Справа № 620/2763/19
Суддя: Падій В.В.
Дата ухвалення: 2019-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2019 року м. Чернігів Справа № 620/2763/19

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Падій В.В.,

за участю секретаря Кондратенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи, справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 ) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (далі ГУ ПФУ в Чернігівській області), в якому просить:

- визнати протиправним повернення ГУ ПФУ в Чернігівській області до Державної фіскальної служби України документів ОСОБА_1 для призначення пенсії, що надійшли від Державної фіскальної служби України листом від 21.09.2018 №17126/5/99-99-21-10-01-16;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Чернігівській області розглянути подані Державною фіскальною службою України документи, згідно з листом Державної фіскальної служби України від 21.09.2018 №17126/5/99-99-21-10-01-16 та прийняти рішення щодо призначення ОСОБА_1 пенсії або про відмову у призначенні пенсії.

Обґрунтовуючи вимоги, позивачем зазначено про протиправність дій відповідача, оскільки останній не прийняв рішення щодо призначення йому пенсії або про відмову у призначенні йому пенсії, натомість повернув документи без виконання, що не передбачено чинним законодавством України.

Ухвалою судді Чернігівського окружного адміністративного суду Падій В.В. від 13.11.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи та відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк, з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, для подання відзиву на позовну заяву або заяви про визнання позову.

Відповідачем, в установлений судом строк, подано до суду відзив на позовну заяву, в якому останній проти задоволення позовних вимог заперечував у повному обсязі та просив відмовити у їх задоволенні, зазначивши, що у даному випадку документи були подані завідомо без права на пенсію, а саме: подання про призначення пенсії від 14.01.2019 №21-1001/30 управління оперативного документування Головного оперативного управлі ння ДФС України, в якому зазначено, що календарна вислуга років позива ча на день звільнення складає 19 років 10 місяців 05 днів, не відповідає вимогам статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Враховуючи наведене, відповідач вважає, що ним було правомірно повернуто без виконання надіслані документи для призначення пенсії позивачу, оскільки призначити йому пенсію за вислугу років за вказаних обставин немає законних підстав.

Також відповідач звернув увагу суду на той факт, що Порядок подання та оформлення доку ментів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», зокрема пункти 12, 13, чітко передбачають, що уповноважений структурний підрозділ готує документи для призначення пенсій, а не для по дання документів до органів, що призначають пенсію (Пенсійний фонд) для непризначення пенсії (відмови). Відповідно до пункту 14 вищевказаного Порядку орган, що призначає пенсію (Пенсійний фонд), розглядає питання про призначення пенсії або про відновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою. Вважає, що вищевказаним Порядком не передбачено прийом документів уповноваженим структурним підрозділом та передача до органу, що призначає пенсію (Пенсійний фонд), які подані завідомо без права на пенсію.

Учасники справи у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, позивач та представник відповідача подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі.

Судове засідання здійснювалося в порядку, передбаченому частиною 4 статті 229 КАС України.

Відповідно до статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню повністю з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Чернігівській області та з 25.11.2016 отримує пенсію по III групі інвалідності внаслідок загального захворювання відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

ОСОБА_1 подав до Державної фіскальної служби України заяву про призначення пенсії по інвалідності.

Листом від 05.03.2019 №858/03/Ч-12 відповідач повідомив ОСОБА_1 про повернення документів, надісланих листом Державної фіскальної служби України від 21.09.2018 №17126/5/99-99-21-10-01-16, для призначення йому пенсії по інвалідності. Також у листі зазначив, що ГУ ПФУ в Чернігівській області документи, які були надані Державною фіскальною службою України листом від 14.01.2019 №771/5/99-99-21-10-01-16, для призначення позивачу пенсії за вислугу років, уважно розглянуло та вважає, що оскільки на день звільнення зі служби 21.10.2013 позивач не мав вислуги років, передбаченої пунктом «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (календарна вислуга років на день звільнення складає 19 років 10 місяців 05 днів), то документи повернуто до Державної фіскальної служби України без виконання (а.с.11-12).

Вважаючи протиправним повернення документів для призначення пенсії, позивач звернувся до суду з позовом за захистом своїх прав та інтересів.

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд застосовує джерела правового регулювання у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, та зважає на наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до статті 1 Закону України від 05.11.1991 №1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» (далі Закон №1788-ХІІ) громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, визначає Закон України від 09.04.1992 №2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон №2262-XII).

Згідно з пунктом «б» статті 1-2 Закону №2262-XII право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону мають звільнені зі служби: особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України, особи начальницького складу податкової міліції,

особи начальницького і рядового складу Державної кримінально-виконавчої служби України, особи начальницького і рядового складу органів і підрозділів цивільного захисту.

Відповідно до пункту «а» статті 12 Закону №2262-XII пенсія за вислугу років призначається: а) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах «б»-«д» статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби: з 01.10.2013 по 30.09.2014 і на день звільнення мають вислугу 21 календарний рік та 6 місяців і більше.

У свою чергу, питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», крім пенсій військовослужбовцям строкової служби та членам їх сімей, визначає Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затверджений постановою Пенсійного Фонду України від 30.01.2007 №3-1 (далі Порядок №3-1).

