Справа № 460/1531/19
Суддя: Кузьмич Сергій Миколайович
Дата ухвалення: 2019-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2019 рокуЛьвів№ 857/11891/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Кузьмича С. М.,

суддів Запотічного І.І., Шавеля Р.М.,

за участю секретаря Мельничук Б.Б.

представника апелянта Голос С.М.

представника позивача Шевчук В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Львові справу за апеляційною скаргою Управління Держпраці у Рівненській області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2019 року (ухвалене головуючим суддею Недашківська К.М. о 15 год. 02 хв. у м. Рівне, повний текст судового рішення складено 26 вересня 2019 року) у справі № 460/1531/19 за адміністративним позовом Приватної виробничо-комерційної фірми «Фіалка» до Управління Держпраці у Рівненській області про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом до відповідача про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № 971/17-00-14-01/30207687/000140/ДФС від 10.06.2019, відповідно до якої накладений штраф в розмірі 12519 грн.

В обґрунтування позовних вимог вказує на те, що контролюючим органом прийнято постанову про накладення штрафу, яка є протиправною. Так, висновки відповідача щодо порушення позивачем норм трудового законодавства ґрунтуються на акті перевірки органу ДФС без зазначення конкретних осіб та строків порушення виплати заробітної плати. Жодних порушень щодо порядку та строків виплати заробітної плати Приватною виробничо-комерційної фірми «Фіалка» (далі - ПВКФ «Фіалка») для найманих працівників у І півріччі 2016 року посадовими особами Управління Держпраці у Рівненській області під час перевірки у червні 2018 року не було виявлено. Крім того, позивач вказує, що у встановленому законодавством порядку не був повідомлений про дату розгляду справи щодо накладення штрафу.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 24.09.2019 адміністративний позов задоволено. Визнано протиправною та скасовано постанову Управління Держпраці у Рівненській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 10.06.2019 № 971/17-00-14-01/30207687/000140/ДФС.

Приймаючи оскаржене рішення суд першої інстанції виходив з того, що на момент прийняття оскаржуваної постанови від 10.06.2019, у відповідача були відсутні докази належного повідомлення про розгляд справи щодо вирішення питання про накладення штрафу на ПВКФ «Фіалка». Крім цього суд зазначив, що в акті перевірки не міститься жодного посилання на встановлені перевіркою факти несвоєчасної виплати заробітної плати працівникам фірми, не зазначені прізвища працівників, терміни порушення виплати. Крім того, в даному твердженні вказується про порушення виплат винагороди за угодами цивільно-правового характеру, орендної плати за договорами оренди транспортних засобів у фізичних осіб, що жодного відношення до порушення вимог законодавства про строки виплати заробітної плати чи інших виплат, передбачених законодавством про працю, немає. У той же час, відповідач не встановлював порушення позивачем трудового законодавства безпосередньо за результатами розгляду справи про накладення штрафу, а зафіксував так звані порушення в постанові виключно на підставі даних акту перевірки фіскального органу.

Вказане рішення в апеляційному порядку оскаржив відповідач, у апеляційній скарзі покликається на те, що оскаржуване рішення винесене з порушенням норм процесуального та матеріального права з неповним з`ясуванням обставин справи та є незаконним, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову.

Зокрема в апеляційні скарзі зазначає, що при детальному аналізі інформації викладеної в акті перевірки Головного управління ДФС у Рівненській області від 08.05.5019 № 971/17-00-14-01/30207687 вбачається що позивачем допущено заборгованість із виплати заробітної плати у 1 півріччі 2016 року заробітна плата працівникам, винагорода за угодами ЦПХ, орендна плата за договорами оренди транспортних засобів фізичних осіб виплачується несвоєчасно із затримкою від 1 до 5 місяців.

Позивач скористався своїм правом та подав відзив на апеляційну скаргу в котрому покликається на те, що відповідачем, здійснюючи розгляд справи, належним чином не переконавшись про належне проінформування позивача щодо часу та місця розгляду справи. Також вказує, що оскаржувана постанова відповідача прийнята передчасно, та за відсутності повноти розгляду справи про порушення законодавства про працю.

Представник апелянта в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу та надав пояснення, просить апеляційну скаргу задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким відмовити повністю в задоволенні позовних вимог.

В судовому засіданні представник позивача, заперечив щодо задоволення апеляційної скарги та надав пояснення. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, з наступних підстав.

З матеріалів справи слідує, що Управління Держпраці у Рівненській області 10.06.2019 прийняло постанову про накладення штрафу уповноваженими особами № 971/17-00-14-01/30207687/000140/ДФС, відповідно до якої накладено штраф у розмірі 12519 грн. 00 коп.

