Справа № 496/3012/19
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2019-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2019 р.м.ОдесаСправа № 496/3012/19

Головуючий в 1 інстанції: Буран В.М.

Дата і місце ухвалення: 02.10.2019р., м. Біляївка

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого - судді : Бойка А.В.,

суддів: Єщенка О.В.,

Федусика А.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу заступника командира Батальйону патрульної поліції у місті Біла Церква Управління патрульної поліції у Київській області капітана поліції Лагути Павла Андрійовича на рішення Біляївського районного суду Одеської області від 02 жовтня 2019 року по справі за позовом ОСОБА_1 до заступника командира Батальйону патрульної поліції у місті Біла Церква Управління патрульної поліції у Київській області капітана поліції Лагути Павла Андрійовича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В :

12.08.2019 року ОСОБА_1 звернувся до Біляївського районного суду Одеської області з позовом до заступника командира Батальйону патрульної поліції у місті Біла Церква Управління патрульної поліції у Київській області капітана поліції Лагути Павла Андрійовича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії НК №008679 від 08.07.2019 року, якою на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн. за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 126 КУпАП.

Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 02 жовтня 2019 року позов задоволено частково.

Визнано протиправною та скасовано постанову про притягнення до адміністративної відповідальності НК №008679 від 08.07.2019 року. Провадження у адміністративній справі закрито у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, 18.11.2019 року заступник командира Батальйону патрульної поліції у місті Біла Церква Управління патрульної поліції у Київській області капітан поліції Лагута Павло Андрійович подав апеляційну скаргу, обґрунтовану посиланням на не правильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

В своїй скарзі апелянт зазначає, що при вирішенні спору судом першої інстанції не надано належної правової оцінки доводам відповідача, що вина позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, є доведеною. При цьому, приписи вказаної норми є імперативними та не пред`явлення до перевірки документів, зазначених у пункті 2.1 Правил дорожнього руху, є самостійним складом адміністративного правопорушення.

Також, апелянт посилається на те, що підставою для зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 було виявлення порушення правил руху по смугам. Під час розгляду справи про адміністративні правопорушення, які віднесені до компетенції одного органу, особа притягується до адміністративної відповідальності за більш серйозне порушення, у даному випадку за ч.1 ст.126 КУпАП. А відтак, висновок суду першої інстанції про те, що відносно позивача не виносилась постанова про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення п.11.5 Правил дорожнього руху, що стало підставою для зупинки транспортного засобу позивача, є необґрунтованим.

У зв`язку з викладеним, в апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення Біляївського районного суду Одеської області від 02 жовтня 2019 року та прийняття нового - про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 .

Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п.2 ч.1 ст.311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи колегія суддів доходить висновку про відмову в задоволенні скарги.

Предметом спору є оскарження ОСОБА_1 постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії НК №008679 від 08.07.2019 року, якою на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн. за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 126 КУпАП.

Як слідує зі змісту спірної постанови відповідача, 08.07.2019 року о 16 год. 45 хв. ОСОБА_1 , керуючи по автодорозі М-05 Київ-Одеса 78 км. + 400 м, транспортним засобом ВМW 5181, номерний знак НОМЕР_1 , не пред`явив для перевірки посвідчення водія на законну вимогу працівника поліції, чим порушив п.2.4 Правил дорожнього руху України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КУпАП.

При зверненні з позовом до суду ОСОБА_1 свої вимоги обґрунтовував тим, що його транспортний засіб зупинено відповідачем за відсутності жодної з підстав, передбачених статтею 35 Закону України «Про Національну поліцію», у зв`язку з чим у нього не виникло обов`язку пред`явити до перевірки документи, передбачені пунктом 2.1 ПДР.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов, визнав обґрунтованими такі доводи позивача, зазначивши, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено суду наявності підстав вважати, що позивач вчинив або мав намір вчинити правопорушення, яке могло б бути підставою для вимагання працівником поліції пред`явлення документів. Також, суд першої інстанції врахував, що відносно позивача не виносилась постанова про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення п. 11.5 ПДР України, а саме: рух по крайній лівій смузі при вільній правій, що стало підставою зупинки позивача перед прийняттям оскаржуваної постанови.