Відповідно до пункту 14 Порядку №3-1 орган, що призначає пенсії, розглядає питання про призначення пенсії або про відновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою.

Заяви про переведення з одного виду пенсії на інший і поновлення виплати раніше призначеної пенсії приймаються органом, що призначає пенсії, при поданні заявником всіх необхідних документів.

Заяви осіб про призначення, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі обліку заяв про призначення пенсії згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Заявнику або посадовій особі уповноваженого структурного підрозділу органом, що призначає пенсії, видається розписка-повідомлення із зазначенням дати приймання заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати в тримісячний термін з дня прийняття заяви.

Відповідно до пункту 16 Порядку №3-1 при прийманні документів для призначення пенсії орган, що призначає пенсії: перевіряє правильність оформлення заяви й подання про призначення пенсії, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; здійснює попередню перевірку змісту і належного оформлення представлених документів; перевіряє правильність копій відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розходження.

Орган, що призначає пенсії, має право вимагати від міністерств та інших органів, заявників дооформлення поданих документів, а також подання додаткових документів та перевіряти в необхідних випадках обґрунтованість їх видачі.

Пунктом 17 Порядку №3-1 визначено, що не пізніше 10 днів після надходження заяви з необхідними для призначення, переведення з одного виду пенсії на інший та відновлення раніше призначеної пенсії документами орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, переведення з одного виду пенсії на інший та відновлення раніше призначеної пенсії або про відмову в призначенні, переведенні з одного виду пенсії на інший та відновленні раніше призначеної пенсії.

Судом встановлено вище, що листом від 05.03.2019 №858/03/Ч-12 відповідач повідомив ОСОБА_1 про повернення документів без виконання, надісланих листом Державної фіскальної служби України від 21.09.2018 №17126/5/99-99-21-10-01-16, для призначення йому пенсії по інвалідності, а також документів, які були надані Державною фіскальною службою України листом від 14.01.2019 №771/5/99-99-21-10-01-16, для призначення позивачу пенсії за вислугу років, оскільки на день звільнення зі служби 21.10.2013 позивач не мав вислуги років, передбаченої пунктом «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (календарна вислуга років на день звільнення складає 19 років 10 місяців 05 днів) (а.с.11-12).

Водночас позивач вважає протиправним повернення ГУ ПФУ в Чернігівській області до Державної фіскальної служби України його документів для призначення пенсії, що надійшли від Державної фіскальної служби України листом від 21.09.2018 №17126/5/99-99-21-10-01-16 з підстав, що відповідач не прийняв рішення щодо призначення йому пенсії або про відмову у призначенні йому пенсії, натомість повернув документи без виконання, що не передбачено чинним законодавством України.

Суд звертає увагу позивача на той факт, що пунктом 18 Порядку №3-1 передбачено, що рішення щодо призначення, переведення з одного виду пенсії на інший та відновлення раніше призначеної пенсії оформляється розпорядженням органу, що призначає пенсії.

Водночас Порядок №3-1 не передбачає вимоги щодо форми рішення в разі відмови пенсійним органом особі у призначенні пенсії.

Оскільки відповідачем не призначалась позивачу пенсія, не було переведення з одного виду пенсії на інший та не було відновлення раніше призначеної пенсії, а фактично було відмовлено останньому у призначенні пенсії за вислугу років з підстав, що ОСОБА_1 на день звільнення мав календарну вислугу років тільки 19 років 10 місяців 5 днів, замість передбачених чинним законодавством - 21 календарний рік 6 місяців, про що позивача було повідомлено листом від 05.03.2019 №858/03/Ч-12, та враховуючи, що нормами Порядку №3-1 не встановлена форма рішення пенсійного органу про відмову у призначенні пенсії, тому суд дійшов висновку про відсутність у нього обов`язку з прийняття відповідного рішення щодо призначення ОСОБА_1 пенсії або про відмову у призначенні йому пенсії.

При цьому суд враховує, що предметом спору у даній справі не є відмова пенсійного органу у призначенні ОСОБА_1 пенсії за вислугу років.

За таких обставин суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для визнання протиправним повернення ГУ ПФУ в Чернігівській області до Державної фіскальної служби України документів ОСОБА_1 для призначення пенсії, що надійшли від Державної фіскальної служби України листом від 21.09.2018 №17126/5/99-99-21-10-01-16, та зобов`язання ГУ ПФУ в Чернігівській області розглянути подані Державною фіскальною службою України документи, згідно з листом Державної фіскальної служби України від 21.09.2018 №17126/5/99-99-21-10-01-16 та прийняти рішення щодо призначення ОСОБА_1 пенсії або про відмову у призначенні пенсії, у зв`язку з чим у задоволенні позову відмовлено.

При вирішенні даної справи судом були враховані положення частини 2 статті 2 та частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України.

Підстави для розподілу судових витрат, у відповідності до положень статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, відсутні, оскільки у задоволенні позову відмовлено.

Керуючись статтями 227, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими статтями 293, 295 - 297 та підпунктом 15.5 пункту 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги до Чернігівського окружного адміністративного суду або до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду у повному обсязі виготовлено 24.12.2019.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ).

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (вул. П`ятницька, 83-А, м. Чернігів, 14005, код ЄДРПОУ - 21390940).

Суддя В.В. Падій