Справа № 320/4375/19
Суддя: Панченко Н.Д.
Дата ухвалення: 2019-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2019 року справа № 320/4375/19

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Панченко Н.Д., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Техновіда» до Головного управління ДФС у Київській області та Державної фіскальної служби України про визнання протиправними і скасування рішень та зобов`язання вчинити певні дії.

ВСТАНОВИВ:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Техновіда» з позовом до Головного управління ДФС у Київській області та Державної фіскальної служби України в якому просить суд:

- визнати протиправними та скасувати рішення Комісії Головного управління ДФС у Київській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації № 933882/41988329 від 28.09.2018; № 933883/41988329 від 28.09.2018; № 106380/41988329 від 30.01.2019; № 1063881/41988329 від 30.01.2019; № 1066227/41988329 від 01.02.2019 про відмову в реєстрації податкових накладних № 3 від 23.07.2018; № 4 від 23.07.2018; № 2 від 27.08.2018; № 3 від 29.08.2018 та № 4 від 29.08.2018 в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- зобов`язати Державну фіскальну службу України здійснити реєстрацію податкових накладних № 3 від 23.07.2018; № 4 від 23.07.2018; № 2 від 27.08.2018; № 3 від 29.08.2018 та № 4 від 29.08.2018, складених Товариством з обмеженою відповідальністю «Техновіда» датою їх подання.

В якості підстави позову позивач зазначив, що на виконання вимог Податкового кодексу України було сформовано та подано для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних наступні податкові накладні №3 від 23.07.2018 року на загальну суму 1386 694,60 грн., у тому числі податок на додану вартість 231115,77 грн.; №4 від 23.07.2018 року на загальну суму 1222547,90 грн., в тому числі податок на додану вартість 203757,98 грн.; №2 від 27.08.2018 року на загальну суму 500000,00 грн., в тому числі податок на додану вартість 83 333,33 грн.; №3 від 29.08.2018 року на загальну суму 382495,40 грн., в тому числі податок на додану вартість 63749,23 грн.; №4 від 29.08.2018 року на загальну суму 350515,10 грн., в тому числі податок на додану вартість 58419,18 грн., але Головним управлінням ДФС у Київській області, всупереч вимогам чинного законодавства, прийнято рішення про відмову в реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних та просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Ухвалою від 04 серпня 2019 року суд відкрив провадження по справі, за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

09 жовтня 2019 року від представника Державної фіскальної служби України та Головного управління ДФС у Київській області через канцелярію суду надійшов відзив на адміністративний позов, відповідно до якого представник просив суд відмовити в задоволені позовних вимог.

Свою позицію представник Державної фіскальної служби України та Головного управління ДФС у Київській області вмотивував наступним.

Відповідно АІС «Податковий блок» ТОВ «Техновіда» подано повідомлення на підтвердження реальності здійснення операції по податковим накладним, реєстрацію якої зупинено, а саме №3 від 23.07.2018 року та № 4 від 23.07.2018 року з номенклатурою товару (внутрішній блок канальний, пульт керування дротовий, розгалужувач, централізований пульт управління, вентиляційна установка з рекуперацією тепла, зовнішній блок з рекуперацією тепла, монтаж системи вентиляції) № 2 від 27.08.2018 року, № 3 від 29.08.2018 року та № 4 від 29.08.2018 року з номенклатурою товару (монтаж системи вентиляції).

Відповідач звертає увагу суду на той факт, що під час перевірки реальності здійснення фінансово-господарської операції по податковій накладній № 3 від 23.07.2018 року та №4 від 23.07.2018 року встановлено відсутність документів, а саме: первинних документів щодо транспортування, навантаження, розвантаження обладнання, яке використовувалось для надання послуг, а також розрахункових документів на підтвердження попередньої оплати за вищезгадане обладнання.

Окрім того, під час перевірки реальності здійснення фінансово-господарської операції по податковій накладній №2 від 27.08.2018 року та №3 від 29.08.2018 року встановлено відсутність договорів та первинних документів на підтвердження факту придбання, транспортування, навантаження, розвантаження обладнання, яке використовувалось для надання послуг.

