Справа № 280/1632/19
Суддя: Лазаренко Максим Сергійович
Дата ухвалення: 2019-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
11 грудня 2019 року Справа № 280/1632/19 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Лазаренка М.С.,

за участю секретаря судового засідання Дєткова Р.О.,

за участю:

представника позивача Гребцова С.В.,

представника відповідача Гамаюнова Д.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 )

до Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 )

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

10 квітня 2019 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до Військової частини НОМЕР_2 (далі - відповідач), в якому позивач просить суд:

визнати протиправними дії відповідача щодо відмови в розрахуванні в повному обсязі з позивачем по грошовому забезпеченню за період з 20.08.2018 по 08.09.2018 року, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2018 рік, вихідної грошової допомоги при звільнені, розрахованої із грошового забезпечення за останньою посадою командира 2 гаубичного артилерійського дивізіону, а саме: посадовий оклад, оклад за звання, надбавка за вислугу років, премія, надбавка за таємність, надбавка НОПС;

зобов`язати відповідача провести розрахунок з позивачем у повному обсязі по грошовому забезпеченню за період з 20.08.2018 по 08.09.2018 року, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2018 рік, вихідної грошової допомоги при звільнені, розрахованої із грошового забезпечення за останньою посадою командира 2 гаубичного артилерійського дивізіону та стягнути з відповідача на користь позивача вихідну грошову допомогу при звільнені в повному обсязі у сумі 145237,50 гривень, грошове забезпечення в повному обсязі за період з 20.08.2018 по 08.09.2018 року в сумі 11629 гривень, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань за 2018 рік в сумі 13734 гривні;

визнати неправомірними дії відповідача щодо невиплати позивачу грошової компенсації вартості за неотримане речове майно в сумі 93333,83 гривень та стягнути її з відповідача на користь позивача.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що підполковник ОСОБА_1 , проходив військову службу в військової частині НОМЕР_2 , на посаді командира 2 гаубичного артилерійського дивізіону. 25 червня 2018 року ОСОБА_1 на підставі наказу командира в/частини НОМЕР_2 №168 від 25.06.2018 року був відсторонений від посади командира 2 гаубичного артилерійського дивізіону з 19.06.2018 року до 19.08.2018 року. 23 серпня 2018 року ОСОБА_1 на підставі наказу командира в/частини НОМЕР_2 №230 від 23.08.2018 року, був зарахований розпорядженні Командувача військ оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 ". 08 вересня 2018 року ОСОБА_1 на підставі наказу командира в/частини НОМЕР_2 №244 від 23.08.2018 року, був виключений із списків особового складу частини, всіх видів забезпечення та направлений до Шевченківського районного військового комісаріату міста Запоріжжя. З часу відсторонення від посади, тобто з 19.06.2018 року та по час виключення зі списків військової частини на підставі наказу командира в/частини НОМЕР_2 №244 від 08.09.2018 року, ОСОБА_1 отримував грошове забезпечення, яке складалося лише із окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років. На підставі наказу командира в/частини НОМЕР_2 №244 від 08.09.2018 року, ОСОБА_1 командування військової частини НОМЕР_2 зобов`язано було на час виключення його зі списків особовою складу частими розрахуватися з ним у повному обсязі по грошовому забезпеченню, а саме: «Виплатити компенсацію за невикористану частину відпустки у кількості 4 доби, виплатити вихідну грошову допомогу при звільнені у розмірі 50 % місячного грошового забезпечення за 25 (двадцять п`ять) повних календарних років служби, а також розрахуватися за невикористане речове майно та виплатити матеріальну допомогу на вирішення соціально-побутових питань за 2018 рік. Але, всупереч вимогам наказу Міністра оборони України № 260 від 07.06.2018 року "Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам" в/частина НОМЕР_2 здійснила виплату вихідної грошової допомоги при звільнені ОСОБА_1 не в повному обсязі, а само виплатила ОСОБА_1 26437,50 гривень, замість належних йому до виплати 171675 гривень. Вважаючи таку бездіяльність відповідача протиправною позивач звернувся із цим позовом до суду. З огляду на зазначене, просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

