Справа № 420/7739/19
Суддя: Левчук О. А.
Дата ухвалення: 2019-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/7739/19
УХВАЛА

24 грудня 2019 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Левчук О.А., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Чорноморського управління ГУ ДФС в Одеській області, Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення, стягнення коштів, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Чорноморського управління ГУ ДФС в Одеській області, Головного управління ДПС в Одеській області, в якій позивач просить суд:

- визнати незаконним, протиправним та скасувати незаконне, необґрунтоване, безпідставне, протиправне рішення органу доходів і зборів ГУ ДФС в Одеській області від 10.06.2019 року № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, направлене на чужу адресу, складене за відсутності на те підстав, заступником начальника відділу адміністрування податків і зборів з фізичних осіб Чорноморського управління ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_2 , штрафу в розмірі 97,96 грн. за період з 21.01.2012 року до 18.01.2019 року на пені у розмірі 2413,87 грн. (0,1 ; недоїмки),до сплати на вказаний в рішенні рахунок в сумі 2511,83 грн., всього 2609,79 грн. винесене без обліку всіх обставин, необхідних для прийняття рішення;

- Визнати судом, що у позивача, ОСОБА_1 на законному рівні не утворились, були відсутні і відсутні будь-які заборгованості ,в т.ч. по ЄСВ за період ведення суб`єкта підприємницької діяльності з липня 2005 року по 14.03.2011 року і після припинення СПД, визнати що були відсутні і відсутні обов`язки платника ЄСВ, не є платником ЄСВ;

- стягнути з відповідача одним платежем в повному обсязі з урахуванням інфляції, інших коефіцієнтів і критеріїв, незаконно, примусово, стягнені, безпідставно отримані стягувача, відповідача, незаконної і примусово стягнуті з липня 2018 року з пенсії суму в розмірі 979,59 грн. по ЄСВ (зазначену в листі ГУ ДФС в Одеській області від 05.09.2019 р. № 166/Б/15-32-53-06 на стор. 2 заключний абзац (абз. 1 від низу до верху) + стягнути з урахуванням інфляції, коефіцієнтів та інших критеріїв, без будь-яких відрахувань. Належні відрахування покласти на відповідачів;

- стягнути з відповідачів в повному обсязі одним платежем по 3 % пені за кожний день прострочення виплати пенсії з подальшим зростанням основної суми з урахуванням розміру пенсії за наступні місяці, починаючи з липня 2018 року по день повної виплати;

- визнати бездіяльність і дії відповідачів протиправними;

- визнати незаконним та скасувати які порушують законні права та гарантовані інтереси незаконні рішення, вимоги та інші документи відповідачів, які їй не відомі, не направлені на її адресу, проте які потягнули за собою винесення незаконного, протиправного рішення ДФС в Одеській області від 10.06.2019 року № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені по ЄСВ (см. П. 2 позовних вимог яка не відповідає дійсності, недоїмки в розмірі 979,59 грн., штрафу і пені по ЄСВ ,в той час як припинена з 14.03.2011 року підприємницька діяльність (СПД);

Відповідно до ч. 1 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; 5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Згідно п. 2 ч. 5 ст. 160 КАС України в позовній заяві зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 4 КАС України відповідач - суб`єкт владних повноважень, а у випадках, визначених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача.

Згідно п. 4 ч. 5 ст. 160 КАС України в позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Позивач в позовній заяві вказує відповідачем - Чорноморське управління ГУ ДФС в Одеській області.

Разом з тим, позовна заява не містить ідентифікаційного коду юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України Чорноморського управління ГУ ДФС в Одеській області.

Також, позивач визначає відповідачем Головне управління ДПС в Одеській області, проте позовна заява на містить обґрунтування вимог і виклад обставин, щодо порушення Головним управлінням ДПС в Одеській області прав та свобод позивача.

В той же час, в прохальні частині позовних вимог позивач заявлені вимоги до Головне управління ДФС в Одеській області, проте його процесуального статуту та даних відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 160 КАС України позовна заява не містить.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;

6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини, та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю; 7) тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об`єднання громадян; 8) примусовий розпуск (ліквідацію) об`єднання громадян; 9) примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України; 10) інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів; 11) затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України або про продовження строку такого затримання; 12) затримання іноземця або особи без громадянства до вирішення питання про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні; 13) затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; 14) звільнення іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації; 15) зобов`язання іноземця або особи без громадянства внести заставу.