Також під час перевірки реальності здійснення фінансово-господарської операції по податковій накладній №4 від 29.08.2018 року встановлено відсутність первинних документів на підтвердження факту придбання, транспортування, навантаження, розвантаження обладнання, яке використовувалось для надання послуг та відсутні розрахункові документи, що підтверджують факт оплати за надані послуги з монтажу системи вентиляції.

Відповідач вказує, що обсяг поданих позивачем документів не відповідає вичерпному переліку (п. 14 Порядку зупинення реєстрації ПН/PK), а їх зміст не дозволяє однозначно з`ясувати фактичні обставини здійснення фінансово-господарської операції. Тому відповідачі вважають обґрунтованим рішення Комісії від 28.09.2018 року №933882/41988329 та №933883/41988329 від 30.01.2019 року №1063880/41988329 та №1063881/41988329, а також від 01.02.2019 року №1066227/41988329 про відмову в реєстрації податкових накладних №3 від 23.07.2018 року, №4 від 23.07.2018 року, №2 від 27.08.2018 року, №3 від 29.08.2018 року та №4 від 29.08.2018 року в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідач зазначає, що ТОВ «Техновіда» подано до ДФС України скаргу на рішення від 30.01.2019 року №1063880/41988329 та №1063881/41988329, а також від 01.02.2019 року №1066227/41988329. Проте, Комісією з питань розгляду скарг прийнято рішення від 11.02.2019 року № 8128/41988329/2 від 15.02.2019 року № 9917/41988329/2 та від 25.02.2019 року № 11021/41988329/2 яким скарги залишено без задоволення, а рішення Комісії без змін із зазначенням причини: відсутні копії документів, що підтверджують факт придбання, виготовлення, вирощування або переробки ТМЦ / чи можливість надання послуг, виконання робіт.

25 жовтня 2019 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив в якій позивач підтримав позовні вимоги та просив задовольнити їх в повному обсязі.

Суд дослідивши подані матеріали справи встановив наступне.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, який знаходиться в матеріалах справи, Товариство з обмеженою відповідальністю «Техновіда» зареєстровано 07 березня 2018 року за кодом як юридична особа. Знаходиться за адресою: 09000, Київська обл., Сквирський район, м. Сквира, вул. О. Кобилянської, буд. 35. Основний вид господарської діяльності є діяльність в сфері інжинірингу, геології та геодезії та надання послуг технічного консультування в цих сферах. Перебуває на обліку в Білоцерківській ОДПІ Головного управлінні ДФС у Київській області.

Як вбачається з матеріалів справи, 10 липня 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Техновіда» (виконавець) та ДП «ІНТЕРТЕХ» (замовник) був укладений договір № 0506/18-М1 та № 1306/18-М1 відповідно до умов якого виконавець зобов`язався виконати роботи з поставки обладнання і матеріалів та монтажу систем вентиляції та кондиціонування, а замовник прийняти та оплатити виконані роботи в порядку та у строки, визначені вказаними договорами.

На виконання вказаних договорів ТОВ «Техновіда» здійснило операцію з поставки ДП «ІНТЕРТЕХ» товару, а останнє в свою чергу сплатило на банківський рахунок позивача попередню оплату за поставлені матеріали та обладнання.

Позивачем на виконання вимог Податкового кодексу України було сформовано та подано для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних наступні податкові накладні, зокрема: №3 від 23.07.2018 року на загальну суму 1386694,60 грн., в тому числі податок на додану вартість 231115,77 грн., та №4 від 23.07.2018 року на загальну суму 1222547,90 грн., в тому числі податок на додану вартість 203757,98 грн.

15 серпня 2018 року позивач отримав квитанції про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних спірні податкові накладні № 3 від 23.07.2018 року та № 4 від 23.07.2018 року були доставлені до ДФС України та прийняті, але їх реєстрація зупинена в зв`язку з відповідністю податкової накладної підпункту 1.6. пункту 1 Критеріїв ризиковості платника податку.

У цих же квитанціях позивачеві було запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної.

Позивачем було направлено в електронному вигляді пояснення щодо зупинення спірних податкових накладних, до яких додано копії документів, що підтверджують реальність здійснених господарських операцій.

