Справа № 500/2387/19
Суддя: Мартиць Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2019-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №500/2387/19

24 грудня 2019 рокум. Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Мартиць О.І. розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Кременецького районного відділу управління Державної міграційної служби України в Тернопільській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, управління Державної міграційної служби України в Тернопільській області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

17 жовтня 2019 року до Тернопільського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Кременецький районного відділу управління Державної міграційної служби України в Тернопільській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача управління Державної міграційної служби України в Тернопільській області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, в якій позивач просить:

- визнати протиправною відмову Кременецького районного відділу управління Державної міграційної служби України в Тернопільській області у видачі ОСОБА_1 паспорта громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 №2503-XII.

- зобов`язати Кременецький районний відділ управління Державної міграційної служби України в Тернопільській області оформити та видати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 №2503-XII.

Позов обґрунтовано тим, що 28.08.2019 ОСОБА_1 звернулась до Кременецького РВУДМС України в Тернопільській області із заявою про видачу їй паспорта громадянина України у формі паперової книжечки у зв`язку з недійсністю раніше виданого (недійсність пов`язана з тим, що ОСОБА_1 по досягненню 45-річного віку у місячний термін не звернулась із заявою про вклеювання фотокартки до паспорта).

Кременецьким РВ УДМС України в Тернопільській області листом від 03.10.2019 №Г38/6/6119-19/6119/13750-19 відмовлено позивачці у видачі паспорта у формі книжечки із зазначенням про те, що постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2018 №795 внесено зміни до пункту 6 Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 №302 (далі - Порядок №302), та визначено, що обмін паспорта громадянина України здійснюється у разі якщо особа досягла 25- чи 45- річного віку та не звернулась в установленому порядку не пізніше як через місяць після досягнення відповідного віку для вклеювання до паспорта зразка 1994 року нових фотокарток, на паспорт у формі пластикової картки типу ID-картки. Оформлення нового паспорта у формі книжечки, у зв`язку із пропуском місячного строку для вклеювання фотокартки до паспорта при досягненні громадянином 25- і 45- річного віку, Положенням про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 №2503-XII (далі - Положення №2503-XII) не передбачено.

Позивачка зазначає, що не бажає оформляти новий паспорт у формі пластикової картки типу ID-картки, оскільки картка містить у собі безконтактний електронний носій із персональними даними, від обробки яких позивачка відмовляється. ОСОБА_1 вважає, що відповідач, відмовляючи в оформленні та видачі паспорта у формі книжечки, порушує її права, передбачені статті 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, його дії є втручанням у приватне життя. Вказує, що законодавством передбачена можливість видачі паспорта як у формі картки, так і у формі книжечки. З наведених підстав просить позов задовольнити.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 22.10.2019 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та встановлено строк подання відзиву на позовну заяву.

01.11.2019 за вх. №14844/19 до суду від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача управління Державної міграційної служби України в Тернопільській області надійшли пояснення щодо позову (арк.спр.29-34) про те, що на звернення ОСОБА_1 надана повна та обґрунтована відповідь щодо відсутності законодавчих підстав для видачі їй нового паспорта у формі книжечки у разі пропуску громадянкою, якій виповнилося 45 років, місячного строку для вклеювання фотокартки.

Так, ОСОБА_1 виповнилось 45 років, тому вона зобов`язана була звернутись з відповідною заявою про вклеювання фотокартки протягом місяця, проте позивачка звернулась до відповідача лише 28.08.2019 із заявою про видачу паспорта громадянина України.

03.10.2018 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову за №795, якою внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 №302 Про затвердження Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, та визначено, що обмін паспорта громадянина України з видачею пластикової картки типу ID-картки здійснюється у разі якщо особа досягла 25- чи 45-річного віку та не звернулася в установленому законодавством порядку не пізніше як через місяць після досягнення відповідного віку для вклеювання до паспорта зразка 1994 року нових фотокарток.

Відтак, на даний час позивачка має право лише на обмін раніше виданого паспорта, який є недійсним через пропуск місячного строку для вклеювання фото в паспорт при досягненні 45-річного віку, на новий у вигляді ID-картки. Правові підстави для оформлення нового паспорта громадянина України зразка 1994 року за даних обставин відсутні.