Разом з тим, заявлені позивачем вимоги не відповідають вимогам ст. ст. 5, 245 КАС України.

Рішенням Конституційного Суду України у справі № 3-рп/2003р від 30.01.2003 року визначено, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Об`єктом судового захисту є права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб. Адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав у сфері публічно-правових відносин. Вирішуючи спір, суд повинен пересвідчитись у належності особи, яка звернулась за судовим захистом, відповідного права або охоронюваного законом інтересу, встановити чи є відповідне право або інтерес порушеним, а також визначити чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Разом з тим, позивач в позовній заяві належним чином не обґрунтовує з посиланнями на норми законодавства, яким чином саме оскаржувані рішення та дії порушують його права, свободи та інтереси.

Згідно ч. 3 ст. 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до абзацу 4 статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» з 1 січня 2019 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі 1921 гривень.

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб; адміністративного позову майнового характеру, який подано фізичною особою або фізичною особою - підприємцем становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 ЗУ «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Згідно ч. 3 ст. 6 КАС України, за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Позивачем, в порушення приписів ч. 3 ст. 161 КАС України, доказів сплати судового збору до суду не надано.

При цьому, позивачем надано клопотання про звільнення від сплати судового збору, у зв`язку зі скрутним матеріальним становищем.

Питання про відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати регулюється Законом України «Про судовий збір». Так, положеннями ст. 8 вказаного Закону передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

У відповідності до ч. 1 ст. 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Відтак, єдиною підставою для звільнення, розстрочки, відстрочки від сплати судового збору є незадовільний майновий стан сторони, тобто фізичної або юридичної особи. Звільнення сторони від сплати судового збору є правом, а не обов`язком суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 8 ЗУ «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Разом з тим, наведені позивачем обставини не є доказом підтвердження неможливості сплати судового збору, оскільки не свідчить про відсутність доходів за попередній календарний рік. Позивачем до клопотання про звільнення від сплати судового збору не додано відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів за попередній календарний рік.

Крім зазначеного, невмотивоване звільнення від сплати судового збору утворить дискримінаційне становище по відношенню до інших суб`єктів звернення до суду.

Між тим, суд звертає позивача на той факт, що Законом України «Про судовий збір» визначено право особи звернутись до суду із заявою про відстрочення або розстрочення сплати судового на певний час.

З боку позивача таких заяв не надходило.

Приймаючи до уваги, що позивачем не доведено належними доказами наявність необхідних підстав для звільнення від сплати судового збору та, як наслідок, не виконання позивачем вимог КАС України, суддя вважає за необхідне залишити адміністративний позов без руху, а позивачу надати термін для усунення недоліків позовної заяви, зазначених в ухвалі суду.

Згідно ч. 1 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

У зв`язку з вищевикладеним, суд вважає за необхідне залишити позовну заяву без руху, встановивши позивачу строк для усунення недоліків.

Недоліки повинні бути усунені шляхом приведення позовної заяви у відповідність до вимог ст. 160, 161 КАС України, а саме шляхом зазначення в позовній заяві ідентифікаційного коду юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України Чорноморського управління ГУ ДФС в Одеській області; визначення суб`єктного складу учасників процесу та їх даних відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 160 КАС України; належним чином визначення та викладу позовних вимог та визначення відповідача, з урахуванням зауважень, викладених в даній ухвалі, зазначення та викладу обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача; сплати судового збору та надання доказів на підтвердження сплати або надання доказів на підтвердження наявності підстав для звільнення позивача від сплати судового збору; а також шляхом надання належним чином оформленої позовної заяви разом з належним чином завіреними копіями документів, що надаються до суду після усунення недоліків та надання копій позовної заяви після усунення недоліків разом з належним чином завіреними копіями документів, що надаються до суду відповідно до кількості учасників справи.

Керуючись ст. 160, 161, 169, 171, 243, 248 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Чорноморського управління ГУ ДФС в Одеській області, Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення, стягнення коштів, зобов`язання вчинити певні дії, -, - залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність в десятиденний строк з дня вручення копії ухвали про залишення позовної заяви без руху усунути недоліки та роз`яснити, що в іншому випадку позов буде повернутий відповідно до вимог ч. 1 п. 4 ст. 169 КАС України.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя О.А. Левчук