11 травня 2019 року від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву (вх. №18763), в якому зазначено, що грошове забезпечення в період з 19.06.2018 (дата відсторонення від посади та виведення в розпорядження) по 08.09.2018 (дата звільнення) виплачено позивачу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років, відповідно до пункту 3 розділу XXIX наказу Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260. Крім того враховуючи, що ОСОБА_1 в період з 23.08.2019 року виведення в розпорядження та станом на 23.06.2019 року був відсторонений від посади, його грошове забезпечення за останні 2 місяця складалось з розміру окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років, що було враховано при виплаті одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби. Одноразова грошова допомога ОСОБА_1 виплачена відповідно до вимог наказу Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260. Під час проходження військової служби ОСОБА_1 рапорт на отримання матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2018 рік з доданням обгрунтованих підстав, не надано. На підставі довідки № 444 про розмір грошової компенсації вартості за недоотримане речове майно в сумі 93333, 83 грн. , була надана заявка № 19 від 02.01.2019 року на виділення коштів для виплати грошової компенсації на ім`я Начальника фінансово-економічного управління КСВ ЗСУ, та Начальника речової служби КСВ ЗСУ. Заявка залишається без реалізації в зв`язку з відсутністю рапорта ОСОБА_1 . Відповідно до зазначеного, просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

22 серпня 2019 року через канцелярію суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив (вх. № 34821), в який зазначено, що твердження відповідача у відзиві не відповідають фактичним обставинам справи та не находять жодного підтвердження у законодавстві України.

28 серпня 2019 року через канцелярію суду від представника відповідача надійшли заперечення (вх. № 35517), в яких зазначено, що позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Ухвалою суду від 15 квітня 2019 року відкрито загальне позовне провадження в даній адміністративній справі та призначено підготовче судове засідання на 14 травня 2019 року.

Ухвалою суду від 14 травня 2019 року продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів та відкладено підготовче судове засідання на 25 червня 2019 року.

У підготовчому судовому засіданні 25 червня 2019 року оголошено перерву до 05 серпня 2019 року.

У підготовчому судовому засіданні 05 серпня 2019 року оголошено перерву до 28 серпня 2019 року.

У підготовчому судовому засіданні 28 серпня 2019 року оголошено перерву до 30 вересня 2019 року.

У підготовчому судовому засіданні 30 вересня 2019 року протокольною ухвалою було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті в цей же день, оголошено перерву до 29 жовтня 2019.

У судовому засіданні 29 жовтня 2019 року оголошено перерву до 19 листопада 2019 року.

Ухвалою суду від 19 листопада відкладено судове засідання на 11 грудня 2019 року.

У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги. Просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача заперечив проти позову з підстав, викладених у відзиві. Просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

У судовому засіданні 11 грудня 2019 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 243 КАС України, у виняткових випадках залежно від складності справи складення рішення, постанови у повному обсязі може бути відкладено на строк не більш як десять, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності та заслухавши пояснення сторін, судом встановлено наступне.

Позивач, підполковник ОСОБА_1 , проходив військову службу в військової частині НОМЕР_2 , на посаді командира 2 гаубичного артилерійського дивізіону.

Відносно підполковника ОСОБА_1 11.06.2018 року слідчим Військової прокуратури Запорізького гарнізону до ЄРДР за №0000085 внесене кримінальне провадження, передбачене ч.З ст. 369" "Прийняття пропозиції, обіцянки або одержання неправомірної вигоди для себе чи третьої особи за вплив на прийняття рішення особою уповноваженою на виконання функцій держави, поєднане з вимаганням такої вигоди».

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя (справа № 335/6793/18) від 19 червня 2018 року ОСОБА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_2 відсторонено від посади командира гаубичного артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_2 .

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 19 червня 2018 року ОСОБА_1 , на підставі підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 369-2КК України, обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з 22-00 один до 06-00 годин.

25 червня 2018 року ОСОБА_1 на підставі наказу командира в/частини НОМЕР_2 №168 від 25.06.2018 року був відсторонений від посади командира 2 гаубичного артилерійського дивізіону з 19.06.2018 року до 19.08.2018 року.

23 серпня 2018 року ОСОБА_1 на підставі наказу командира в/частини НОМЕР_2 №230 від 23.08.2018 року, був зарахований в розпорядження Командувача військ оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 ".

08 вересня 2018 року ОСОБА_1 на підставі наказу командира в/частини НОМЕР_2 №244 від 23.08.2018 року, був виключений із списків особового складу частини, всіх видів забезпечення та направлений до Шевченківського районного військового комісаріату міста Запоріжжя.

Вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 26.11.2018 року ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 369-2 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 1500 неоподаткованих мінімумів доходів громадянин, що ставить 25 500 грн., з позбавленням права обіймати посади з наявністю підлеглих військовослужбовців строком на 1 (один) рік.

