Справа № 160/6789/19
Суддя: Чабаненко С.В.
Дата ухвалення: 2019-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

10 грудня 2019 року м. Дніпросправа № 160/6789/19

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Чабаненко С.В. ,

суддів: Чумака С.Ю., Юрко І.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 серпня 2019 року у справі №160/6789/19 за позовом ОСОБА_1 до Дніпропетровська обласна державна адміністрація про визнання протиправним та скасування розпорядження в частині перейменування вулиці,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Дніпропетровської обласної державної адміністрації, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати з моменту його прийняття розпорядження голови Дніпропетровської обласної державної адміністрації від 19 травня 2016 року №Р-223/0/3-16 «Про перейменування топонімів у населених пунктах області» в частині пункту 35 Додатку 2, згідно якого перейменуванню підлягає вул. Щербини в Індустріальному районі м. Дніпра на вул. М.Міхновського.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 серпня 2019 року позовну заяву повернуто позивачу.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції позивач оскаржив її до апеляційного суду з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Просить скасувати дану ухвалу та справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвалами Третього апеляційного адміністративного суду від 07 жовтня 2019 року відкрито апеляційне провадження та призначено розгляд апеляційної скарг в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

07 листопада 2019 року на виконання запиту судді Верховного Суду від 29 жовтня 2019 року № К/9901/28567/19 матеріали адміністративної справи № 160/6789/19 направлено до суду касаційної інстанції.

02 грудня 2019 року на адресу Третього апеляційного адміністративного суду матеріали даної адміністративної справи були повернуті.

Справа розглянута в порядку письмового провадження відповідно до приписів ст. 311 КАС України.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Предметом апеляційного оскарження є правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права при постановлені судового рішення, яким позовну заяву повернуто позивачу з підстав не доведення по важності причин пропуску строку звернення до суду, посилаючись на положення ст. 122 КАС України.

В контексті вимог частини другої статті 264 КАС України позивач, звертаючись до суду з позовом про оскарження нормативно-правового акту, має обґрунтувати не лише зміст позовних вимог, а і факт порушення цим актом його суб`єктивних прав, свобод, інтересів.

В свою чергу розпорядження голови Дніпропетровської обласної державної адміністрації від 19 травня 2016 року №Р-223/0/3-16 «Про перейменування топонімів у населених пунктах області» вважається підзаконним нормативно-правовим актом місцевої державної адміністрації локального характеру, що застосовується неодноразово щодо невизначеного кола суб`єктів та спрямований на встановлення (змін, скасування) норми права.

Відповідно до частини другої статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно з частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Для оскарження нормативно-правових актів суб`єктів владних повноважень закон передбачає особливий порядок адміністративного провадження, який встановлений статтею 264 КАС України.

Відповідно змісту частини першої цієї статті такий порядок поширюються на розгляд адміністративних справ щодо законності (крім конституційності) постанов та розпоряджень Кабінету Міністрів України, постанов Верховної Ради Автономної Республіки Крим; законності та відповідності правовим актам вищої юридичної сили нормативно-правових актів міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування, інших суб`єктів владних повноважень.

Частиною другою статті 264 КАС України встановлено, що право оскаржити нормативно - правовий акт мають особи, щодо яких його застосовано, а також особи, які є суб`єктом правовідносин, у яких буде застосовано цей акт.

Відповідно до частини третьої статті 264 КАС України нормативно-правові акти можуть бути оскаржені до адміністративного суду протягом усього строку їх чинності.

Суд першої інстанції, повертаючи позовну заяву зазначив, що позивач звернувся до суду з цим позовом після спливу шестимісячного строку для звернення до суду, встановленого ч. 2 ст. 122 КАС України, та відсутні підстави вважати поважними причини пропуску строку звернення до суду.

Проте, з урахуванням положень ст. 264 КАС України право особи на оскарження нормативно-правового акту обмежено лише строками його дії. Суб`єкт правовідносин, до якого буде застосований чи застосується цей акт, якщо вважатиме, що цей нормативний документ порушує або порушуватиме його права чи інтереси, за наявності відповідного обґрунтування, може оскаржити нормативно-правовий акт як відразу після часу набрання ним чинності, так і в будь-який час, коли нормативно-правовий акт чинний і продовжує регулювати певні відносини, внаслідок яких відбувається порушення прав та/чи законних інтересів особи.

Таким чином, у разі, коли суб`єкт правовідносин оскаржує нормативно-правовий акт по спливу певного проміжку часу від дати набрання ним чинності, але який є чинним, діючим і обов`язковим до застосування на час звернення суб`єкта правовідносин до адміністративного суду із позовною заявою, то звернення до суду такого суб`єкта не має розцінюватися як здійснене з порушенням порядку та строків, передбачених статтею 122 КАС України, оскільки вимога про порушення права триваючою дією чинного нормативно-правового акту, яка для суб`єкта правовідносин є реальною, актуальною, об`єктивно обґрунтованою хоча б на етапі звернення до суду про його оскарження, не може визнаватись такою, що подана з пропуском строків звернення за захистом порушеного права.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 18 липня 2019 року у справі №826/16725/17( №К/9901/66655/18), від 02 жовтня 2019 року по справі № 160/7524/18 (К/9901/16335/19).

В свою чергу, приписами ст. 264 КАС України регламентовано, що в таких справах скаржник має довести своє право на звернення з позовом, проте питання про наявність чи відсутність порушення прав та законних інтересів позивача спірним нормативно-правовим актом, а також чи є позивач учасником у правовідносинах, які цим актом регулюються, не може бути вирішено на стадії відкриття провадження у справі. Крім того, відсутність права на оскарження в конкретному випадку не може бути підставою для відмови у відкритті провадження у справі, та є лише підставою для відмови в задоволені позову. Вказане зумовлено загальним положенням судового процесу про те, що необхідність у судовому захисті пов`язується з наявністю порушених прав, свобод, інтересів у конкретного суб`єкта права.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, а відтак передчасність висновків, викладених в ухвалі суду першої інстанції, що у відповідності до статті 320 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 311,315, 317, 320, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 серпня 2019 року у справі №160/6789/19 скасувати.

Справу № 160/6789/19 направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з моменту підписання та відповідно до ч. 3 ст. 272 КАС України касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - суддя С.В. Чабаненко

суддя С.Ю. Чумак

суддя І.В. Юрко