Відповідно до рішення Головного управління ДФС у Київській області про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 28.09.2018 року №933882/41988329 та № 933883/41988329 позивачу було відмовлено в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних з підстав ненадання платником податку: первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи, у тому числі рахунки-фактури, акти приймання-передачі товарів (робіт/послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункових документів, банківських виписок з особових рахунків.

14 лютого 2019 року ТОВ «Техновіда» звернулась до ДФС України зі скаргами на вказані вище рішення з підстав незаконності оскаржуваних рішень, оскільки Комісією ГУ ДФС у Київській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації не було досліджено надані позивачем додаткові документи на підтвердження реальності господарських операцій за Договорами поставки №0506/18-М1 від 10.07.2018 року та № 1306/18-М1 від 10.07.2018 року, укладених з ДП «ІНТЕРТЕХ». Крім того, в оскаржуваних рішеннях про відмову в реєстрації податкових накладних від 28.09.2018 року № 933882/41988329 та № 933883/41988329 Комісією ГУ ДФС у Київській області не було чітко вказано, які саме первинні документи не були надані позивачем разом з повідомленням про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладених/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено, в зв`язку з чим, ТОВ «Техновіда» просило оскаржувані рішення скасувати та зареєструвати податкові накладні №3 від 23.07.2018 року та №4 від 23.07.2018 року.

25 лютого 2019 року Комісією з питань розгляду скарг ДФС України були прийняті рішення №11025/41988329/2 та №11021/41988329/2, якими скарги ТОВ «Техновіда» були залишені без задоволення, а рішення Комісії ГУ ДФС у Київській області про відмову в реєстрації податкових накладних №3 від 23.07.2018 року та №4 від 23.07.2018 року без змін.

Як вбачається з матеріалів справи, TOB «Техновіда» відповідно до договорів №1206/18-М1 від 10.07.2018 року та №0506/18-М1 від 10.07.2018 року укладених з ДП «ІНТЕРТЕХ» здійснило операцію з поставки товару на загальну суму 500000,00 грн., в тому числі податок на додану вартість 83333,33 грн., згідно податкової накладної №2 від 27.08.2018 року; на загальну суму 382495,40 грн., в тому числі податок на додану вартість 63749,23 грн., згідно податкової накладної №3 від 29.08.2018 року; на загальну суму 350515,10 грн., в тому числі податок на додану вартість 58419,18 грн., згідно податкової накладної №4 від 29.08.2018 року.

Податкові накладні №2 від 27.08.2018 року, №3 від 29.08.2018 року та №4 від 29.08.2018 року були направлені засобами телекомунікаційного зв`язку до ДФС України для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Як вбачається з квитанцій від 14.09.2018, спірні податкові накладні доставлені до податкового органу, прийняті, але їх реєстрація зупинена у зв`язку з відповідністю податкової накладної підпункту 1.6. пункту 1 Критеріїв ризиковості платника податку.

У цих же квитанціях позивачеві було запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної.

ТОВ «Техновіда» було направлені в електронному вигляді пояснення щодо зупинення спірних податкових накладних, до яких додав копії документів, що підтверджують реальність здійснених господарських операцій.

Комісією Головного управління ДФС у Київській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації було прийнято оскаржувані рішення № 106380/41988329 від 30.01.2019 року про відмову у реєстрації податкової накладної №2 від 27.08.2018 року в Єдиному реєстрі податкових накладних; № 1063881/41988329 від 30.01.2019 року про відмову в реєстрації податкової накладної №3 від 29.08.2018 року в Єдиному реєстрі податкових накладних; №1066227 від 01.02.2019 року про відмову в реєстрації податкової накладної №4 від 29.08.2018 року в Єдиному реєстрі податкових накладних з підстав не надання договорів, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи, у тому числі рахунки-фактури, акти приймання-передачі товарів (робіт/послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункових документів, банківських виписок з особових рахунків.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Техновіда» 30 січня 2019 року та 08 лютого 2019 року звернулось до ДФС України зі скаргами на вищевказані рішення з підстав їх незаконності, оскільки Комісією ГУ ДФС у Київській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації не було досліджено надані позивачем додаткові документи на підтвердження ральності господарських операцій за договорами поставки №0506/18-М1 від 10.07.2018 року та №1206/18-М1 від 10.07.2018 року укладених з ДП «ІНТЕРТЕХ». Як зазначає позивач в оскаржуваних рішеннях про відмову в реєстрації податкових накладних від 28.09.2018 року № 933882/41988329 та №933883/41988329 Комісією ГУ ДФС у Київській області не було чітко вказано, які саме первинні документи не були надані разом з повідомленням про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладених /розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено, у зв`язку з чим, Товариство з обмеженою відповідальністю «Техновіда» просило оскаржувані рішення скасувати та зареєструвати податкові накладні №2 від 27.08.2018 року, №3 від 29.08.2018 року та №4 від 29.08.2018 року.