Також у поясненнях третя особа зазначає, що наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.06.2019 №456 затверджено Тимчасовий порядок оформлення і видачі паспорта громадянина України, який визначає, що у разі спливу місячного строку для вклеювання фотокартки при досягненні віку 25 чи 45 років, в подальшому вчинення таких дій можливе лише у разі подання заявником заяви про вклеювання фотокартки, паспорта, двох фотокарток та відповідного рішення суду.

03.10.2018 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову за №795, якою внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 №302 Про затвердження Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, та визначено, що обмін паспорта громадянина України з видачею пластикової картки типу ID-картки здійснюється у разі якщо особа досягла 25- чи 45-річного віку та не звернулася в установленому законодавством порядку не пізніше як через місяць після досягнення відповідного віку для вклеювання до паспорта зразка 1994 року нових фотокарток.

Відтак, на даний час позивачка має право лише на обмін раніше виданого паспорта, який є недійсним через пропуск місячного строку для вклеювання фото в паспорт при досягненні 45-річного віку, на новий у вигляді ID-картки. Правові підстави для оформлення нового паспорта громадянина України зразка 1994 року за даних обставин відсутні.

Також у поясненнях третя особа зазначає, що наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.06.2019 №456 затверджено Тимчасовий порядок оформлення і видачі паспорта громадянина України, який визначає, що у разі спливу місячного строку для вклеювання фотокартки при досягненні віку 25 чи 45 років, в подальшому вчинення таких дій можливе лише у разі подання заявником заяви про вклеювання фотокартки, паспорта, двох фотокарток та відповідного рішення суду.

Враховуючи вказане вище, третя особа вважає, що відмовляючи позивачці у видачі паспорта у формі книжечки, відповідач діяв у межах, на підставі та у порядку, визначеному чинним законодавством, а тому просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

04.11.2019 за вх. №14967/19 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву аналогічного змісту із поданими представником третьої особи поясненнями щодо позову (арк.спр.39-44). Просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Одночасно представником відповідача подано клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з викликом до суду сторін.

Ухвалою суду від 24.12.2019 відмовлено в задоволенні клопотання відповідача про розгляд справи в судовому засіданні.

Дослідивши письмові докази та перевіривши доводи, викладені у заявах по суті, суд встановив наступні обставини.

Судом встановлено, що 02.07.2018 ОСОБА_1 виповнилось 45 років ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), у зв`язку з чим виникла необхідність вклеїти фотокартку у паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого 29.01.2000 Трускавецьким МВ УМВС України у Львівській області (арк.спр.14).

У місячний термін з моменту досягнення 45-річного віку ОСОБА_1 до Кременецького РВ УДМС України в Тернопільській області з приводу вклеювання фотокартки не зверталась.

28.08.2019 позивачка звернулась до Кременецького РВ УДМС України в Тернопільській області із заявою, в якій вказала, що у місячний термін з моменту досягнення нею 45-річного віку вона не звернулась до відповідача з приводу вклеювання фотокартки, у зв`язку з чим наявний у неї паспорт громадянина України є недійсним, тому просила видати їй паспорт громадянина України виключно у формі паспортної книжечки. Зазначила, що не має наміру оформляти паспорт у формі пластикової картки типу ID-картки та не надає згоди на обробку її персональних даних. Тобто підставою для видані нового паспорта у формі паспортної книжечки ОСОБА_1 зазначила недійсність раніше виданого паспорта через невклеювання фотокартки при досягненні 45 років у строк, визначений Положенням №2503-ХІІ, та ненадання згоди на обробку персональних даних.

До заяви позивачка додала: заяву про видачу паспорта, за встановленою формою, копію паспорта серії НОМЕР_1 , копію свідоцтва про народження, копію свідоцтва про шлюбу, копію свідоцтва про смерть ОСОБА_2 , копію рішення Кременецького районного суду від 17.11.2014, оригінал довідки про реєстрацію місця проживання особи та дві фотокартки розміром 3,5х4,5 (арк.спр.14-21).

