Справа № 182/6470/18
Суддя: Рунчева О. В.
Дата ухвалення: 2019-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 182/6470/18
Провадження № 2-а/0182/3/2019
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

20.12.2019 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Рунчевої О.В., секретаря судового засідання Нагаєвої Н.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощенного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора СРПП № 3 Нікопольського ВП старшого лейтенанта поліції Воловик Сергія Віталійовича про визнання дій протиправними та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 30.08.2018 року звернувся до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області з вищевказаним адміністративним позовом, посилаючись на наступні обставини.

22.08.2018 року відносно нього інспектором СРПП № 3 Нікопольського ВП старшим лейтенантом поліції Воловик С.В. була складена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП 18 № 080961 від 22.08.2018 року в якій вказано, що він о 16-55 у м. Нікополі по пр. Трубників в районі ЦУМ керував автомобілем DAEWOO ESPERO н/з НОМЕР_1 СТ не виконав вимоги дорожнього знаку 4.1. «рух прямо», а саме здійснив поворот ліворуч, чим порушив п. 8.4 г ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Зазначеною постановою було накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн.

Вважає, що дії відповідача при складанні вказаної постанови є незаконними, постанова є протиправною та підлягає скасуванню, виходячи з наступного.

Так, дійсно 22.08.2018 року, рухаючись приблизно о 17-00 год. на автомобілі DAEWOO ESPERO н/з НОМЕР_2 від виїжджав з автомобільної стоянки, що знаходиться на території Центрального універмагу на проспекті Трубників та після цього здійснив поворот наліво в напрямок вул. Першотравнева. Після завершення повороту його зупинили працівники поліції та почали складати постанову про накладення адміністративного стягнення у зв`язку із порушенням п. 8.4 г ПДР України.

Ним було пояснено, що дорожній знак 4.1. «рух прямо» встановлений таким чином, що за гілками дерев його абсолютно не видно, а у місці виїзду з автомобільної стоянки дублюючий знак не встановлено, дорожня розмітка відсутня тому він не знав та не міг знати про необхідність подальшого руху прямо, у зв`язку з чим, з правопорушенням категорично не згодний.

Так, згідно з ДСТУ 4100-2002 Знаки дорожні. Загальні технічні умови. Правила застосування п. 10.1.1 Дорожні знаки повинні розташовуватись так, щоб їх добре бачили учасники дорожнього руху як у світлий, так і в темний час доби, була забезпечена зручність експлуатації і обслуговування, а також було неможливе їх ненавмисне пошкодження. При цьому вони не повинні бути затулені від учасників дорожнього руху будь-якими перешкодами (зеленими насадженнями, щоглами зовнішнього освітлення тощо.)

Відповідачем під час вирішення питання про притягнення його до адміністративної відповідальності, не дивлячись на заперечення щодо факту вчинення правопорушення, заходів щодо всебічного, повного та об`єктивного з`ясування обставин справи, перевірки його доводів, встановлення свідків або виявлення інших доказів, які б підтверджували або спростовували такі доводи, здійснено не було, чим порушено вимоги ст.ст.7, 245, 280 КУпАП.

Також відповідачем не було його ознайомлено с правами ст. 268 КУпАП, постанова від 22.08.2018 року не містить порядок її оскарження, всупереч ст. 283 КУпАП.

Виходячи з викладеного, вважає, що у його діях відсутній склад правопорушення, передбачений ст. 122 ч. 1 КУпАП, немає підтвердження порушення ним правил дорожнього руху, тому просить суд визнати дії інспектора СРПП № 3 Нікопольського ВП старшого лейтенанту поліції Воловика Сергія Віталійовича щодо притягнення його до адміністративної відповідальності протиправними, скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП 18 № 080961 від 22.08.2018 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.. 122 ч. 1 КУпАП, провадження по справі закрити.

Ухвалою судді від 31.08.2018 року позовну заяву ОСОБА_1 до СРПП № 3 Нікопольського ВП старшого лейтенанта поліції Воловик Сергія Віталійовича про визнання дій протиправними та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с.11-13).

19.09.2018 року на адресу суду від Начальника Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області направлено завірені копії адміністративного матеріалу відносно ОСОБА_1 (а.с. 19-22).

У судове засідання позивач не з`явився, надав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, на позовних вимогах наполягає у повному обсязі та просить їх задовольнити (а.с. 59).

Відповідач в судове засідання не з`явився, надав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги не визнає, проти них заперечує та просить долучити до матеріалів справи фотознімки (а.с. 39-41).

У відповідності до ч. 2 ст. 175 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 22.08.2018 року інспектором СРПП № 3 Нікопольського ВП старшим лейтенантом поліції Воловик С.В. була складена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП 18 № 080961 від 22.08.2018 року, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та до останнього застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

Зі змісту вказаної постанови вбачається, що 22.08.2018 року, ОСОБА_1 о 16-55 у м. Нікополі по пр. Трубників в районі ЦУМ керував автомобілем DAEWOO ESPERO н/з НОМЕР_1 СТ не виконав вимоги дорожнього знаку 4.1. «рух прямо», а саме здійснив поворот ліворуч, чим порушив п. 8.4 Ґ ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП (а.с. 5).

Частиною 1 ст. 122 КУпАП передбачено відповідальність за Перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 2.3 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМУ № 1306 від 10 жовтня 2001 року передбачено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний зокрема: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху.

Дорожня обстановка - сукупність факторів, що характеризуються дорожніми умовами, наявністю перешкод на певній ділянці дороги, інтенсивністю і рівнем організації дорожнього руху (наявність та стан дорожньої розмітки, дорожніх знаків, дорожнього обладнання, світлофорів), які повинен ураховувати водій під час вибору швидкості, смуги руху та прийомів керування транспортним засобом.