Так відповідач за результатами розгляду справи про накладення штрафу встановив: «в порушення вимог частини першої статті 115 КЗпП України, частини першої статті 26 Закону України «Про оплату праці» виплата заробітної плати проводиться регулярно в робочі дні у строк, встановлений колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим органом не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує 16 календарних днів, не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Так, заробітна плата працівникам та винагорода за цивільно-правовим договором виплачується у грошовій формі у 2016, 2017, 2018 роках готівкою в касі підприємства, у другому півріччі 2018 року також за платіжними відомостями із зарахуванням на карткові рахунки працівників. У 1 півріччі 2016 року заробітна плата працівникам, винагорода за угодами ЦПХ, орендна плата за договорами оренди транспортних засобів фізичних осіб виплачується несвоєчасно із затримкою від 1 до 5 місяців.»

Спірна постанова Управління Держпраці у Рівненській області від 10.06.2019 прийнята на підставі акта про результати документальної планової виїзної перевірки ПВКФ «Фіалка» з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахувань та сплати податків та зборів, а також дотримання вимог валютного та іншого законодавства від 08.05.2019 №971/17-00-14-01/30207687

В акті перевірки Головного управління ДФС у Рівненській області, зокрема вказано, що «У І півріччі 2016 року заробітна плата працівникам, винагороди за угодами ЦПХ, орендна плата за договорами оренди транспортних засобів у фізичних осіб виплачувалися несвоєчасно із затримкою від 1 до 5 місяців.»

Позивач вважаючи прийняту відповідачем оскаржувану постанову протиправною, звернувся до суду з відповідними позовними вимогами.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 115 Кодексу законів про працю України (далі КЗпП України) передбачено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Згідно ч. 5 ст. 97 КЗпП України, оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після виконання зобов`язань щодо оплати праці.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 265 КЗпП України, посадові особи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, винні у порушенні законодавства про працю, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством.

Як визначено у абз. 3 ч. 2 ст.265 КЗпП України, юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі порушення встановлених строків виплати заробітної плати працівникам, інших виплат, передбачених законодавством про працю, більш як за один місяць, виплата їх не в повному обсязі - у трикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення.

Зі змісту наведеної норми вбачається, що одним із основних критеріїв застосування відповідальності у разі виявлення контролюючим органом затримки у виплаті працівнику заробітної плати, є вина підприємства.

Постановою Кабінету Міністрів України №509 від 17.07.2013 було затверджено Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення (далі - Порядок № 509), який визначає механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених ч. 2 ст. 265 КЗпП України та ч.2 -7 ст. 53 Закону України «Про зайнятість населення» (далі - штрафи).

Відповідно до п.2 Порядку № 509, штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, начальниками управлінь і відділів Держпраці та їх заступниками (з питань, що належать до їх компетенції), начальниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками, керівниками виконавчих органів міських рад міст обласного значення, сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад та їх заступниками.

Штрафи можуть бути накладені на підставі: рішення суду про оформлення трудових відносин із працівником, який виконував роботу без укладення трудового договору, та встановлення періоду такої роботи чи роботи на умовах неповного робочого часу в разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, в установі, організації; акта про виявлення під час перевірки суб`єкта господарювання або роботодавця ознак порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення, складеного посадовою особою Держпраці чи її територіального органу, виконавчого органу міської ради міста обласного значення та сільської, селищної, міської ради об`єднаної територіальної громади; акта документальної виїзної перевірки ДФС, її територіального органу, в ході якої виявлені порушення законодавства про працю.

Згідно п. 3 Порядку №509, уповноважена посадова особа не пізніше ніж через 10 днів з дати складення акта приймає рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу.

Пунктом 4 цього Порядку визначено, що справа розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня прийняття рішення про її розгляд.

Відтак не оспорюваним є факт можливості накладення штрафів органами Держпраці на підставі акту документальної виїзної перевірки ДФС, її територіального органу, в ході якої виявлені порушення законодавства про працю.

Однак щодо суті виявлених порушень позивачем вимог законодавства, колегія суддів зазначає наступне.

Так зі змісту наведених вище норм вбачається, що одним із основних критеріїв застосування відповідальності у разі виявлення контролюючим органом затримки у виплаті працівнику заробітної плати, є вина підприємства, котра належним чином підтверджена.

Як згадувалось спірна постанова від 10.06.2019 прийнята на підставі акта Головного управління ДФС у Рівненській області про результати документальної планової виїзної перевірки ПВКФ «Фіалка» з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахувань та сплати податків та зборів, а також дотримання вимог валютного та іншого законодавства від 08.05.2019 №971/17-00-14-01/30207687

Зокрема в акті перевірки вказано, що «У І півріччі 2016 року заробітна плата працівникам, винагороди за угодами ЦПХ, орендна плата за договорами оренди транспортних засобів у фізичних осіб виплачувалися несвоєчасно із затримкою від 1 до 5 місяців.»

Однак колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що в акті перевірки не міститься жодного посилання на встановлені перевіркою факти несвоєчасної виплати заробітної плати працівникам фірми, не зазначені прізвища працівників, терміни порушення виплати. В той же час, відповідач не встановлював порушення позивачем трудового законодавства безпосередньо за результатами розгляду справи про накладення штрафу, а зафіксував так звані порушення в постанові виключно на підставі даних акту перевірки фіскального органу.