Розглянувши скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Техновіда», Комісія з питань розгляду скарг ДФС України прийняла рішення №8127/41988329/2 від 11.02.2019 року, №8128/41988329/2 від 11.02.2019 року та №9917/41988329/2 від 15.02.2019 року якими скарги позивача були залишені без задоволення, а рішення Комісії ГУ ДФС у Київській області про відмову в реєстрації податкових накладних №2 від 27.08.2018 року, №3 від 29.08.2018 року та №4 від 29.08.2018 року без змін.

Не погоджуючись з вищевказаними рішеннями, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані в квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Помилки в реквізитах, визначених пунктом 201.1 цієї статті (крім коду товару згідно з УКТ ЗЕД), які не заважають ідентифікувати здійснену операцію, її зміст (товар/послугу, що постачаються), період, сторони та суму податкових зобов`язань, не можуть бути причиною неприйняття податкових накладних у електронному вигляді.

Механізм внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до неї, до Єдиного реєстру податкових накладних визначено у Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 № 1246 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 № 341) (далі Порядок № 1246).

Пунктом 5 Порядку № 1246 передбачено, що податкова накладна та/або розрахунок коригування приймаються до Реєстру у разі дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192, пунктами 200-1.3, 200-1.9 статті 200-1та пунктами 201.1, 201.10 і 201.16 статті 201 Кодексу, а також з урахуванням Законів України Про електронний цифровий підпис, Про електронні документи та електронний документообіг та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Реєстрації підлягають податкові накладні та/або розрахунки коригування (у тому числі ті, що не надаються отримувачу (покупцю) товарів/послуг, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, складені за операціями з постачання послуг нерезидентом) незалежно від суми податку на додану вартість в одній податковій накладній/розрахунку коригування.

Згідно з пунктом 12 Порядку № 1246, після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки, зокрема, щодо відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу.

Наведене положення відповідає пункту 74.2 статті 74 Податкового кодексу України, яким закріплено, що в Єдиному реєстрі податкових накладних забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Критерії оцінки ступеня ризиків, достатні для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Згідно з пунктом 13 Порядку № 1246, за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

Відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, реєстрація податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної / розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до пункту 74.2 статті 74 цього Кодексу.

Підпунктом 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України визначено, що у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються:

а) порядковий номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування;

б) визначення критерію(їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування;

в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Вичерпний перелік таких документів у розрізі критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

З системного аналізу викладених положень податкового законодавства слідує, що реєстрації податкової накладної, як обов`язковій умові для віднесення покупцем товарів/послуг сплаченої у складі товарів або послуг суми ПДВ до податкового кредиту, передує процедура автоматизованого співставлення податкової накладної з визначеними у законі критеріями оцінки ступеня ризиків.

У разі відповідності податкової накладної/розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

В свою чергу Критерії оцінки ступеня ризиків, достатні для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджені наказом Міністерства фінансів України від 13 червня 2017 року № 567.

Цим же наказом затверджений вичерпний перелік документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Перелік № 567).

Відповідно до пункту 2 Переліку № 567, письмові пояснення та копії документів, зазначені у Переліку, платник податку подає до ДФС в електронному вигляді засобами електронного зв`язку, визначеними ДФС, з урахуванням вимог Законів України Про електронний цифровий підпис, Про електронні документи та електронний документообіг та нормативно-правового акта щодо порядку обміну електронними документами з контролюючими органами.