Листом від 03.10.2019 №Г-38/6/6119-19/6119/13750-19 відповідач повідомив позивачку про те, що оформлення нового паспорта, у зв`язку із пропуском місячного строку для вклеювання фотокартки до паспорта при досягненні громадянином 25- і 45- річного віку Положенням №2503-ХІІ не передбачено. Постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2018 №795 внесено зміни до пункту 6 Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 №302, та визначено, що обмін паспорта громадянина України здійснюється у разі якщо особа досягла 25- чи 45- річного віку та не звернулась в установленому порядку не пізніше як через місяць після досягнення відповідного віку для вклеювання до паспорта зразка 1994 року нових фотокарток. Обмін та видача паспорта здійснюється на підставі заяви-анкети, поданої особисто. Обмін проводиться лише на паспорт у формі пластикової картки типу ID-картки (арк.спр.22-23).

Не погоджуючись із відмовою відповідача, позивач звернулась з цим адміністративним позовом до суду.

Надаючи правової оцінки спірним правовідносинам сторін суд зазначає наступне.

Статтею 3 Конституції України передбачено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю; права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Відповідно до статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Із зазначених конституційних норм випливає, зокрема, що, встановлюючи ті чи інші правила поведінки, держава має в першу чергу дбати про потреби людей, утримуючись за можливості від встановлення таких правил, які негативно сприйматимуться тими чи іншими групами суспільства. Встановлення таких правил може бути виправдане тільки наявністю переважаючих суспільних інтересів, які не можуть бути задоволені в інший спосіб, але і в цьому разі має бути дотриманий принцип пропорційності.

Відповідно до статті 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Частинами першою та другою статті 32 Конституції України визначено, що ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України. Не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Рішенням Конституційного Суду України від 2001.2012 № 2-рп/2012 надано офіційне тлумачення положення частини другої статті 32 Конституції України, згідно з яким неможливо визначити абсолютно всі види поведінки фізичної особи у сферах особистого та сімейного життя, оскільки особисті та сімейні права є частиною природних прав людини, які не є вичерпними‚ і реалізуються в різноманітних і динамічних відносинах майнового та немайнового характеру, стосунках, явищах, подіях тощо. Право на приватне та сімейне життя є засадничою цінністю, необхідною для повного розквіту людини в демократичному суспільстві, та розглядається як право фізичної особи на автономне буття незалежно від держави, органів місцевого самоврядування, юридичних і фізичних осіб. Збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди державою, органами місцевого самоврядування, юридичними або фізичними особами є втручанням в її особисте та сімейне життя. Таке втручання допускається винятково у випадках, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

В питанні, що стосується позивачки, відсутня будь-яка загроза національній безпеці, економічному добробуту або правам людини, а тому збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди є втручанням держави в її особисте та сімейне життя.

Конституційне та законодавче регулювання права на невтручання в особисте та сімейне життя також узгоджується із міжнародно-правовими актами.

Так, Європейська Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 (далі - Конвенція), ратифікована Законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР, та, відповідно до статті 9 Конституції України, є частиною національного законодавства.

Стаття 8 Конвенції передбачає, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатися у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Виходячи з наведених норм законодавства особа не може зазнавати безпідставного втручання у особисте і сімейне життя, безпідставного посягання на недоторканність житла, таємницю кореспонденції або на її честь і репутацію. Кожна людина має право на захист законом від такого втручання або таких посягань.

Статтею 5 Закону України "Про громадянство України" №2235-ІІІ від 18.01.2001 до документів, що підтверджують громадянство України, віднесено, зокрема, паспорт громадянина України.

06.12.2012 набув чинності Закон України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус" №5492-VІ від 20.11.2012(далі - Закон № 5492-VI), яким визначено правові та організаційні засади створення та функціонування Єдиного державного демографічного реєстру та видачі документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи, а також права та обов`язки осіб, на ім`я яких видані такі документи.

Відповідно до частини першої статті 13 Закону №5492-VІ документи, оформлення яких передбачається цим Законом із застосуванням засобів Єдиного державного демографічного реєстру, відповідно до їх функціонального призначення поділяються на: 1) документи, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, до яких, в тому числі, відноситься паспорт громадянина України; та 2) документи, що посвідчують особу та підтверджують її спеціальний статус.

