Справа № 486/1617/19
Суддя: Скрипченко В.О.
Дата ухвалення: 2019-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2019 р.м.ОдесаСправа № 486/1617/19
Головуючий в 1 інстанції: Далматова Г.А.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача Скрипченка В.О.,

суддів Косцової І.П. та Осіпова Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання Цандура М.Р.,

апелянта/позивача ОСОБА_1 І ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 18 листопада 2019 року, (суддя Долматова Г.А., м. Южноукраїнськ, повний текст рішення складений 18 листопада 2019 року) по справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Южноукраїнського відділу поліції Первомайського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В:

18 вересня 2019 року ОСОБА_3 звернувся до суду з адміністративним позовом до Южноукраїнського відділу поліції Первомайського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області, у якому просив скасувати постанову серії ДПО 18 №045054 від 09.09.2019 р. про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн.

Рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 18 листопада 2019 року адміністративний позов ОСОБА_3 залишено без задоволення. Постанову про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 09 вересня 2019 року серії ДПО18 №045054 про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 122 КУпАП, у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. залишено без змін.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про задоволення позовних вимог в повному обсязі. В обґрунтування скарги апелянт/позивач зазначив, що судом першої інстанції порушені норми матеріального права, неповно з`ясовано всі обставини, що мають значення для вирішення справи, що призвело до неправильного її вирішення.

В доводах апеляційної скарги зазначається, що судом першої інстанції не було взято до уваги, що рухаючись автомобілем «DAF 95 XF» позивач був зупинений інспектором поліції, який зазначив, що він рухається у зоні дії знаку 3.3 «Рух вантажних автомобілів заборонено». Апелянт вважає, що знак 3.3 «Рух вантажних автомобілів заборонено» встановлений із порушенням, а саме не перед поворотом, а за ним. Коли апелянт під`їхав до Т подібного перехрестя, то знаку 3.3 не було, у зв`язку з чим він повернув праворуч. Продовжуючи рух позивач побачив знак, але місця для розвороту не було, а якби він здавав назад, то порушив би п.п. 10.10 ПДР України, тому ним прийняте рішення рухатися далі, а на першому перехресті звернути з вказаної дороги. Вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення.

Відповідач відзив на апеляційну скаргу не подавав.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, пояснення на неї апелянта/позивача ОСОБА_3 , вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.

Як вбачається з матеріалів справи 09.09.2019 р. начальник сектору реагування патрульної поліції, перебуваючи на маршруті автопатрулювання у м. Южноукраїнськ разом з поліцейським СРПП Гончаровим І.С. проїжджали по автодорозі Н-24 «Благовіщенське-Миколїв» 109 км та в районі малоповерхових будівель помітили вантажний автомобіль «DAF 95 XF» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який в порушення вимог ПДР рухався в зоні дії дорожнього знаку 3.3 «Рух вантажних автомобілів заборонено». Таким чином інспектори ПП дійшли висновку, що водієм даного транспортного засобу ОСОБА_3 були порушені вимоги дорожнього знаку 3.3 «Рух вантажних автомобілів заборонено», за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 122 КУпАП. В зв`язку з цим інспектором поліції відносно Нікули І.П. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 09 вересня 2019 року серії ДПО18 №045054 про притягнення його до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 122 КУпАП, у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. (а.с. 6).

Не погоджуючись з постановою про накладення адміністративного стягнення позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову суд першої інстанції виходив з того, що дії ОСОБА_3 є неправомірними та в них вбачається склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП і відповідачем правомірно притягнуто його до адміністративної відповідальності.

Однак, колегія суддів з таким висновком суду першої інстанції погодитися не може з огляду на таке.

Спірні правовідносини регулюються Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), Законом України «Про Національну поліцію», Правилами дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі - ПДР).

Згідно ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, в тому числі якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Пунктом 1.1 ПДР України визначено, що ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

У відповідності до п. 1.3 ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Пунктом 1.9 ПДР України передбачено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з п. 8.2-1 ПДР України дорожні знаки застосовуються відповідно до цих Правил і повинні відповідати вимогам національного стандарту.

Дорожні знаки повинні розміщуватися таким чином, щоб їх було добре видно учасникам дорожнього руху як у світлу, так і в темну пору доби. При цьому дорожні знаки не повинні бути закриті повністю або частково від учасників дорожнього руху будь-якими перешкодами.

Дорожні знаки повинні бути видимими на відстані не менш як 100 м за напрямком руху та розміщеними не вище 6 м над рівнем проїзної частини.