З часу відсторонення від посади, тобто з 19.06.2018 року та по час виключення зі списків військової частини на підставі наказу командира в/частини А-1978 №244 від 08.09.2018 року, ОСОБА_1 отримував грошове забезпечення, яке складалося лише із окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років.

На теперішній час позивачу не виплачені усі обов`язкові кошти, у зв`язку із чим звернувся до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Надаючи правову оцінку вказаним обставинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 9-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-ХІІ (далі - Закон №2011-ХІІ) речове забезпечення військовослужбовців здійснюється за нормами і в терміни, що визначаються відповідно Міністерством оборони України, Міністерством інфраструктури України - для Державної спеціальної служби транспорту, іншими центральними органами виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні військові формування, Головою Служби безпеки України, начальником Управління державної охорони України, Головою Служби зовнішньої розвідки України, Головою Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, а порядок грошової компенсації вартості за неотримане речове майно визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно із вищенаведеною нормою Закону Кабінетом Міністрів України 16 березня 2016 року прийнято постанову № 178, якою затверджено Порядок виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно.

Пунктами 2, 3 Порядку № 178 визначено, що виплата грошової компенсації здійснюється особам офіцерського, старшинського, сержантського і рядового складу. Грошова компенсація виплачується військовослужбовцям з моменту виникнення права на отримання предметів речового майна відповідно до норм забезпечення у разі: звільнення з військової служби; загибелі (смерті) військовослужбовця.

При цьому, відповідно до абз. 1 п. 242 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента від 10 грудня 2008 року № 1153/2008 (далі - Положення), після надходження до військової частини письмового повідомлення про звільнення військовослужбовця з військової служби або після видання наказу командира (начальника) військової частини про звільнення військовослужбовець повинен здати в установлені строки посаду та підлягає розрахунку, виключенню зі списків особового складу військової частини і направленню на військовий облік до районного (міського) військового комісаріату за вибраним місцем проживання.

Абзацом 3 п. 242 вказаного Положення встановлено, що особа, звільнена з військової служби, на день виключення зі списків особового складу військової частини має бути повністю забезпечена грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням. Військовослужбовець до проведення з ним усіх необхідних розрахунків не виключається без його згоди зі списків особового складу військової частини.

На підставі довідки № 444 про розмір грошової компенсації вартості за недоотримане речове майно в сумі 93333, 83 грн., була надана заявка № 19 від 02.01.2019 року на виділення коштів для виплати грошової компенсації на ім`я Начальника фінансово-економічного управління КСВ ЗСУ, та Начальника речової служби КСВ ЗСУ.

Відповідач зазначає, що заявка залишається без реалізації в зв`язку з відсутністю рапорта ОСОБА_1 .

Суд не погоджується з даним твердженням представника відповідача у зв`язку з наступним.

В матеріалах справи №280/1632/19 міститься копія рапорту ОСОБА_1 (а.с.87), поданого до командира військової частини НОМЕР_2 , в якому позивач прохає виплатити йому грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно в розмірі 93333 грн. 83 копійки на підставі довідки про вартість речового майна №444.

Крім того, в матеріалах справи №280/1632/19 міститься пояснювальна записка начальника речової служби військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_2 , в якій підтверджується подання позивачем вищезазначеного рапорту. (а.с.107)

На підставі вищевикладеного суд дійшов висновку, що в даному випадку позивач має право на грошову компенсацію замість неотриманого речового майна, оскільки відповідає вимогам, встановленим п.п. 2-3 Порядку № 178, та подав за місцем військової служби відповідний рапорт, передбачений п. 4 вказаного Порядку.

У зв`язку з вищевикладеним позовні вимоги в частині визнання неправомірними дій відповідача щодо невиплати позивачу грошової компенсації вартості за неотримане речове майно в сумі 93333,83 гривень підлягають задоволенню.

Щодо позовної вимоги про стягнення грошової компенсації вартості за неотримане речове майно в сумі 93333,83 гривень з відповідача на користь позивача суд вирішив для захисту прав, інтересів та свобод позивача вийти за межі позовних вимог та зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно, відповідно до довідки Військової частини НОМЕР_2 №444 про одержання грошової компенсації за не отримане речове майно, а саме в розмірі 93333,83 (дев`яносто три тисячі триста тридцять три) гривні 83 копійки.

Щодо позовних вимог ОСОБА_1 про визнання протиправними дій відповідача щодо відмови в розрахуванні в повному обсязі з позивачем по грошовому забезпеченню за період з 20.08.2018 по 08.09.2018 року та зобов`язання відповідача провести розрахунок з позивачем у повному обсязі по грошовому забезпеченню за період з 20.08.2018 по 08.09.2018 року суд зазначає, що вони задоволенню не підлягають у зв`язку з наступним.