Частинами першою, другою, четвертою та п`ятою статті 14 Закону №5492-VІ передбачено, що форма кожного документа встановлюється цим Законом. Документи залежно від змісту та обсягу інформації, яка вноситься до них, виготовляються у формі книжечки або картки, крім посвідчення на повернення в Україну, що виготовляється у формі буклета. Документи у формі книжечки на всіх паперових сторінках та на верхній частині обкладинки повинні мати серію та номер документа, виконані за технологією лазерної перфорації. Персоналізація документів у формі книжечки здійснюється за технологією лазерного гравіювання та лазерної перфорації. Персоналізація документів у формі картки виконується за технологією термодруку або лазерного гравіювання. Персоналізація документів здійснюється централізовано у Державному центрі персоналізації документів.

Відповідно до частини другої статті 15 Закону №5492-VІ бланки документів, якщо інше не визначено цим Законом, виготовляються за єдиними зразками та технічними описами, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Згідно частини першої статті 21 Закону №5492-VІ паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України.

Частиною другою статті 21 Закону №5492-VІ встановлено, що кожен громадянин України, який досяг чотирнадцятирічного віку, зобов`язаний отримати паспорт громадянина України. Оформлення, видача, обмін паспорта громадянина України, його пересилання, вилучення, повернення державі та знищення здійснюються в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Нормами частини четвертої статті 21 Закону №5492-VІ встановлено, що паспорт громадянина України виготовляється у формі картки, що містить безконтактний електронний носій.

На виконання частини другої статті 15 та абзацу 2 частини другої статті 21 Закону №5492-VІ, постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 №302 (до якої вносилися зміни) затверджено зразок та технічний опис бланка паспорта громадянина України з безконтактним електронним носієм; зразок та технічний опис бланка паспорта громадянина України, що не містить безконтактного електронного носія; Порядок оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, знищення паспорта громадянина України.

За змістом пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 №302 із застосуванням засобів Єдиного державного демографічного реєстру запроваджено:

- з 01.01.2016 - оформлення і видачу паспорта громадянина України з безконтактним електронним носієм та паспорта громадянина України, що не містить безконтактного електронного носія, зразки бланків яких затверджено цією постановою, громадянам України, яким паспорт громадянина України оформляється вперше, з урахуванням вимог пункту 2 Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року №2503-XII;

- з 01.11.2016 - оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого), обмін паспорта громадянина України з безконтактним електронним носієм, зразок бланка якого затверджено цією постановою, громадянам України відповідно до Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затвердженого цією постановою.

Згідно з пунктом 6 Порядку № 302 обмін паспорта здійснюється у разі: 1) зміни інформації, внесеної до паспорта (крім додаткової змінної інформації); 2) отримання реєстраційного номера облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків (РНОКПП) або повідомлення про відмову від прийняття зазначеного номера (за бажанням); 3) виявлення помилки в інформації, внесеній до паспорта; 4) закінчення строку дії паспорта; 5) непридатності паспорта для подальшого використання; 6) якщо особа досягла 25- чи 45-річного віку та не звернулася в установленому законодавством порядку не пізніше як через місяць після досягнення відповідного віку для вклеювання до паспорта зразка 1994 року нових фотокарток; 7) наявності в особи паспорта зразка 1994 року (за бажанням).

Вказана норма регулює підстави обміну паспорта у формі книжечки зразка 1994 року на паспорт у формі картки, що містить безконтактний електронний носій.

Пунктом 131 Порядку №302 передбачено, що до безконтактного електронного носія, який міститься у паспорті, вносяться, в тому числі, біометричні дані, параметри особи (відцифрований образ обличчя особи, відцифрований підпис особи, відцифровані відбитки пальців рук) виключно за згодою особи.

Отже, відповідно до вищенаведених законодавчих актів, з 01.11.2016 паспорт громадянина України видається у формі картки із застосуванням засобів Єдиного державного демографічного реєстру.

