Справа № 0640/4116/18
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2019-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

26 грудня 2019 року

м. Київ

справа №0640/4116/18, адміністративне провадження №К/9901/6731/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

Головуючий - Стародуб О.П.,

судді - Єзеров А.А., Кравчук В.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 30.01.2019р. (судді - Смілянець Е.С., Залімський І.Г., Сушко О.О.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

У серпні 2018р. позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив:

визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо неврахування 55% грошового забезпечення з 01.01.2016р. для перерахунку та виплати йому пенсії враховуючи зміни до чинного законодавства, на момент виникнення спірних правовідносин, а саме: на п.2 ч.1 ст.77, ст.102 Закону України "Про Національну поліцію", абз.2 п.15 Розділу 11 "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Національну поліцію", Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб";

зобов`язати відповідача провести перерахунок та виплату недоотриманої пенсії, керуючись змінами до чинного законодавства станом на 01.01.2016р., а саме: на підставі п.2 ч.1 ст.77 Закону України "Про Національну поліцію", абз.2 п.15 Розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Національну поліцію", ст.102 Закону України " Про Національну поліцію", Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" та іншими нормативно-правовими актами, з розрахунку 67% грошового забезпечення починаючи з 01.01.2016р.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що перебуває на обліку в головному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області та отримує пенсію за вислугу років в розмірі 62% грошового забезпечення. На підставі норм чинного законодавства має право на отримання 67% грошового забезпечення. Листом відповідач відмовив у проведенні перерахунку пенсії. Позивач вважає таку відмову протиправною та такою, що грубо протирічить діючому законодавству України.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 03.10.2018р. позов задоволено.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 30.01.2019р. апеляційну скаргу задоволено. Рішення суду першої інстанції скасовано та прийнято нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

З таким рішенням суду апеляційної інстанції не погодився позивач, звернувся з касаційною скаргою, у якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

В обґрунтування касаційної скарги посилається на те, що з 01.01.2016р. набув право на отримання пенсії за вислугу років в розмірі, встановленому п. «а» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», а саме 67 % відповідної суми грошового забезпечення.

У відзиві на касаційну скаргу відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог позивача.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування апеляційним судом норм матеріального та процесуального права суд приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

В ході розгляду справи по суті судами попередніх інстанцій встановлено, що позивач отримує пенсію за вислугу років на підставі Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" в розмірі 62% грошового забезпечення.

Згідно витягу з наказу від 18.11.2004 №188 о/с позивач звільнений у запас по п. «б» статті 64 через хворобу та має стаж у пільговому обчисленні 24 роки та 6 днів. (а.с. 43)

Відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією від 12.04.2013 року позивачу встановлено ІІ групу інвалідності, захворювання пов`язане з наслідками аварії ЧАЕС в період проходження служби в органах внутрішніх справ. (а.с. 19)

Згідно з свідоцтвом про хворобу №399/110 позивача визнано непридатним до військової служби в мирний час і обмежено придатним у воєнний час. (а.с. 40-41)

17.05.2018р. позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії в у розмірі 67% грошового забезпечення починаючи з 01.01.2016р. (а.с. 20)

Листом від 31.05.2018р. №Д-2733 Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області позивачу відмовлено у такому перерахунку. (а.с. 21)

Позивач, вважаючи такі дії відповідача протиправними, а свої законні права порушеними, звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, виходив з того, що на позивача, як колишнього працівника міліції поширюються пільги, компенсації і гарантії, встановлені для поліцейських.

Судом встановлено, що позивача на підставі свідоцтва про хворобу від 16.10.2004р. визнано обмежено придатним до військової служби. На підставі зазначеного свідоцтва наказом начальника УМВС України від 18.11.2004р. №188 о/с позивача звільнено з органів внутрішніх справ у запас за пунктом 64 "б" (через хворобу). Отже, позивача звільнено з органів внутрішніх справ через хворобу.

Крім того, суд виходив з того, що з урахуванням приписів статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (у редакції, чинній на момент звільнення), позивач має право на 67 процентів відповідних сум грошового забезпечення для визначення пенсії.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позову суд апеляційної інстанції виходив з того, що позивача звільнено зі служби не у відставку, а у запас у зв`язку з хворобою, то відповідно до наведених норм він не має права на призначення пенсії у розмірі 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення, яка призначається звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я.