Дорожні знаки встановлюються обабіч дороги на тому її боці, що відповідає напрямку руху. Для поліпшення сприйняття дорожніх знаків вони можуть бути розміщені над проїзною частиною. Якщо дорога має більше ніж одну смугу для руху в одному напрямку, установлений обабіч дороги відповідного напрямку дорожній знак дублюється на розділювальній смузі, над проїзною частиною або на протилежному боці дороги (у разі, коли для руху в зустрічному напрямку є не більше ніж дві смуги).

Дорожні знаки розміщуються таким чином, щоб інформацію, яку вони передають, могли сприймати саме ті учасники руху, для яких вона призначена.

У пункті 33.3 ПДР України викладені Заборонні знаки, зокрема, знак 3.3 «Рух вантажних автомобілів заборонено» забороняє рух вантажних автомобілів і составів транспортних засобів з дозволеною максимальною масою понад 3,5 т (якщо на знакові не зазначена маса) або з такою, що перевищує зазначену на знакові, а також тракторів, самохідних машин і механізмів.

Не поширюється дія знака: на транспортні засоби, що обслуговують громадян чи належать громадянам, які проживають або працюють у цій зоні, а також на транспортні засоби, що обслуговують підприємства, які розташовані у позначеній зоні. У таких випадках транспортні засоби повинні в`їжджати до позначеної зони і виїжджати з неї на найближчому перехресті до місця призначення; на вантажні автомобілі, які мають похилу білу смугу на зовнішній бічній поверхні або перевозять групи людей.

Зона дії знака - від місця встановлення до найближчого перехрестя за ним, а в населених пунктах, де немає перехресть,- до кінця населеного пункту. Дія знака не переривається в місцях виїзду з прилеглих до дороги територій і в місцях перехрещення (прилягання) з польовими, лісовими та іншими дорогами без покриття, перед якими не встановлено знаки пріоритету.

Так, уважно дослідивши фотозображення, наданих відповідачем, колегія суддів апеляційного суду переконалася, що на фотозображенні зафіксована проїжджа частина через малоповерхові забудови - між вулицею Маяковського та автодорогою Н-24 «Благовіщенське Миколаїв», де чітко видно розташування знаку 3.3 «Рух вантажних автомобілів заборонено», а саме знак був встановлений не перед поворотом, а за ним, що унеможливлює заздалегідь дізнатись чи він там встановлений (а.с. 20, 21). Також, зазначена обставина була видна з відео файлу, наданого апелянтом для огляду колегії суддів у судовому засіданні апеляційного суду. Більш того, з цього відео вбачається, що перед поворотом, на який заїхав вантажний автомобіль під керуванням позивача, розташовані торгівельні павільйони, які повністю перекривають огляд повороту праворуч. Лише виїхавши за ці павільйони та здійснивши поворот праворуч можна побачити вищезазначений дорожній знак 3.3.

Колегія суддів також вважає обґрунтованим посилання апелянта на невідповідності знаку 3.3 «Рух вантажних автомобілів заборонено» нормам ДСТУ, оскільки знак 3.3 «Рух вантажних автомобілів заборонено» був встановлений не перед поворотом, а за ним, що унеможливлює заздалегідь дізнатись чи він там встановлений.

Зазначені факти дають підстави для висновку про відсутність вини позивача, у зв`язку з чим у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ж з п. 1 ч. 1 ст. 247 цього ж Кодексу провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в тому числі, при відсутності складу адміністративного правопорушення.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

На підставі викладеного, за результатом апеляційного розгляду даної справи колегія суддів дійшла висновку, що постанова відповідача про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП не ґрунтуються на вірному застосуванні норм матеріального права та прийнята без урахування усіх фактичних обставин, з порушенням прав позивача, оскільки в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Відповідач, який є суб`єктом владних повноважень, свою позицію не довів та не обґрунтував.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_3 , оскільки постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ДПО18 №045054 від 09 вересня 2019 року винесена інспектором ПП неправомірно.

Відповідно до статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, в тому числі, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, що й допустив суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення.

Відтак, апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 271, 272, 286, 292, 308, 310, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 ї задовольнити повністю.

Постанову Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 18 листопада 2019 року - скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити адміністративний позов ОСОБА_3 .

Скасувати постанову інспектора Южноукраїнського відділу поліції Первомайського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області Жили А.І. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 09 вересня 2019 року серії ДПО18 №045054 про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 122 КУпАП, у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

Провадження у справі закрити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає відповідно до ч. 3 ст. 272 КАС України.

Головуючий суддя-доповідач В.О.Скрипченко

Суддя І.П.Косцова

Суддя Ю.В.Осіпов