Разом з тим, нормами пункту 3 Положення №2503-XII передбачена можливість виготовлення бланків паспортів як у вигляді паспортної книжечки, так і у вигляді паспортної картки за єдиними зразками, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пунктів 5-7 Положення №2503-XII паспортна книжечка являє собою зшиту в накидку нитками обрізну книжечку розміром 88 х 125 мм, що складається з обкладинки та 16 сторінок. Усі сторінки книжечки пронумеровані і на кожній з них зображено Державний герб України і перфоровано серію та номер паспорта. У верхній частині лицьового боку обкладинки зроблено напис "Україна", нижче - зображення Державного герба України, під ним - напис "Паспорт". На внутрішньому лівому боці обкладинки у центрі - зображення Державного прапора України, нижче - напис "Паспорт громадянина України". На першу і другу сторінки паспортної книжечки заносяться прізвище, ім`я та по батькові, дата і місце народження. На першій сторінці також вклеюється фотокартка і відводиться місце для підпису його власника. На другу сторінку заносяться відомості про стать, дату видачі та орган, що видав паспорт, ставиться підпис посадової особи, відповідальної за його видачу. Записи засвідчуються мастиковою, а фотокартка - випуклою сухою печаткою. Перша сторінка або перший аркуш після внесення до них відповідних записів та вклеювання фотокартки можуть бути заклеєні плівкою. У разі заклеювання плівкою усього аркуша записи та фотокартка печатками не засвідчуються. Третя, четверта, п`ята і шоста сторінки призначені для фотокарток, додатково вклеюваних у паспорт, а сьома, восьма і дев`ята - для особливих відміток. На десятій сторінці робляться відмітки про сімейний стан власника паспорта, на одинадцятій - шістнадцятій - про реєстрацію постійного місця проживання громадянина. На прохання громадянина до паспорта може бути внесено (сьома, восьма і дев`ята сторінки) на підставі відповідних документів дані про дітей, групу крові і резус-фактор. На внутрішньому правому боці обкладинки надруковано витяг з цього Положення.

Вносити до паспорта записи, не передбачені цим Положенням або законодавчими актами України, забороняється.

Записи, вклеювання фотокарток і відмітки у паспорті здійснюються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства.

Відповідно до пункту 8 вказаного Положення, термін дії паспорта, виготовленого у вигляді паспортної книжечки, не обмежується.

До паспортної книжечки при досягненні громадянином 25- і 45-річного віку вклеюються нові фотокартки, що відповідають його вікові. Паспорт, в якому не вклеєно таких фотокарток при досягненні його власником зазначеного віку, вважається недійсним.

Вклеювання до паспорта нових фотокарток при досягненні громадянином 25 - і 45-річного віку провадиться у п`ятиденний термін.

Згідно з пунктом 16 Положення №2503-XII обмін паспорта провадиться у разі: зміни (переміни) прізвища, імені або по батькові; встановлення розбіжностей у записах; непридатності для користування.

Судом встановлено, що у зв`язку з недійсністю паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого ОСОБА_1 . Трускавецьким МВ УМВС України у Львівській області, позивачка звернулась до Кременецького РВ УДМС України в Тернопільській області з приводу оформлення та видачі їй нового паспорта громадянина України у формі паспортної книжечки відповідно до Положення №2503-XII та зазначила, що не має наміру оформляти паспорт у формі ID-картки, та не надає згоди на обробку персональних даних (арк.спр.19).

Суд зазначає, що норми Закону України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус" та Порядку №302, звузили права осіб у порівнянні з нормами Положення №2503-ХІІ.

При цьому, у жодному нормативному акті не вказано, з якою метою встановлені такі обмеження, і чи є вони необхідними у демократичному суспільстві.

Як вже зазначалося, безконтактний електронний носій паспорта громадянина України нового зразка містить відцифровані персональні данні особи.

Відповідно до частини першої статті 6 Закону України "Про захист персональних даних" №2297-VІ від 01.06.2010 мета обробки персональних даних має бути сформульована в законах, інших нормативно-правових актах, положеннях, установчих чи інших документах, які регулюють діяльність володільця персональних даних, та відповідати законодавству про захист персональних даних.

Персональні дані - це відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована (стаття 2 Закону).

Згідно з частинами 5 та 6 статті 6 вказаного Закону, обробка персональних даних здійснюється для конкретних і законних цілей, визначених за згодою суб`єкта персональних даних, або у випадках, передбачених законами України, у порядку, встановленому законодавством.

Не допускається обробка даних про фізичну особу, які є конфіденційною інформацією, без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Таким чином, принципами обробки персональних даних є відкритість і прозорість, відповідальність, адекватність та не надмірність їх складу та змісту стосовно визначеної мети їх обробки, а підставою обробки персональних даних є згода суб`єкта персональних даних.