Суд виходив з того, що посилання на те, що на момент виникнення у позивача права на перерахунок пенсії 01.01.2016 року статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" було передбачено, що пенсія за вислугу років в розмірі 55% грошового забезпечення призначається також особам, звільненим зі служби на підставі п. 2 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію», а саме через хворобу - за рішенням медичної комісії про непридатність до служби, є безпідставними, оскільки Закон України «Про Національну поліцію» набув чинності з 07.11.2015 року, тобто після звільнення позивача зі служби, не має зворотної дії в часі і ним, чи іншими законами не передбачено зміни формулювання підстав звільнення зі служби співробітників міліції, які були звільнені до набрання чинності цим законом і відповідного перерахунку пенсії.

З такими висновками суду апеляційної інстанції колегія суддів погоджується і вважає, що вони відповідають нормам матеріального та процесуального права і фактичним обставинам справи, а тому доводи наведені в касаційній скарзі, висновки суду не спростовують і є безпідставними з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

Так, відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до преамбули Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" цей Закон визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.

Частиною 4 статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" визначено, що всі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені частиною другою статті 51 цього Закону. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим зі служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Пунктом "а" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (в редакції на час призначення пенсії позивачу) визначено, що пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

Згідно з частиною 1 статті 26 Закону України "Про військову службу і військовий обов`язок" (в редакції на час виникнення спірних відносин) звільнення військовослужбовців з військової служби здійснюється: а) в запас, якщо військовослужбовці не досягли граничного віку перебування в запасі і за станом здоров`я придатні до військової служби в мирний або воєнний час; б) у відставку, якщо військовослужбовці досягли граничного віку перебування в запасі або визнані військово-лікарськими комісіями непридатними за станом здоров`я до військової служби із зняттям з військового обліку.

Відповідно до пункту 62 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 29 липня 1991 року №114, в редакції чинній на момент призначення пенсії, (далі - Положення №114), звільнення осіб рядового і начальницького складу зі служби провадиться: а) у запас Збройних Сил (з постановкою на військовий облік), якщо звільнені особи не досягли граничного віку, встановленого Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» для перебування в запасі осіб, які мають військові звання і за станом здоров`я придатні до військової служби; б) у відставку, якщо звільнені особи досягли граничного віку, встановленого Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» для перебування в запасі осіб, які мають відповідні військові звання або визнані військово-лікарськими комісіями непридатними за станом здоров`я до військової служби (із зняттям з військового обліку).

В ході розгляду справи встановлено, що позивача було звільнено в запас, а не у відставку і при звільненні зі служби позивач не був визнаний непридатним до військової служби.

Таким чином, передбачені пунктом «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» підстави для обрахунку основного розміру пенсії позивача з 55% (а не 50%) відсутні, а тому апеляційний суд обгрунтовано прийняв рішення про відмову в задоволенні позову.

Висновки щодо застосування норм матеріального права висловлені Верховним Судом у постанові від 07.11.2019р. (справа №806/1369/18) і Верховний Суд не вбачає підстав для відступу від зазначених висновків.

Крім того, за правилами статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсії перераховують у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством.

Водночас з 01.01.2016р. не відбулось підвищення чи ведення нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, а відповідно до Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015р. внесено зміни в пункт «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» розширено коло осіб, яким призначається пенсія на підставі пункту «а» статті 13 цього Закону за рахунок осіб, звільнених зі служби в поліції на підставі пунктів 2, 3 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію".

Таким чином передбачені статтею 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» підстави для перерахунку раніше призначених пенсій не настали.

Відповідно до частини 1 статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Таким чином, оскільки при ухваленні рішення апеляційний суд правильно застосував норми матеріального права, порушень норм процесуального права не допустив, тому суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а рішення суду апеляційної інстанції - без змін.

Керуючись статтями 349, 350, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,

п о с т а н о в и в :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 30.01.2019р. - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

О.П. Стародуб

А.А. Єзеров

В.М. Кравчук