Справа № 440/3481/19
Суддя: Старосуд М.І.
Дата ухвалення: 2019-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2019 р.Справа № 440/3481/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Старосуда М.І.,

Суддів: Макаренко Я.М. , Мінаєвої О.М. ,

при секретарі судового засідання Лисенко К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 23.10.2019 року, головуючий суддя І інстанції: С.С. Сич, м. Полтава, повний текст складено 23.10.19 року по справі № 440/3481/19

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

16 вересня 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Кременчуцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про визнання протиправним та скасування рішення Кременчуцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області №4477/06-14 від 12.03.2019 та зобов`язання Кременчуцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 , починаючи з 02.04.2017, у розмірі відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", застосувавши коефіцієнт заробітної плати позивача, показника середньої заробітної плати за три роки до 2017 року, з проведенням перерахунку, відповідно до вимог діючого законодавства та щоквартального підвищення розміру пенсії, починаючи з 02.04.2017, з проведенням індексації і компенсацією втрати частини доходів на усі несвоєчасно нараховані суми позивачу, починаючи з 02.04.2017 до їх фактичної виплати з дотриманням норм Закону про те, що пенсія позивача не може бути меншою за мінімум, встановлений Законом.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 23.10.2019 року провадження у справі закрито.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі позивач просив ухвалу суду першої інстанції скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, що призвело, на його думку, до неправильного вирішення питання, оскільки спір у даній справі № 440/3481/19 не є тотожним, тому, що був предметом розгляду у справі № 816/953/18.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Приймаючи ухвалу про закриття провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що спір у даній справі № 440/3481/19 є тотожним, тому, що був предметом розгляду у справі № 816/953/18, виник між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, але на стадії виконання судового рішення.

Апеляційний суд не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, вважає його передчасним, з огляду на наступне.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 238 КАС України встановлено, що суд закриває провадження у справі якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

З аналізу наведених вище правових положень КАС України можна прийти до висновку, що законодавцем з метою недопущення можливості ухвалення декількох судових рішень у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав встановлено певні правові обмеження у разі виявлення судом тотожних справ, які перебували на розгляді у цьому або іншому суді.

Разом з цим, закриття провадження у справі за вказаних обставин можлива лише при наявності таких умов у їх сукупності: спір у справі повинен бути між тими самими сторонами; спір у справі повинен бути з одним і тим же предметом та з тих самих підстав; наявність судового рішення, що набрало законної сили.

Відсутність хоча б однієї з названих ознак виключає можливість закриття провадження за заявленим позовом.

З матеріалів справи вбачається, що 23.03.2018 ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Кременчуцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області, в якій просив: зобов`язати Кременчуцьке об`єднане УПФУ Полтавської області провести поновлення та виплату пенсії за віком ОСОБА_1 з 07.10.2009 шляхом призначення її знову, відповідно до норм Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", в розмірі не меншому за прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, на підставі документів, що знаходяться в пенсійній справі, з проведенням індексації і компенсацією втрати частини доходів.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 19 червня 2018 року по справі №816/953/18 /а.с. 52-59/, яке залишено без змін постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 16 жовтня 2018 року /а.с. 62-67/, позовні вимоги ОСОБА_1 до Кременчуцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про зобов`язання провести поновлення та виплату пенсії за віком ОСОБА_1 шляхом призначення її знову, відповідно до норм Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", в розмірі не меншому за прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, на підставі документів, що знаходяться в пенсійній справі, з проведенням індексації і компенсацією втрати частини доходів, за період з 07.10.2009 по 01.04.2017 - залишено без розгляду.

Адміністративний позов ОСОБА_1 (до Кременчуцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Кременчуцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області від 13 вересня 2017 року №261 про відмову ОСОБА_1 в поновлені пенсії за віком.

Зобов`язано Кременчуцьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області провести поновлення та виплату пенсії за віком ОСОБА_1 з 02.04.2017 шляхом призначення її знову, відповідно до норм Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з проведенням індексації і компенсації втрат частини доходів.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В той же час, колегією суддів встановлено, що в обґрунтування позовних вимог у справі № 440/3481/19 позивачем наведені інші (відмінні) підстави позову, з огляду на наступне.

Так, підстави адміністративного позову - це фактичні та юридичні обставини публічно-правового спору, які обґрунтовують можливість подання такого позову, це факти, які відповідно до норм матеріального права вказують на наявність (відсутність) між позивачем та відповідачем спірних правовідносин. Відтак, для встановлення тотожності підстав позову визначальне значення має коло обставин та фактів, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги. Не є зміною підстав адміністративного позову викладення одних і тих же обставин, але в іншій стилістичній формі або із зазначенням обставин, які були відомі заявникові під час подання ним первісної заяви, але були названі ним інакше.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 09 жовтня 2018 року у справі № 809/487/18.

Так, у справі № 816/953/18 позивач просив поновити пенсію.

Натомість, у даній справі спір виник у зв`язку із оскарженням рішення стосовно розміру його поновленої пенсії.

Таким чином, суд першої інстанції, закриваючи провадження у справі, дійшов помилкового висновку про існування у провадженні цього або іншого суду справи про спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Так, Європейський суд з прав людини вказує, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

У справі Bellet v. France Суд зазначив, що «стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».

З огляду на викладене, суд першої інстанції зробив необґрунтований висновок про наявність підстав для закриття провадження у справі.

За наведених обставин апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання про можливість розгляду справи по суті заявлених вимог, що відповідно до повноважень суду апеляційної інстанції, наданих статтею 320 Кодексу адміністративного судочинства України, є підставою для скасування оскаржуваної ухвали та направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись статтями 308, 310, 312, 313, 320, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 23.10.2019 року по справі № 440/3481/19 скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя (підпис)М.І. Старосуд
Судді(підпис) (підпис) Я.М. Макаренко О.М. Мінаєва
Повний текст постанови складено 23.12.2019 року