Водночас, законодавством не врегульовано питання щодо наслідків відмови особи від обробки її персональних даних, тобто фактично відсутня будь-яка альтернатива такого вибору, що в свою чергу обумовлює неякість закону та порушення конституційних прав такої особи.

Таким чином, суд дійшов висновку, що норми Закону України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус" на відміну від норм Положення №2503-ХІІ, не лише звужують, а й фактично скасовують право громадянина на отримання паспорту у вигляді паспортної книжечки без безконтактного електронного носія персональних даних, який містить кодування його прізвища, ім`я та по-батькові та залишають тільки право на отримання паспорта громадянина України, який містить безконтактний електронний носій, що є порушенням вимог статті 22 Конституції України, яка забороняє при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Це не відповідає вимогам якості закону (тобто втручання не було "встановлене законом") не було "необхідним у демократичному суспільстві" у тому сенсі, що воно було непропорційним цілям, які мали бути досягнуті, не покладаючи на особу особистий надмірний тягар. Зазначене допускає свавільне втручання у право на приватне життя, у контексті неможливості реалізації права на власне ім`я, що становить порушення статті 8 Конвенції.

Відтак, суд дійшов висновку, що позбавлення особи можливості мати паспорт у традиційній формі - у вигляді книжечки, і спричинені цим побоювання окремої суспільної групи, що отримання паспорта у вигляді картки може спричинити шкоду приватному життю, становить втручання держави, яке не було необхідним у демократичному суспільстві, і воно є непропорційним цілям, які мали б бути досягнуті без покладення на особу такого особистого надмірного тягаря.

Також суд звертає увагу, що відповідно до пункту 13 Положення №2503-ХІІ для одержання паспорта громадянин подає: заяву за формою, встановленою Міністерством внутрішніх справ України; свідоцтво про народження; дві фотокартки розміром 35 х 45 мм; у необхідних випадках - документи, що підтверджують громадянство України.

У спірному випадку ОСОБА_1 , звертаючись до відповідача з заявою про видачу паспорта, подала належний перелік документів, який відповідає вимогам наведеного пункту 13 Положення.

Частиною першою статті 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до положень частин першої та другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач як суб`єкт владних повноважень не надав суду достатніх і беззаперечних доказів на обґрунтування своєї позиції та не довів правомірності оскаржуваних дій. Дії суб`єкта владних повноважень щодо відмови в оформленні та видачі ОСОБА_1 паспорта громадянина України відповідно до Положення № 2503-ХІІ, вчинені необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (зокрема того, що на час звернення позивачці було 45 років, її паспорт вважається недійним через пропуск строку для вклеювання нової фотокартки і вона відмовилась від отримання паспорта у формі ID-картки та не надала згоди на обробку її персональних даних), непропорційно, без дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких вони спрямовані.

Таким чином, відмова Кременецького РВ УДМС України в Тернопільській області у видачі ОСОБА_1 паспорта громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення №2503-XII є протиправною, належним способом захисту прав позивачки є зобов`язання Кременецького РВ УДМС України в Тернопільській області оформити та видати ОСОБА_1 , паспорт громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення №2503-XII.

Згідно вимог статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки суд задовольняє позов повністю, то на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у сумі 768,40 грн. відповідно до квитанції №12 від 12.10.2019.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною відмову Кременецького районного відділу управління Державної міграційної служби України в Тернопільській області у видачі ОСОБА_1 паспорта громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 №2503-XII.

Зобов`язати Кременецький районний відділ управління Державної міграційної служби України в Тернопільській області оформити та видати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 №2503-XII.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Кременецького районного відділу управління Державної міграційної служби України в Тернопільській області судовий збір у сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп. відповідно до квитанції №12 від 12.10.2019.

Реквізити учасників справи:

Позивач - ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 : виданий Трускавецьким МВ УМВС України у Львівській області)

Відповідач - Кременецький районний відділ управління Державної міграційної служби України в Тернопільській області (місцезнаходження: вул., Драгоманова, 9, м. Кременець, Тернопільська область, 47001, )

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - управління Державної міграційної служби України в Тернопільській області (місцезнаходження: вул. Шевченка, 10, м. Тернопіль, 46001, )

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 24 грудня 2019 року.

Головуючий суддя Мартиць О.І.

копія вірна:

Суддя Мартиць О.І.