Справа № 1.380.2019.003126
Суддя: Желєзний І.В.
Дата ухвалення: 2019-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

23 грудня 2019 року

м. Київ

справа №1.380.2019.003126

адміністративне провадження №К/9901/34859/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Желєзного І.В.,

суддів: Берназюка Я.О., Коваленко Н.В.,

перевіривши касаційну скаргу виконавчого комітету Львівської міської ради

на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 23 липня 2019 року

та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22 жовтня 2019 року

у справі № 1.380.2019.003126

за позовом Карпатського відділення інституту геофізики імені Субботіна С.І. Національної Академії Наук України

до виконавчого комітету Львівської міської ради,

третя особа Департамент містобудування Львівської міської ради

про визнання протиправним та скасування рішення,

УСТАНОВИВ:

25 червня 2019 року позивач звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до виконавчого комітету Львівської міської ради, в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення виконавчого комітету Львівської міської ради №479 від 17 травня 2019 року «Про скасування наказу директора Департаменту містобудування №130 від 20 квітня 2015 року».

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 23 липня 2019 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22 жовтня 2019 року, позов задоволено.

12 грудня 2019 року відповідачем направлено до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 23 липня 2019 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22 жовтня 2019 року у справі № 1.380.2019.003126.

Перевіривши відповідність вказаної касаційної скарги та доданих до неї документів вимозі ст. 329 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) колегія суддів приходить до висновку, що вказана скарга підлягає залишенню без руху, виходячи з наступного.

Оскаржувана постанова Восьмого апеляційного адміністративного суду ухвалена 22 жовтня 2019 року, а з касаційною скаргою скаржник звернувся до Верховного Суду 12 грудня 2019 року, тобто пропустивши строк на касаційне оскарження.

Відповідно до ст. 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених ч. 5 ст. 333 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

В касаційній скарзі наявне клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, в обґрунтування якої скаржник зазначає, що оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції отримано 21 листопада 2019 року на підтвердження чого надано копію супровідного листа суду апеляційної інстанції із відміткою вхідної кореспонденції.

Однак колегія суддів зазначає, що копія супровідного листа суду апеляційної інстанції із відміткою вхідної кореспонденції не є доказом дати отримання оскаржуваного рішення, таким доказом є копія конверту в якому надійшло оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду від 06 червня 2019 року у справі № 320/6756/18.

Відповідно до ч. 2 ст. 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених ст. 330 цього Кодексу, застосовуються положення ст. 169 цього Кодексу, а саме така касаційна скарга залишається без руху.

Виходячи з наведеного, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати строк для усунення недоліків касаційної скарги особі, яка її подала, шляхом надання до суду доказів наявності підстав для поновлення строку на касаційне оскарження або вказати інші підстави для його поновлення.

Неусунення недоліків касаційної скарги в частині ненадання доказів наявності підстав для поновлення строку на касаційне оскарження або незазначення інших підстав для його поновлення є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження (п. 4 ч. 1 ст. 333 КАС України).

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що згідно п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України судові рішення у справах незначної складності не підлягають касаційному оскарженню.

Керуючись ст.ст. 121, 329, 333 КАС України, Верховний Суд,

УХВАЛИВ:

Визнати неповажними підстави пропуску строку на касаційне оскарження рішення Львівського окружного адміністративного суду від 23 липня 2019 року та постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22 жовтня 2019 року у справі №1.380.2019.003126 , викладені у клопотанні виконавчого комітету Львівської міської ради про поновлення строку на касаційне оскарження.

Залишити без руху касаційну скаргу виконавчого комітету Львівської міської ради на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 23 липня 2019 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22 жовтня 2019 року у справі № 1.380.2019.003126 за позовом Карпатського відділення інституту геофізики імені Субботіна С.І. Національної Академії Наук України до виконавчого комітету Львівської міської ради, третя особа Департамент містобудування Львівської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення.

Надати скаржнику строк десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач І.В. Желєзний

Судді Я.О. Берназюк

Н.В. Коваленко