При цьому, ні в суді першої інстанції ні під час апеляційного розгляду справи, доказів наявності вказаного порушення відповідач суду не надав. Крім цього, формальне твердження суб`єкта владних повноважень щодо встановлення порушення строків виплати заробітної плати спростовується показаннями свідків, які були допитані судом. Зокрема, бухгалтер по заробітній платі Приватної виробничо-комерційної фірми «Фіалка» ОСОБА_1 , начальник відділу кадрів ОСОБА_2 вказали, що фактів несвоєчасної виплати заробітної плати працівникам на підприємстві не було.

Також потрібно зазначити, що в матеріалах справи наявний акт № РВ 113/980/АВ від 14.06.2018 за результатами проведеного інспекційного відвідування позивача Управлінням Держпраці у Рівненській області у червні 2018 року згідно котрого вказаних порушень трудового законодавства інспектором праці не виявлено (а.с.21-24)

Відтак враховуючи наведене вище можна дійти висновку, що Управління Держпраці у Рівненській області не виявило та нічим не підтвердило, що певні особи отримували заробітну плату з порушенням строків її виплати, що в свою чергу вказує на протиправність оскаржуваної постанови, оскільки вина підприємства в порушенні законодавства про працю не доведена.

Більше того, як зазначив суд першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що відповідачем зокрема було порушено порядок розгляду справи за результатом котрого винесено постанову з огляду на наступне.

Так п. 3, 4 Порядку № 509 передбачено, що уповноважена посадова особа не пізніше ніж через 10 днів з дати складення акту приймає рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу. Справа розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня прийняття рішення про її розгляд.

Відповідно до п. 5, 6 Порядку № 509 у разі надходження від суб`єкта господарювання або роботодавця, щодо якого порушено справу, обґрунтованого клопотання про відкладення її розгляду, строк розгляду справи може бути продовжений уповноваженою посадовою особою, але не більше ніж на 10 днів.

Про розгляд справи уповноважені посадові особи письмово повідомляють суб`єктів господарювання та роботодавців не пізніше ніж за п`ять днів до дати розгляду рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.

Пунктом 7 вказаного Порядку передбачено, що справа розглядається за участю представника суб`єкта господарювання або роботодавця, щодо якого її порушено. Справу може бути розглянуто без участі такого представника у разі, коли його поінформовано відповідно до пункту 6 цього Порядку і від нього не надійшло обґрунтоване клопотання про відкладення її розгляду.

Відповідно до пункту 8 Порядку № 509 розгляд справи розпочинається з представлення уповноваженої посадової особи, яка її розглядає. Зазначена особа роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Під час розгляду справи заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішується питання щодо задоволення клопотання. За результатами розгляду справи уповноважена посадова особа на підставі акта, зазначеного в пункті 3 цього Порядку, складає постанову про накладення штрафу.

Відповідно до пункту 10 Порядку № 509 постанова про накладення штрафу може бути оскаржена у судовому порядку.

Системний аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку, що передумовами розгляду справи про накладення штрафу за порушення законодавства про працю є прийняття уповноваженою посадовою особою не пізніше ніж через 10 днів з дати складення акта перевірки рішення щодо розгляду такої, а також за умови не пізніше ніж за п`ять днів до дати розгляду справи повідомлення суб`єкта господарювання чи роботодавця про розгляд такої у один із способів, що передбачені пунктом 6 Порядку № 509.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, 17.05.2019 відповідачем прийнято рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу, відповідно до якого призначено дату розгляду справи на 31.05.2019.

03.05.2019 р позивач подав клопотання про відкладення вирішення питання про накладення штрафу до завершення процедури узгодження висновків акту перевірки фіскального органу від 08.05.2019, який став підставою для призначення розгляду справи про накладення штрафу на ПВКФ «Фіалка».

31.05.2019 Управлінням Держпраці у Рівненській області було прийнято рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу №971/17-00-14-01/30207687, відповідно до якого клопотання задоволено, розгляд справи призначено на 10.06.2019.

Однак, дане рішення позивач отримав лише 12.06.2019, про що свідчить витяг з відстеження поштового відправлення з веб-сайту Укрпошти (а.с.16).

Таким чином, відповідачем порушені строки повідомлення суб`єкта господарювання щодо дати розгляду справи про накладення штрафу.

У п.58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на викладене вище, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду без змін. Доводи апеляційної скарги не спростовують рішення суду першої інстанції.

Щодо розподілу судових витрат, то такий у відповідності до ст.139 КАС України не здійснюється.

Керуючись статтями 139, 229, 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління Держпраці у Рівненській області залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2019 року у справі № 460/1531/19 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя С. М. Кузьмич
судді І. І. Запотічний
Р. М. Шавель
Повне судове рішення складено 24 грудня 2019 року