На виконання ухвали Орджонікідзевського районого суду від 19 червня 2018 року наказом командира військової частини НОМЕР_2 № 168 від 25.06.2018 року підполковник ОСОБА_3 відсторонений від посади командира гаубичного артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_2 . Наказом командира військової частини НОМЕР_2 № 230 від 23.08.2018 року на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_4 № 160 від 09.08.2018 року ОСОБА_1 увільнений від займаної посади та зарахований в розпорядження Командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 », відповідно до підпункту 8 пункту 116 «Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України».

Відповідно до пункту 2 розділу XXIX наказу Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260 «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26 червня 2018 року за № 745/32197: грошове забезпечення військовослужбовцям, які відповідно до Кримінального процесуального кодексу України відсторонені від посад, виплачується в розмірі окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років з дня, наступного після відсторонення від посади, до дня повернення до виконання службових обов`язків за посадою.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 19 червня 2018 року ОСОБА_1 , на підставі підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 369-2КК України, обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з 22-00 один до 06-00 годин.

Відповідно до пункту 3 розділу XXIX наказу Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260: у разі якщо до військовослужбовців щодо яких відповідно до Кримінально процесуального кодексу України застосовано запобіжні заходи, що дозволяв йому виконувати службові обов`язки, визначені командиром військової частини , за період їх виконання з дня прибуття до військової частини і до дня отримання військовою частиною повідомлення суду про набрання вироком законної сили чи закриття кримінального провадження грошове забезпечення виплачується в розмірі окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років.

Наказом командира військової частини №244 від 08.09.2018 року ОСОБА_1 на підставі наказу Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України від 17 серпня 2018 року № 359 (вх. № 104 від 08.09.2018 року) звільнений в запас відповідно пункту 2 «к» ч.5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року (зі змінами).

Таким чином грошове забезпечення в період з 19.06.2018 (дата відсторонення від посади та виведення в розпорядження) по 08.09.2018 (дата звільнення) виплачено в повному обсязі з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років, відповідно до пункту 3 розділу XXIX наказу Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260.

Посилання представника позивача, що підполковник ОСОБА_1 з 20.08.2018 року, тобто з часу закінчення строку дії ухвали суду про відсторонення його від посади, перебував на посаді командира 2 гаубичного артилерійського дивізіону частини А-1978 судом до уваги не беруться, оскільки позивача було відсторонено від цієї посади.

Щодо вимоги позивача про виплату йому одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби суд зазначає наступне.

Виплата одноразової грошової допомоги при звільнені з військової служби ОСОБА_1 виплачена відповідно до пункту 5 розділу XXXII наказу Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260 «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам»: одноразова грошова допомога у разі звільнення з військової служби обчислюється з розміру місячного грошового-забезпечення, до якого включаються ( які на день звільнення з військової служби перебували в розпорядженні відповідних командирів (начальників) та тим, які до дня звільнення з військової служби були звільнені від посад (у тому числі у зв`язку зі скороченням штатних посад)), - щомісячні основні та додаткові види грошового забезпечення за останньою займаною посадою на день звільнення з військової служби з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення.

ОСОБА_1 з 23.08.2019 наказом командира військової частини НОМЕР_2 № 230 виведення в розпорядження Командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 », відповідно до пункту 1 розділу XXVIII наказу Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260:

Грошове забезпечення військовослужбовцям, зарахованим у розпорядження відповідних командирів або звільненим від посад, виплачується в розмірі грошового забезпечення, яке військовослужбовці отримували за займаними посадами до зарахування в розпорядження, але не більш ніж 2 місяця.

Враховуючи, що ОСОБА_1 в період з 23.08.2019 року виведення в розпорядження та станом на 23.06.2019 року був відсторонений від посади, його грошове забезпечення за останні 2 місяця складалось з розміру окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років, що було враховано при виплаті одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби.

Одноразова грошова допомога ОСОБА_1 виплачена відповідно до вимог наказу Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260, у зв`язку з чим позовні вимоги в цій частині також задоволенню не підлягають.

Щодо вимоги позивача про проведення з ним розрахунку щодо матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань за 2018 рік суд зазначає наступне.

Командування Військової частини НОМЕР_2 у своїй діяльності керуються Конституцією та законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, наказами Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України, директивами Міністра оборони та начальника Генерального штабу Головнокомандувача Збройних Сил України, іншими правовими актами.

