-правовий акт. Крім цього згідно фото зображенню сітілайту, наявному в матеріалах Паспорту, така таблична була відсутня і станом на момент видачі такого паспорту (2008 рік).

Суд апеляційної інстанції приймає до уваги доводи відповідача стосовно рішення виконавчого комітету Маріупольської міської ради № 95 від 16.03.2011. Відповідно до офіційного сайту Маріупольської міської ради зазначене рішення «Про затвердження Порядку демонтажу, обліку і зберігання спеціальних конструкцій зовнішньої реклами на території м. Маріуполя у новій редакції» значиться у переліку діючих регуляторних актів.

При цьому, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що позиція відповідача з приводу не встановлення власника сітілайту, є неприйнятною: замовник сітілайту, а також його юридична адреса та номер телефону, зазначений у Паспорті від 2008 року, що видавався відповідачем. Як вірно зазначив суд, відповідач мав можливість попередити замовника сітілайту про порушення шляхом розміщення відповідного оголошення у ЗМІ, накліювання на сітілайт припису тощо, проте не реалізував її. Доказів, що відповідачем було зателефоновано за номером, який було вказано на покажчику, де повідомили, що не знають, хто є власником даного покажчика, суду не надано.

Щодо посилання відповідача на п.п. 7.17, 7.18 рішення виконавчого комітету Маріупольської міської ради від 15.06.2011 № 178 "Про затвердження Положення про порядок розміщення зовнішньої реклами та елементів зовнішнього художнього оформлення на території м. Маріуполя", суд першої інстанції вірно зазначив, що Паспорт розміщення елемента зовнішнього художнього оформлення від 23.04.2008 року виданий безстроково. А тому сітілайт, встановлений у відповідному місці не може вважатися встановленим самовільно. Доказів щодо анулювання дозволу на розміщення реклами або припинення дії такого дозволу через сплив строку його дії матеріали справи не містять.

Крім цього, відповідно до п.2.12 Порядку демонтажу, обліку і зберігання спеціальних конструкцій зовнішньої реклами на території м. Маріуполя, затвердженого рішенням виконкому Маріупольської міської ради від 16.03.2011 № 95 у термін, який не повинен перевищувати 5 робочих днів, робочий орган направляє рішення про демонтаж спеціальних конструкцій зовнішньої реклами розповсюджувачу реклами рекомендованим поштовим відправленням або вручає під його особистий підпис. І лише у випадку, якщо розповсюджувач реклами не демонтує спеціальні конструкції зовнішньої реклами у встановлений у наказі термін, роботи по демонтажу проводяться робочим органом. При цьому, наказ № 47 від 11.08.2015 не містить інформації про строки проведення демонтажу, копія наказу Позивачу не направлялася та не вручалася, що не спростовано доводами апелянта.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що наказ Начальника Головного управління містобудування і архітектури Маріупольської міської ради від 11.08.2015 року № 47 "Про демонтаж самовільно встановлених спеціальних конструкцій зовнішньої реклами, власники якої не встановлені" в частині зобов`язання комунального комерційного підприємства «Маріупольтепломережа» демонтувати самовільно встановлену спеціальну конструкцію зовнішньої реклами - сіті - лайт розміром 1,2*1,8 м. за адресою: м. Маріуполь, просп. Нахімова (перехрестя з вул. Чорноморською за схемою №1249) є протиправним та підлягає скасуванню та як наслідок дії Головного управління містобудування і архітектури Маріупольської міської ради по демонтажу (зміні місця розміщення) лайтбоксу розміром 1,2*1,8 м., належного ПП "Агро-Бізнес", розташованого за адресою, визначеною у Паспорті розміщення елементу зовнішнього художнього оформлення, виданого 23.04.2008 року є протиправними.

Щодо зобов`язання Головне управління містобудування і архітектури Маріупольської міської ради за власний рахунок відновити демонтований лайтбокс розміром 1,2*1,8 м. належного ПП "Агро-Бізнес", шляхом його розміщення за адресою, визначеною у Паспорті розміщення елементу зовнішнього художнього оформлення, виданого 23.04.2008 року, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю. Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З огляду на викладене, колегія суддів також погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно того, що з метою належного та достатнього способу захисту прав ПП "Агро-бізнес", необхідно зобов`язати Головне управління містобудування і архітектури Маріупольської міської ради за власний рахунок відновити демонтований лайтбокс розміром 1,2*1,8 м. належного ПП "Агро-Бізнес", шляхом його розміщення за адресою, визначеною у Паспорті розміщення елементу зовнішнього художнього оформлення, виданого 23.04.2008 року.

У відповідності до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В апеляційній скарзі відповідач зазначає, що за текстом рішення йдеться мова про скасування рішення Білозерської міської ради від 25.04.2019 № 7/57-7, яке не має ніякого відношення до даної справи, на що слід зазначити, що виправлення описок у судовому рішенні, передбачено ст. 253 Кодексу адміністративного судочинства України, що дає право заінтересованим особам звернутися із заявою про виправлення описок.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на наведене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв`язку з викладеним доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління містобудування і архітектури Маріупольської міської ради залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 30 вересня 2019 року у справі № 200/2859/19-а - залишити без змін.

Повний текст постанови складений 23 грудня 2019 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Л.В. Ястребова

Судді: І.В. Геращенко

Е.Г. Казначеєв