Справа № 809/34/17
Суддя: Грицюк П.П.
Дата ухвалення: 2019-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"24" грудня 2019 р. Справа № 809/34/17
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:
Судді Грицюка П.П.
за участі секретаря судового засідання Ткачука І.М.,
представника відповідача - Юрчука Ю.В.,
Провадження в даній адміністративній справі відкрито ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 05.01.2017.
06.02.2017 постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду, що залишена без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 30.03.2017, у задоволенні позову відмовлено (том 1 а.с. 219-224, 249-255).
Постановою Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 19.06.2018 касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06.02.2017 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 30.03.2017 скасовано та направлено справу на новий розгляд до суду першої інстанції (том 2 а.с. 86-96).
06.08.2018 дана справа повернулась до Івано-Франківського окружного адміністративного суду на новий розгляд (том 2 а.с. 99).
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 10.01.2019 позов ОСОБА_1 - задоволено. Скасовано податкове повідомлення-рішення Калуської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області за № від 28.12.2016 в частині збільшення суми грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується за результатами річного декларування на суму 62962 гривні та за штрафними санкціями на суму 15740,50 гривень, а всього на суму 78702,5 гривень. Стягнено за рахунок бюджетних асигнувань Калуської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 788 гривень (том 2 а.с. 256-266).

08.07.2019 постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду, апеляційну скаргу Калуської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Івано-Франківській області залишено без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 10 січня 2019 у справі № 809/34/17 без змін (том 3 а.с. 75-81).

18.07.2019 фізична особа-підприємець ОСОБА_1 подала заяву про винесення додаткового рішення у справі № 809/34/17, просила вирішити питання про стягнення судового збору з відповідача за подання апеляційної та касаційної скарг.

Ухвалою від 17.10.2019 Івано-Франківського окружного адміністративного суду у винесенні додаткового судового рішення за заявою ОСОБА_1 , у справі № 809/34/17 - відмовлено (том 3 а.с. 120-122).

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 02.12.2019 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду про відмову в ухваленні додаткового судового рішення від 17.10.2019 у справі № 809/34/17 скасовано і направлено справу на продовження розгляду до суду першої інстанції (том 3 а.с. 150-153).

На адресу Івано-Франківського окружного адміністративного суду адміністративна справа № 809/34/17 надійшла 18.12.2019.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.12.2019, справу № 809/34/17 розподілено для розгляду судді Грицюку П.П. (том 3 а.с. 168).

Судом встановлено, що 18.07.2019 фізична особа-підприємець ОСОБА_1 подала заяву про винесення додаткового рішення у справі № 809/34/17, просила вирішити питання про стягнення судового збору з відповідача за подання апеляційної та касаційної скарг (том 3 а.с. 86-87).

В судове засідання позивач та третя особа не з`явились хоча про дату, час та місце розгляду заяви повідомлялись належним чином.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив щодо задоволення заяви ОСОБА_1 про повернення судового збору за подання апеляційної та касаційної скарг.

Відповідно до частини 1 статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Вказаний перелік правових підстав, за наявності яких суд може постановити додаткове рішення є вичерпним.

Частиною 3 статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Частиною 1 статті 132 КАС України встановлено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

При цьому, суд констатує, що в Постанові Восьмого апеляційного адміністративного суду від 02.12.2019 суд прийшов до такого висновку, що «питання розподілу судових витрат регламентоване статтею 139 КАС України, частина 6 якої вказує, що, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат. Таким чином, відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Аналізуючи положення статті 139 КАС України, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що вирішення питання розподілу судових витрат здійснюється під час прийняття рішення, яким завершується розгляд справи судом першої інстанції, тоді як право суду апеляційної чи касаційної інстанції на зміну цього розподілу виникає у зв`язку із зміною судового рішення або ухвалення нового по суті позовних вимог. Завершенням розгляду справи є вирішення спору по суті судом першої, апеляційної або касаційної інстанції.