Умови, розмір і порядок виплати військовослужбовцям матеріальної допомоги для вирішення соціально - побутових питань визначені наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260 «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам»

Згідно п. 7, розд. XXIV наказу Міністерства оборони України №260: розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань установлюється за рішенням Міністра оборони України виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України.

15.02.2018 Міністром оборони України виданий наказ № 65 «Про бюджетну політику Міністерства оборони України на 2018 рік», відповідно до пункту 9 якого наказано: матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань (далі - матеріальна допомога) виплачувати військовослужбовцям у розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення (без урахування винагород і морського грошового забезпечення). Накази про виплату матеріальної допомоги видавати виключно в межах доведених граничних обсягів видатків та отриманих асигнувань на її виплату з урахуванням порядку, передбаченого пунктом 7 цього наказу після розгляду заяв військовослужбовців. У заявах про виплату матеріальної допомоги зазначаються конкретні причини (важкий стан здоров`я військовослужбовця або членів його сім`ї, смерть рідних по крові або шлюбу, пожежа або стихійне лихо та інші поважні причини), які стали підставою для порушення клопотання, та розмір потреби. Інші одноразові додаткові види грошового забезпечення виплачувати в розмірах, визначених нормативно- правовими актами.

Командуванням військової частини у 2018 році, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань виплачувалась за умови необхідного фінансування та наявності поважних причин, зазначених у заяві військовослужбовця. При цьому рішення про надання допомоги приймалось комісією, та виключно в межах доведених граничних обсягів видатків та отриманих асигнувань на відповідний місяць.

Накази про виплату матеріальної допомоги надавались тільки у наступних випадках:

- важкий стан здоров`я військовослужбовця та членів його сім`ї (поранення, контузія, інвалідність та інші випадки тяжких захворювань) за наявності посвідчення або довідки відповідного лікаря;

- смерть рідних по крові та шлюбу:

- пожежа або стихійне лихо;

- одруження військовослужбовця:

- народження дитини військовослужбовця або її одруження.

Інші поважні причини є факультативними і рішення приймається за ними індивідуально.

Згідно п. 9, розд. XXIV наказу Міністерства оборони України №260: виплата матеріальної допомоги здійснюється за рапортом військовослужбовця на підставі наказу командира із зазначенням у ньому розміру допомоги.

Під час проходження військової служби ОСОБА_1 рапорт на отримання матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2018 рік з доданням обґрунтованих підстав, не надано.

У зв`язку з вищевикладеним, позовні вимоги щодо проведення розрахунку з позивачем щодо матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань за 2018 рік є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 10 березня 2001 року у справі «Сук проти України» (заява № 10972/05) зазначено, що держава на власний розсуд визначає, які доплати надавати своїм працівникам із державного бюджету. Держава може ввести, призупинити або припинити їх виплату, вносячи відповідні законодавчі зміни. Однак, якщо законодавча норма, яка передбачає певні доплати, є чинною, а передбачені умови - дотриманими, державні органи не можуть відмовляти у їх наданні, доки законодавче положення залишається чинним.

Аналогічну правову позицію Європейський суд з прав людини застосовував під час розгляду справ «Будченко проти України» (заява № 38677/06), «Кечко проти України» (заява № 63134/00).

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Як слідує із рішення Конституційного Суду України від 9 липня 2007 року № 6-рп/2007, невиконання державою своїх соціальних зобов`язань щодо окремих осіб ставить громадян у нерівні умови, підриває принцип довіри особи до держави, що закономірно призводить до порушення принципів соціальної, правової держави.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, усі рішення та дії суб`єкта владних повноважень мають підзаконний характер, тобто повинні бути прийняті (вчинені) на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Судом також приймається до уваги, що відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Всупереч наведеним вимогам відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення в частині позовних вимог що стосуються невиплати ОСОБА_1 , в зв`язку із звільненням з військової служби, грошової компенсації вартості за неотримане речове майно.

Таким чином, виходячи із системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є частково обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню частково.

Питання розподілу судових витрат судом не вирішується з огляду на звільнення позивача від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 72, 77, 139, 241-246, 250, 255 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 щодо невиплати ОСОБА_1 , в зв`язку із звільненням з військової служби, грошової компенсації вартості за неотримане речове майно.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно, відповідно до довідки Військової частини НОМЕР_2 №444 про одержання грошової компенсації за не отримане речове майно, а саме в розмірі 93333,83 (дев`яносто три тисячі триста тридцять три) гривні 83 копійки.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 20 грудня 2019 року.

Суддя М.С. Лазаренко