Надаючи правову оцінку таким висновкам суду першої інстанції колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно ст.ст. 14, 16 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року (далі ПДР) визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно п.2.1 ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - технічний талон).

Згідно п.2.4 ПДР на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: пред`явити для перевірки документи, зазначені в п.2.1; дати можливість перевірити номери агрегатів і комплектність транспортного засобу; дати можливість оглянути транспортний засіб відповідно до законодавства за наявності на те законних підстав, у тому числі провести з використанням спеціальних пристроїв (приладів) перевірку технічного стану транспортних засобів, які відповідно до законодавства підлягають обов`язковому технічному контролю.

З аналізу вказаних норм слідує, що обов`язком водія транспортного засобу є мати в наявності при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб та на вимогу поліцейського пред`являти їх для перевірки.

Частиною 1 статті 126 КУпАП встановлено, що керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктом 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Відповідно п.2 ч.1 ст.32 Закон України «Про Національну поліцію» поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення (одна із вичерпного переліку підстав).

Статтею 35 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено випадки у яких поліцейський може зупиняти транспортні засоби.

При цьому, у разі зупинення транспортного засобу, поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної вищезазначеній статті.

Зі змісту зазначених правових норм вбачається, що Національна поліція України уповноважена через своїх робітників притягувати осіб до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху, в тому числі за відсутність або непред`явлення для перевірки посвідчення водія відповідної категорії та реєстраційного документа на транспортний засіб

При цьому, для зупинки транспортного засобу мають бути визначені законодавством підстави, які задокументовано у встановленому порядку.

Як стверджує апелянт, підставою для зупинення транспортного засобу ВМW 5181, номерний знак НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 , став висновок інспектора патрульної поліції про порушенням позивачем п.11.5 ПДР, що виразилося в тому, що позивач рухався по крайній лівій смузі при вільній правій.

При цьому, відповідачем належним чином не задокументовано факту порушення ОСОБА_1 п.11.5 ПДР.

Більше того, за вказане порушення позивача не притягнено до адміністративної відповідальності.

Таким чином, оскільки відповідачем не доведено вчинення позивачем порушення п.11.5 ПДР, таке порушення не задокументовано та не притягнено за його скоєння особу до відповідальності, тому відсутні підстави для висновку, що вимога поліцейського до водія транспортного засобу щодо пред`явлення документів, визначених п.2.1 ПДР, є обґрунтованою.

Аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 15 березня 2019 року у справі №686/11314/17.

Колегія суддів не приймає до уваги посилання апелянта на правові висновки, викладені в постанові Верховного Суду від 25.09.2019 року по справі №127/19283/17, оскільки у справі, яка переглядалася судом касаційної інстанції, інспектором патрульної поліції зафіксовано не тільки не пред`явлення на вимогу працівника поліції посвідчення водія відповідної категорії, а й не виконання особою, відносно якої винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності, вимог дорожнього знаку «Проїзд без зупинки заборонено».

Проте у даній справі, як вже зазначалось колегією суддів, будь-якого іншого порушення окрім порушення п.2.4 ПДР, відповідачем зафіксовано не було.

Інші доводи апеляційної скарги є не суттєвими, висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для її задоволення та скасування рішення Біляївського районного суду Одеської області від 02 жовтня 2019 року колегія суддів не вбачає.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 272, 286, 308, 311, п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу заступника командира Батальйону патрульної поліції у місті Біла Церква Управління патрульної поліції у Київській області капітана поліції Лагути Павла Андрійовича залишити без задоволення, а рішення Біляївського районного суду Одеської області від 02 жовтня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач: А.В. Бойко

Суддя: О.В. Єщенко

Суддя: А.Г. Федусик