В свою чергу, судове рішення про направлення справи на новий розгляд не є рішенням, прийнятим на користь однієї із сторін у справі, оскільки передбачає повторну передачу справи до суду відповідної інстанції для нового розгляду по суті. У випадках передачі справи на новий розгляд розподіл судового збору у справі, в тому числі й сплаченого за подання апеляційної та касаційної скарг, здійснює адміністративний суд, який приймає рішення за результатами нового розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат. Таким чином, судом, що ухвалив судове рішення в аспекті порушеного заявником клопотання є суд першої інстанції, саме до його компетенції, відповідно до положень статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України належить вирішення питань щодо розподілу судових витрат, до яких належить і судовий збір».

Отже, з матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 сплатила 867,00 грн судового збору за подання апеляційної скарги відповідно до квитанції №ПН21979 від 22.02.2017 та 945,16 грн судового збору за подання касаційної скарги відповідно до квитанції №ПН43131 від 12.04.2017, які підлягають розподілу (том 1 а.с. 236, том 2 а.с. 8).

При прийнятті ухвали Львівським апеляційним судом від 30.03.2017 та постановою Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 19.06.2018 не вирішено питання про розподіл даних судових витрат.

Відповідно до частини 6 статті 139 КАС України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Аналіз наведеної норми дає підстави для висновку, що законодавець уповноважує, зокрема, суд касаційної інстанції у разі зміни судового рішення або ухвалення нового відповідно змінити розподіл судових витрат з урахуванням нових результатів вирішення справи.

Порядок вирішення питання щодо розподілу судових витрат визначений статтею 143 КАС України.

Враховуючи те, що постановою Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 19.06.2018 касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06.02.2017 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 30.03.2017 скасовано та направлено справу на новий розгляд до суду першої інстанції, при розгляді питання щодо визначення грошового розміру судових витрат, які повинні бути компенсовані позивачу у справі, суд розглядає з урахуванням результатів її вирішення.

Отже, рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 10.01.2019 позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 у справі №809/34/17 задоволено.

Частиною 1 статті 139 КАС України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Поряд з цим, судом встановлено, що судовий збір за подання апеляційної та касаційної скарг сплачений позивачем у більшому розмірі.

Так, з врахуванням розміру позовних вимог (78702 грн), прожиткового мінімуму для працездатних осіб визначених Законом України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" (1600 грн), ставок встановлених Законом України "Про судовий збір" (110 відсотків за подання апеляційної скарги та 120 відсотків за подання касаційної скарги) судовий збір за подання позивачем апеляційної скарги повинен був становити 865,72 грн (сплачено 867,00 грн), судовий збір за подання позивачем касаційної скарги повинен був становити 944,42 грн (сплачено 945,16 грн).

Відтак, підлягають стягненню з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача понесені ним судові витрати по оплаті судового збору в загальному розмірі 1810,14 грн, а саме 865,72 грн - судового збору за подання апеляційної скарги відповідно до квитанції №ПН21979 від 22.02.2017 та 944,42 грн - судового збору за подання касаційної скарги відповідно до квитанції №ПН43131 від 12.04.2017.

Таким чином, позивачем судовий збір сплачено в більшому розмірі, а саме за подання апеляційної скарги - 1,28 грн, за подання касаційної скарги - 0,74 грн, що в загальній сумі становить 2,02 грн.

Вирішуючи питання щодо повернення судового збору, суд зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 132 КАС України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Таким законом є Закон України "Про судовий збір", п. 1 ч. 1 ст. 7 якого визначено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Оскільки, за подання апеляційної та касаційної скарг судовий збір в сумі 2,02 грн, позивачем сплачено надміру, а тому наявні підстави для повернення позивачу вказаної суми сплаченого судового збору з Державного бюджету України.

На підставі статті 124 Конституції України, керуючись статтями 139, 143, 241, 243, 248, 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Заяву позивача про ухвалення додаткового рішення від 18.07.2019 - задовольнити.

Стягнути з Калуської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області () за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ), сплачений судовий збір в загальному розмірі 1810 (тисячу вісімсот десять) гривень 14 копійок.

Повернути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) сплачену суму судового збору у розмірі 2 (дві) гривні 02 копійки.

Додаткове рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Учасник справи, якому повне додаткове рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження додаткового рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного додаткового рішення суду.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя /підпис/ Грицюк П.П.