Справа № 640/25034/19
Суддя: Вєкуа Н.Г.
Дата ухвалення: 2019-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

19 грудня 2019 року м. Київ № 640/25034/19

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Вєкуа Н.Г., ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї матеріалами

за позовом ОСОБА_1

до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб

на ліквідацію ПАТ "Дельта банк"

третя особа Фонд гарантування вкладів фізичних осіб

про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії, -

У С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернувся ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Дельта Банк" (01014, м. Київ, бульвар Дружби Народів,38), третя особа - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (04073, м. Київ, вул. Січових Стрільців,17, ), в якому просить суд:

- визнати бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Дельта Банк" щодо не включення відомостей щодо ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладом у публічному акціонерному товаристві "Дельта Банк" за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, протиправною;

- зобов`язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" внести зміни та доповнення до Переліку рахунків, за якими вкладних має право на відшкодування коштів за вкладом у Публічному акціонерному товаристві "Дельта Банк" за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, шляхом внесення відомостей щодо ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на суму 90 000,00 грн.

У тексті позовної заяви позивач просить поновити строк для звернення до адміністративного суду. В якості обґрунтування заявленої вимоги. позивач вказує на те, що бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів є триваючим правопорушенням. Позивач не звертався до суду, оскільки розумів, що ЗУ "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" його право на відшкодування вкладу за рахунок Фонду захищено державною. Крім того, про порушення своїх прав, позивач дізнався ще у 2015 році.

Вирішуючи вказане клопотання, суд виходить із наступного.

Стаття 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення.

З огляду на вимоги ст. 38 КУпАП, адміністративні правопорушення поділяють на триваючі правопорушення та правопорушення, що мають разовий характер, а обчислення строків адміністративного стягнення залежить від його виду.

При цьому, під триваючим правопорушенням розуміється проступок, пов`язаний із тривалим невиконанням обов`язків за невиконання якого передбачена нормами КУпАП адміністративна відповідальність. В той же час, виявити триваюче правопорушення може тільки компетентний орган, шляхом проведення контролюючих перевірок.

Отже, з вищевказаного вбачається, що триваючим правопорушенням є виявлений органом державної влади проступок, пов`язаний з тривалим та безперервним невиконанням суб`єктом обов`язків, передбачених законом.

Натомість відносини позивача і відповідача не носять триваючого характеру, оскільки стверджуване позивачем порушення є вчиненим з моменту подання до виконавчої дирекції Фонду переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду.

Тобто у даному випадку з моменту подання переліку рахунків відсутні підстави вважати, що відповідач в майбутньому вирішить спірне питання.

Як вбачається із тексту позовної заяви в 2015 році позивач вже знав про порушення своїх прав, свобод та інтересів та мав можливість вжити своєчасних заходів щодо їх захисту в межах встановленого Кодексу адміністративного судочинства України строку звернення до адміністративного суду, але не скористався такою за відсутності поважних причин.

Суд звертає увагу на те, що поважними причинами пропуску строку на звернення до суду можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, які повинні бути підтверджені належними доказами.

Відповідно до ч.1 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Доводи, наведені позивачем у якості причин пропущення строку для звернення до суду визнані судом не поважними, тому на підставі ч.1 ст. 123 КАС України, суд залишає позовну заяву без руху та надає позивачу строк для усунення недоліків.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З урахуванням викладеного суд, прийшов до висновку про наявність підстав для залишення позовної заяви без руху із встановленням позивачу строку для усунення виявлених недоліків шляхом надання до суду заяви про поновлення строку для звернення до суду, із зазначенням причин поважності пропуску такого строку (у разі наявності).

Керуючись статтями 160, 161, 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 залишити без руху.

2. Встановити позивачу п`ятиденний строк з дня отримання даної ухвали для усунення недоліків позовної заяви.

3. Попередити позивача, що в разі не усунення недоліків позовної заяви, яку залишено без руху у встановлений строк, до позовної заяви будуть застосовані наслідки визначені п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України.

Ухвала, відповідно до ч. 2 ст. 256 КАС України, набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Н.Г. Вєкуа