Справа № 240/3913/19
Суддя: Романченко Євген Юрійович
Дата ухвалення: 2019-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
02 грудня 2019 року м. Житомир справа № 240/3913/19
Житомирський окружний адміністративний суд
у складі: головуючого судді Романченка Є.Ю.,
розглянувши у письмовому провадженні заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення в адміністративній справі за позовом Фермерського господарства "Межирічка" до Управління Держпраці у Житомирській області про визнання протиправним та скасування припису від 13.02.2019 № 271/10-0019,
До суду надійшла заява представника позивача Бойченко М.П. про ухвалення додаткового рішення в частині розподілу судових витрат, понесених ФГ "Межирічка" у зв`язку зі сплатою судового збору та на професійну правничу допомогу.
В обґрунтування вказаної заяви зазначив, що рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 22.08.2019 позовні вимоги ФГ "Межирічка" задоволені частково, однак, судовим рішенням не вирішено питання розподілу судових витрат. У той же час, при зверненні до суду у позовній заяві ФГ "Межирічка" просило стягнути на його користь понесені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань Управління Держпраці у Житомирській області.
До суду представник позивача не прибув, про час та місце судового розгляду вважається повідомленим належним чином відповідно до ст. 126 Кодексу адміністративного судочинства України. Поштове відправлення із вкладенням судова повістка, направлене на адресу позивача вказану в позові та заяві, повернуто до суду без вручення адресату.
Представник відповідача з`явився до суду, подав заяву про розгляд заяви у порядку письмового провадження, в якій також указав, що Управління заперечує щодо задоволення заяви позивача на підставі її необґрунтованості.
Враховуючи, що матеріали справи містять достатньо письмових доказів для правильного вирішення питання, суд вважає за можливе здійснити розгляд заяви у порядку письмового провадження, без проведення судового засідання.
Дослідивши заяву та матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність прийняття додаткового рішення в справі, з таких підстав.
Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 22 серпня 2019 року позов Фермерського господарства "Межирічка" задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано припис Управління Держпраці у Житомирській області щодо усунення порушень вимог законодавства від 13 лютого 2019 року №271/10-0019 в частині усунення порушень відображених в пунктах 1-5, 8-9. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішення суду набрало законної сили, апеляційну скаргу сторонами подано не було.

Як вбачається зі змісту вказаного судового рішення, зокрема його резолютивної частини, судом при ухваленні рішення питання про судові витрати вирішено не було.

Пункту 3 частини 1 статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) встановлено, що суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до положень частини 3 вказаної статті КАС України додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Суд зауважує, що додаткове судове рішення є засобом усунення неповноти судового рішення, внаслідок якої залишилися невирішеними певні вимоги особи, яка бере участь у справі.

Матеріалами справи підтверджено, що Фермерське господарство "Межирічка" під час звернення до суду з даним позовом було пред`явлено такі вимоги:

- визнати протиправним та скасувати припис Управління Держпраці у Житомирській області щодо усунення порушень вимог законодавства від 13 лютого 2019 року №271/10-0019;

- стягнути на користь ФГ "Межирічка" понесені ним судові витрати по сплаті судового збору та витрат на правничу допомогу за рахунок бюджетних асигнувань Управління Держпраці у Житомирській області.

До позову додано орієнтовний розрахунок судових витрат у зв`язку із поданням позовної заяви, у якому вказано, що витрати на професійну правничу допомогу склали 4500,00 грн, на сплату судового збору - 1921, 00 грн, всього: 6421,00 грн.

При цьому зазначено, що докази на підтвердження здійснення витрат на професійну правничу допомогу будуть подані в порядку, що передбачений ч.3 ст.143 КАС України.

У відповідності до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно із частиною 3 статті 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Частиною 9 статті 139 КАС України визначено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Згідно із частиною першою статті 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом (ч. 2 ст. 132 КАС України).

Факт сплати ФГ "Межирічка" за подання до Житомирського окружного адміністративного суду позову про визнання протиправним та скасування припису від 13.02.2019 № 271/10-0019 судового збору в сумі 1921,00 грн підтверджено платіжним дорученням № 1043 від 22.03.2019 та випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України, наявними у матеріалах справи.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що судовий збір у розмірі 1921,00 грн необхідно відшкодувати позивачу за рахунок бюджетних асигнувань Управління Держпраці у Житомирській області.

Вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача на користь позивача понесених витрат на професійну правничу допомогу, суд ураховує таке.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Питання, що стосуються витрат на професійну правничу допомогу, регулюються статтею 134 КАС України.

Частиною 2 згаданої статті КАС України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 3 ст. 134 КАС України).

Відповідно до частини 4 статті 134 КАС України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно із ч. 5 ст. 134 КАС України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 7 ст. 134 КАС України).

Зміст наведених положень законодавства дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Разом з цим суд зауважує, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу входить до предмета доказування у справі. Так, сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо не співмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.

Доказами того, що особа є адвокатом, виходячи із положень ч. 1 ст. 6, ч. 1 ст. 12, та ст. 17 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" є свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю на момент подання клопотання про відшкодування правової допомоги.

За змістом положень статті 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: договір про надання правової допомоги; довіреність; ордер; доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Беручи до уваги наведене, суд констатує, що позивачем, окрім орієнтовного розрахунку судових витрат у зв`язку із поданням позовної заяви від 22.03.2019, жодних доказів на підтвердження складу та розміру витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, в сумі 4500 грн суду представлено не було.

В матеріалах справи відсутні договір (угода) про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, акт прийому - передачі наданих послуг адвокатом, оформлені у встановленому законом порядку.

З огляду на викладене суд не вбачає підстав для задоволення вимоги ФГ "Межирічка" щодо стягнення витрат на правничу допомогу в сумі 4500,00 грн.

Підсумовуючи наведене, суд вважає за можливе прийняти додаткове рішення в даній справі.

Керуючись статтями 132, 134, 139, 242-246, 252, 256, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Заяву Фермерського господарства "Межирічка" про ухвалення додаткового рішення задовольнити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління Держпраці у Житомирській області (вул. Шевченка, 18-а, м. Житомир, 10008, ) на користь Фермерського господарства "Межирічка" (вул. Древлянська, 11, с.Межирічка, Радомишльський район, Житомирська область, 12215, ) судові витрати в розмірі 1921,00 грн, сплаченого судового збору.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Є.Ю. Романченко