Справа № 200/12717/19-а
Суддя: Давиденко Т.В.
Дата ухвалення: 2019-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2019 р. Справа№200/12717/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Давиденко Т.В.

за участю представників сторін:

від відповідача - Таршилова Т.В. довір. від 14.01.2019 року № 14.14-5-1007

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративний позов

ОСОБА_1

до відповідача Торецького міського відділу державної виконавчої служби Головного

територіального управління юстиції

третя особа Акціонерне товариство Ідея Банк

про визнання протиправними дій та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Торецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції, третя особа Акціонерне товариство Ідея Банк про визнання протиправними дій по примусового виконанню виконавчого напису від 01.12.2015 року № 96, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, скасування постанови про опис та арешт майна боржника, яка винесена державним виконавцем Торецької міської державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 10.10.2019 року по ВП № 6008854.

Доводи позовної заяви обґрунтовує тим, що, як вважає позивач, приймаючи до виконання виконавчий напис та відкриваючи виконавче провадження, відповідач діяв з перевищенням повноважень та не у спосіб, визначений чинним законодавством.

Враховуючи наведене, просить адміністративний позов задовольнити у повному обсязі.

У відзиві на позовну заяву відповідач вказав на її безпідставність та зазначив, що ним правомірно вчинені дії щодо примусового виконання виконавчого напису, строки та порядок здійснення примусового виконання не порушені.

Враховуючи наведене, просить в задоволені адміністративного позову відмовити у повному обсязі.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення адміністративного позову, з підстав, викладених у відзиві.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Згідно ч. 4 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Відповідно ч. 5 ст. 250 Кодексу адміністративного судочинства України датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Враховуючи наведене, суд розглядає позовну заяву в порядку письмового провадження на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши матеріали справи, доводи адміністративного позову, відзиву, суд з`ясував наступні обставини справи.

ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_2 (а.с. 10-13).

27.07.2011 року між Публічним акціонерним товариством «Плюс Банк» (заставодержатель) та ОСОБА_1 (заставодавець) для забезпечення виконання зобов`язання за Кредитним договором від 20.06.2011 року № 910.78320 та всіма додатковими договорами до нього укладений договір застави транспортного засобу № 910.78320, за умовами якого заставодавець передав у заставу заставодержателю транспортний засіб марки SCODA, моделі OCTAVIA A5 AMBIENTE, 2011 року випуску, номер кузова НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_4 , який належить заставодацю на підставі Свідоцтва про реєстацію транспортного засобу НОМЕР_5 (а.с.38).

01.12.2015 року Приватним нотаріусом Київського міського територіального округу запропоновано звернути стягнення на предмет застави АТ «Ідея Банк», а саме транспортний засіб, що належить ОСОБА_1 , з метою погашення заборгованості (а.с. 34).

18.09.2019 року державним виконавцем Торецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції відкрите виконавче провадження згідно постанови ВП № 60088544, сторонам виконавчого провадження рекомендованими листами з повідомленнями надіслані копії постанови (а.с. 32-33).

18.09.2019 року державним виконавцем Торецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції здійснений виклик ОСОБА_1 до державного виконавця (а.с. 31).

19.09.2019 року державним виконавцем Торецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції винесена постанова про арешт та розшук майна боржника (а.с. 24-25).

10.10.2019 року державним виконавцем винесена постанова про опис та арешт майна, що належить ОСОБА_1 , а саме, транспортного засобу марки SCODA, моделі OCTAVIA A5 AMBIENTE, 2011 року випуску, номер кузова НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_4 , білого кольору.

05.11.2019 року АТ «Ідея Банк» звернулось до Торецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції з заявою, в якій повідомило, що заборгованість по боржнику ОСОБА_1 по кредитному договору від 20.06.2011 року № 910.78320 погашена 31.10.2019 року, кредит закритий, що підтверджується довідкою про відсутність кредитної заборгованості від 05.11.2019 року № 06.1/174767.

Між сторонами немає розбіжностей щодо обставин справи, встановлених судом, позивач просить задовольнити адміністративний позов, визнати протиправними дії по примусовому виконанню виконавчого напису та скасувати постанову про опис та арешт майна боржника.

Проаналізувавши встановлені обставини справи та норми законодавства України, яке регулює спірні правовідносини, суд вважає позовну заяву такою, що задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України Про державну виконавчу службу.

Згідно ст. 3 зазначеного Закону органами державної виконавчої служби є:

Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, до складу якого входить відділ примусового виконання рішень;

управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі, до складу яких входять відділи примусового виконання рішень;

районні, районні у містах, міські (міст обласного значення), міськрайонні відділи державної виконавчої служби відповідних управлінь юстиції.

Виконання рішень, перелік яких встановлено законом, покладається на державних виконавців.

Завданнями державної виконавчої служби, в розумінні статті 1 вказаного Закон, є здійснення виконання рішень судів, третейських судів та інших органів, а також посадових осіб (далі - рішень) відповідно до законів України.

Завданням державної виконавчої служби є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, передбачених законом.

Відповідно до ст. 5 Закону України Про виконавче провадження примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів.

Таким чином, відповідач у справі суб`єкт владних повноважень, на якого чинним законодавством України покладений обов`язок по примусовому виконанню виконавчих документів.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно п.3 ч.1 ст.3 Закону України "Про виконавче провадження" підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, виконавчий напис нотаріусу є виконавчим документом в розумінні зазначеної норми Закону, та, отримавши виконавчий документ, відповідач правомірно, в межах повноважень иа на підставі норм чинного законодавства, яке регулює спірні взаємовідносини, відкрив виконавче провадження, про що виніс відповідну постанову.

Відповідно до ч. 1 ст.10 Закону України "Про виконавче провадження" заходами примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;

2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;

4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;

5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису.

Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин.

Оскільки виконавчий напис у добровільному порядку позивачем не виконувався, суд вважає, що відповідач правомірно, в межах повноважень та у спосіб, визначений чинним законодавством, виніс постанову про про опис та арешт майна боржника.

Згідно ч. 1 ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд вважає, що відповідачем надані суду належні докази правомірності дій щодо примусового виконання виконавчого напису та винесення постанови про опис та арешт майна боржника, тому суд вважає позовні вимоги такими, що задоволенню не підлягають.

В розумінні ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України питання про перерозподіл судових витрат не розглядається.

На підставі викладеного, керуючись Конституцією України, Законом України Про виконавче провадження, Кодексом адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Торецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції (, юридична адреса: 85200, Донецька обл., м. Торецьк, вул. Героїв праці, 3), третя особа Акціонерне товариство Ідея Банк (, юридична адреса: 79008, Львівська обл., м. Львів, вул. Валова, 11) про визнання протиправними дій по примусового виконанню виконавчого напису від 01.12.2015 року № 96, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, скасування постанови про опис та арешт майна боржника, яка винесена державним виконавцем Торецької міської державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 10.10.2019 року по ВП № 6008854 відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду у справах, визначених ст. 287 Кодексу адміністративного судочинства України, подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо справу було розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до пп. 15.5 п. 15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя Т.В. Давиденко