Справа № 302/1291/19
Суддя: Довга Ольга Іванівна
Дата ухвалення: 2019-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2019 рокуЛьвів№ 857/13179/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючий-суддя Довга О.І.,

суддя Глушко І.В.,

суддя Запотічний І.І.

секретар судового засідання Гнатик А.З.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Міжгірського районного суду Закарпатської області від 18 листопада 2019 року (головуючий суддя В.П. Кривка, м. Міжгір`я, Закарпатська область, прийнято у письмовому провадженні) у справі № 302/1291/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора сектору реагування патрульної поліції Міжгірського відділення поліції Хустського відділу поліції ГУ НП в Закарпатській області- старшого лейтенанта поліції Мондрича Івана Івановича про скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

04 листопада 2019 року ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся в суд першої інстанції з позовом до інспектора сектору реагування патрульної поліції Міжгірського відділення поліції Хустського відділу поліції ГУ НП в Закарпатській області - старшого лейтенанта поліції Мондрича Івана Івановича (далі відповідач), в якому просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ДПО18 №042383 від 10 червня 2019 року.

В обгрунтування позовних вимог позивач покликався на те, що його притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), з чим не погоджувався.

Рішенням Міжгірського районного суду Закарпатської області 18 листопада 2019 року у справі № 302/1291/19 позов задоволено частково

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, покликаючись на порушення норм процесуального та матеріального права, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржене судове рішення та прийняти нове, яким позов задовольнити у повному обсязі.

В обгрунтування вимог апеляційної скарги позивач покликається на неправильність дослідження доказів і встановлення обставин у справі. Зазначає, що адміністративного правопорушення не вчиняв, оскільки був відсутній на місці події, а відтак вважає оскаржену постанову неправомірною.

Учасники справи, їх представники в судове засідання на розгляд справи не з`явились, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку.

Особливості розгляду справ про притягнення до адміністративної відповідальності визначені в статті 286 Кодексу адміністративного судочинства України, а порядок повідомлення їх учасників ст. 268 цього ж Кодексу, відповідно до якої учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи з моменту направлення такого повідомлення працівником суду. Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

За відсутності сторін, на підставі ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, а оскаржене рішення скасувати враховуючи наступне.

Зі змісту оскарженої постанови серії ДПО18 042383 від 10 червня 2019 року судом встановлено, що 10 червня 2019 року позивач, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Skoda Octavia, номерний знак НОМЕР_1 , об`їжджаючи перешкоду не увімкнув лівий сигнал повороту, чим порушив вимоги п.9.2. б) Правил дорожнього руху України (далі ПДР України). За скоєне інспектор сектору реагування патрульної поліції Міжгірського відділення поліції Хустського відділу поліції ГУ НП в Закарпатській області - старший лейтенант поліції Мондрич Іван Іванович притягнув позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

З прийнятою постановою позивач не погодився, відтак звернувся до суду з відповідним позовом.

Задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції дійшов висновку про те, що відповідач правомірно притягнув до відповідальності позивача за невиконання ним вимог пункту 9.2 «б» ПДР України та вчинення правопорушення, передбаченого статтею 122 ч.2 КУпАП. Разом з тим, з огляду на неналежне виконання відповідачем вимог, передбачених статтями 283 і 307, 308 КУпАП щодо не зазначення роз`яснень у постанові порядку сплати штрафу добровільно та наслідки невиконання цього стягнення добровільно у відповідний строк, а також примусового стягнення штрафу в подвійному розмірі, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для скасування застосування до позивача подвійного розміру штрафу в сумі 850 грн і визначення до сплати за постановою відповідача розмір штрафу в сумі 425 грн.

Колегія суддів апеляційного суду не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, зважаючи на наступне.

Згідно пункту 9.2 б) Правил дорожнього руху водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом. У випадку невиконання вимог цього пункту водій транспортного засобу підлягає притягненню до адміністративної відповідальності згідно ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вина особи у вчиненні адміністративного правопорушення повинна підтверджуватися відповідними докази.

В розумінні статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу

Згідно з ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Згідно ч. 2 цієї статті в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зазначене положення поширюється на доказування правомірності оскаржуваного рішення (дії чи бездіяльності). Окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб`єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов`язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї.

Суд констатує, що на підтвердження правомірності та обґрунтованості прийняття оскарженої постанови, матеріали справи не містять жодних доказів, які б доводили вчинення позивачем адміністративного правопорушення, а відтак його вина є недоведеною, а відповідно висновок суду першої інстанції в цьому контексті є помилковим.

Поряд з цим, колегія суддів, звертає увагу на строки звернення позивача до суду з позовом. Так, відповідно до ч. 2 ст. 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Згідно ч.1-2 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Як вбачається з матеріалів справи позивач зазначав, що не отримував копію оскарженої постанови, а ознайомився з її змістом лише 28 жовтня 2019 року, звернувшись до державного виконавця. На підтвердження цього позивач надав суду першої інстанції відповідний лист. Суд зауважує, що оскаржена постанова не містить відміток щодо її вручення позивачу, відсутні й у матеріалах справи докази щодо її надсилання поштовим зв`язком, а отже, беззаперечних доказів, які підтверджували б факт отримання позивачем оскарженої ним постанови про притягнення до адміністративної відповідальності у матеріалах справи відсутні. Тому, колегія суддів вважає, що позивач строк на подання адміністративного позову не пропустив.

Відповідно до ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

В розумінні ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним, обґрунтованим та відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції неправильно встановив обставини справи, дійшов помилкових висновків, а відтак прийняв рішення з порушенням норм процесуального права.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 317 КАС України, порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення суду, якщо суд прийняв рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, які не були залучені до участі у справі.

Керуючись ст. ст. 229, 271, 272, 286, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Міжгірського районного суду Закарпатської області від 18 листопада 2019 року у справі № 302/1291/19 скасувати та прийняти нове, яким позов задовольнити повністю.

Скасувати постанову інспектора сектору реагування патрульної поліції Міжгірського відділення поліції Хустського відділу поліції ГУ НП в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції Мондрича Івана Івановича про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 №042383 від 10 червня 2019 року

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. І. Довга
судді І. В. Глушко
І. І. Запотічний