Підпунктом 201.16.3 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України передбачено, що письмові пояснення та/або копії документів, подані платником податків до контролюючого органу відповідно до підпункту 201.16.2 цього пункту, розглядаються комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

Зазначена комісія приймає рішення про:

- реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підстави для прийняття комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, умовою розблокування реєстрації податкової накладної, яка за результатами автоматизованого моніторингу була визнана такою, що відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, є подання платником податків документів, вичерпний перелік яких передбачений у згаданому наказі Міністерства фінансів України від 13.06.2017 № 567.

Постановою Кабінету Міністрів України від 29.03.2017 № 190 установлено, що підставами для прийняття комісією ДФС рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є:

- ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, до якої/якого застосована процедура зупинення реєстрації згідно з пунктом 201.16 статті 201 Кодексу;

- ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту в підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Кодексу;

- надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.

Форма рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних визначена Порядком зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року.

Форма такого рішення передбачає, що в разі відмови в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних через ненадання платником податку копій документів, документи, які не надано (з тих, що визначені вказаною формою рішення), мають бути підкреслені.

З матеріалів адміністративної справи вбачається, що спірні рішення прийняті у зв`язку з відповідністю поданої податкової накладної критеріям оцінки ризиків, що визначені пп. 1.6 п. 1 Критеріїв ризиковості саме платника податків.

Однак, відповідач не навів жодного правого обґрунтування щодо підстав для зупинення реєстрації податкової накладної як і не повідомив суду, яка із шести перелічених у підпункті 1.6 пункту 1 критеріїв відноситься до позивача.

Крім того суд бере до уваги, що комісія ДФС, яка приймає рішення про реєстрацію податкових накладних, розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову у такій реєстрації, як відповідач у справі, була наділена правом подати до суду докази на підтвердження правомірності прийняття оспорюваного рішення.

Разом з цим відповідачі зазначеним правом не скористались, жодного належного доказу на підтвердження обґрунтованості оспорюваних рішень та підстав їх прийняття під час розгляду справи не надали, обмежившись простим посиланням на недостатність наданих на пропозицію документів.

Також суд зазначає що, системний аналіз визначених у постанові КМУ від 29.03.2017 № 190 підстав для відмови у реєстрації податкової накладної у ЄРПН у взаємозв`язку з визначеним у наказі МФУ від 13.06.2017 № 567 вичерпним переліком документів, дає підстави стверджувати, що під наданням платником податків документів, які є недостатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної, слід розуміти надання такого пакету документів, що не розкриває змісту та обсягу господарських операцій чи такого, що не дає змоги відслідкувати рух товарів (послуг) від постачальника до покупця.

Відповідно до пункту 16 Порядку роботи комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 № 566, комісією ДФС України розглядаються письмові пояснення та/або копії документів, подані платником податків до контролюючого органу відповідно до підпункту 201.16.2 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, а також висновок контролюючого органу з пропозицією щодо реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації.

Пунктом 18 цього Порядку передбачено, що Комісія ДФС може перевірити подані платником податку копії документів щодо їх достовірності шляхом звірки даних, які містяться в таких копіях документів, з даними, що надходять або можуть бути отримані з інших джерел інформації (реєстри, що ведуться державними органами, документи, в тому числі електронні, одержані від інших платників податків, засобів масової інформації тощо).

Згідно із пунктом 5.1 Регламенту комісії ДФС, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, затвердженого наказом ДФС від 26.06.2017 № 450, матеріали, що виносяться на розгляд, включають, серед іншого: письмові пояснення та/або копії документів платника податку стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, до якої/якого застосована процедура зупинення реєстрації; таблицю даних платника податку, яка надана платником податку до ДФС.

Отже, на відміну від зупинення реєстрації податкової накладної (розрахунку коригування), яке відбувається в автоматизованому режимі засобами програмного забезпечення ДФС України, прийняття рішення про реєстрацію/відмову у реєстрації податкової накладної (розрахунку коригування) потребує проведення Комісією ДФС України засідання, на якому членами комісії розглядаються та аналізуються надані платником податків документи та пояснення з метою прийняття обґрунтованого рішення зі спірного питання.

Таким чином, зважаючи на наявність у позивача передбачених законодавством документів та надання, в тому числі розрахункових документів як відповідачеві так і до суду, а також враховуючи, що достатність їх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної не спростована відповідачами, суд дійшов висновку, що комісія Головного управління ДФС у Київській області не мала правових підстав для відмови позивачу у реєстрації податкових накладних.

Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку, що рішення Комісії Головного управління ДФС у Київській області № 933882/41988329 від 28.09.2018 року, № 933883/41988329 від 28.09.2018 року, № 106380/41988329 від 30.01.2019 року, №1063881/41988329 від 30.01.2019 року, № 1066227/41988329 від 01.02.2019 року про відмову в реєстрації податкових накладних №3 від 23.07.2018 року, №4 від 23.07.2018 року, №2 від 27.08.2018 року, №3 від 29.08.2018 року та № 4 від 29.08.2018 року в Єдиному реєстрі податкових накладних прийняті необґрунтовано, тобто без урахуванням всіх обставин, що мали значення для його прийняття, непропорційно, тобто без дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване рішення (дія), а відтак є протиправними та підлягають скасуванню.

Щодо позовних вимог про реєстрацію податкових накладних №3 від 23.07.2018 року, №4 від 23.07.2018 року, №2 від 27.08.2018 року, №3 від 29.08.2018 року та №4 від 29.08.2018 року в Єдиному реєстрі податкових накладних, суд зазначає наступне.

Згідно з пунктом 4 частини 2 статті 245 КАС України, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до абзацу 1 частини 4 названої статті КАС України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

За вказаних обставин, в контексті наведених норм, суд вважає, що для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення, у даному випадку, не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Так, Європейський суд з прав людини у пункті 50 рішення від 13 січня 2011 року (остаточне) по справі Чуйкіна проти України (case of Chuykina v. Ukraine) (Заява № 28924/04) зазначив, що суд нагадує, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків. Таким чином стаття 6 Конвенції втілює право на суд, в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (див. рішення від 21 лютого 1975 року у справі Голдер проти Сполученого Королівства (Golder v. the United Kingdom), пп. 2836, Series A № 18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог п. 1 ст. 6 Конвенції. Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати вирішення спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для п. 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (див. рішення у справах Мултіплекс проти Хорватії (Multiplex v. Croatia), заява № 58112/00, п. 45, від 10 липня 2003 року, та Кутіч проти Хорватії (Kutic v. Croatia), заява № 48778/99, п. 25, ECHR 2002-II).

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з нормами частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За приписами вимог пункту 4 частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з нормами частин першої, другої статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

На підставі викладеного, зважаючи на всі наведені обставини в їх сукупності та з урахуванням того, що позивачем доведено, правомірність пред`явленого позову, а відповідачем доводи позовної заяви не були спростовані, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі.

Оскільки у спірних правовідносинах права позивача були порушені Головним управлінням ДФС у Київській області внаслідок прийняття необґрунтованого рішення про відмову у реєстрації податкової накладної, суд дійшов висновку, що сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню у повному обсязі за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Київській області.

Керуючись статями 9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Техновіда» до Головного управління ДФС у Київській області та Державної фіскальної служби України про визнання протиправними і скасування рішень та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії Головного управління ДФС у Київській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації № 933882/41988329 від 28.09.2018, № 933883/41988329 від 28.09.2018, № 106380/41988329 від 30.01.2019, №1063881/41988329 від 30.01.2019, № 1066227/41988329 від 01.02.2019 про відмову в реєстрації податкових накладних №3 від 23.07.2018, №4 від 23.07.2018, №2 від 27.08.2018, №3 від 29.08.2018 та № 4 від 29.08.2018 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Зобов`язати Державну фіскальну службу України здійснити реєстрацію податкових накладних №3 від 23.07.2018, №4 від 23.07.2018, №2 від 27.08.2018, №3 від 29.08.2018 та №4 від 29.08.2018, складених Товариством з обмеженою відповідальністю «Техновіда» датою їх подання.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Техновіда» (09000, Київська обл., Сквирський район, м. Сквира, вул. О. Кобилянської, буд. 35) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Київській області (03151, м. Київ, вул. Народного ополчення, 5-А, ) судові витрати в сумі 9605 (девять тисяч 11.07.2019.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справиРішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення складено та підписано 26 грудня 2019 року.

Суддя Панченко Н.Д.