Згідно п. 8.1 Правил, регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Пунктом 8.2.1 Правил дорожнього руху передбачено, що дорожні знаки застосовуються відповідно до цих Правил і повинні відповідати вимогам національного стандарту. Дорожні знаки повинні розміщуватися таким чином, щоб їх було добре видно учасникам дорожнього руху як у світлу, так і в темну пору доби. При цьому дорожні знаки не повинні бути закриті повністю або частково від учасників дорожнього руху будь-якими перешкодами. Дорожні знаки повинні бути видимими на відстані не менш як 100 м за напрямком руху та розміщеними не вище 6 м над рівнем проїзної частини. Якщо дорога має більше ніж одну смугу для руху в одному напрямку, установлений обабіч дороги відповідного напрямку дорожній знак дублюється на розділювальній смузі, над проїзною частиною або на протилежному боці дороги (у разі, коли для руху в зустрічному напрямку є не більше ніж дві смуги).

Відповідно до п. 8.4. Правил дорожнього руху дорожні знаки поділяються на групи: попереджувальні знаки. Інформують водіїв про наближення до небезпечної ділянки дороги і характер небезпеки. Під час руху по цій ділянці необхідно вжити заходів для безпечного проїзду; знаки пріоритету. Встановлюють черговість проїзду перехресть, перехрещень проїзних частин або вузьких ділянок дороги; заборонні знаки. Запроваджують або скасовують певні обмеження в русі; наказові знаки. Показують обов`язкові напрямки руху або дозволяють деяким категоріям учасників рух по проїзній частині чи окремих її ділянках, а також запроваджують або скасовують деякі обмеження; інформаційно-вказівні знаки. Запроваджують або скасовують певний режим руху, а також інформують учасників дорожнього руху про розташування населених пунктів, різних об`єктів, територій, де діють спеціальні правила; знаки сервісу. Інформують учасників дорожнього руху про розташування об`єктів обслуговування; таблички до дорожніх знаків. Уточнюють або обмежують дію знаків, разом з якими вони встановлені.

Відповідно до п. 10.1.1 ДСТУ 4100-2002 дорожні знаки повинні розташовуватись так, щоб їх добре бачили учасники дорожнього руху як у світлий, так і в темний час доби, була забезпечена зручність експлуатації і обслуговування, а також було неможливе їх ненавмисне пошкодження. При цьому вони не повинні бути затулені від учасників дорожнього руху будь-якими перешкодами (зеленими насадженнями, щоглами зовнішнього освітлення тощо.).

Пунктом 10.7.17 ДСТУ 4100-2002 передбачено, що знаки 5.16 «Напрямки руху по смугах», 5.18 «Напрямок руху по смузі» повинні застосовуватись для зазначення кількості смуг і дозволених напрямків руху кожною з них на перехресті, де потрібно забезпечити використання смуг відповідно до інтенсивності руху транспортних засобів за різними напрямками. Зображені стрілками на знаках 5.16, 5.18 напрямки руху повинні чітко відображати дозволені напрямки руху по смугам відповідно до конкретної схеми організації дорожнього руху. Знаки повинні установлюватись над проїзною частиною дороги так, щоб водії мали змогу своєчасно здійснити необхідні перестроювання.

Разом з тим, як встановлено судом, на підставі фото-доказів наданих позивачем, дорожній знак, вимоги якого не дотримані позивачем за твердженнями відповідача, встановлений всупереч зазначених вимог ДСТУ 4100:2014, що виключало об`єктивну можливість його побачити за зеленими насадженнями та прослідувати за рекомендованим ним напрямком руху, що залишено поза увагою відповідача при розгляді справи про адміністративне правопорушення. (а.с. 7-8).

Виходячи з викладеного, суд вважає, що позивач, як учасник дорожнього руху, безумовно зобов`язаний дотримуватись Правил дорожнього руху і нести відповідальність у випадку їх порушення. Проте, жоден нормативно-правовий акт не зобов`язує учасників дорожнього руху виконувати приписи дорожніх знаків, які розміщені з порушенням Національного стандарту України ДСТУ 4100:2014. Крім того, органи державної влади та місцевого самоврядування зобов`язані забезпечити безпеку дорожнього руху у місті та здійснювати контроль за правильністю розташування дорожніх знаків.

Відповідно до положень ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 122 КпАП України передбачено, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі пятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 КпАП України, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Ст. 222 КпАП України визначено компетенцію Національної поліції щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення, а саме зазначено, що органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, за частинами першою, другою і третьою статті 122.

Ч. 4 ст. 258 КпАП України передбачає, що у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Згідно з ч. 5 ст. 258 КпАП України, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Крім того, «Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» затвердженої наказом МВС № 1395 від 07.11.2015 року встановлено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125,126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Постанова виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП та п.10 «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом МВС № 1395 від 07.11.2015 року, поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно зі ст. 31 Закону України Про Національну поліцію полiцiя може застосовувати такi превентивнi заходи, окрім іншого, перевiрка документiв особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технiчних приладiв i технiчних засобiв, що мають функцiї фото- i кiнозйомки, вiдеозапису, засобiв фото- i кiнозйомки, вiдеозапису.

Відповідачем не надано суду запису з нагрудної камери поліцейського або запису з відео реєстратора, який би підтверджував факт вчинення правопорушення, спростовував би обставини, покладені в обґрунтування заперечень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Додані відповідачем фото до матеріалів справи суд не бере до уваги та не може їх вважати належним доказом, оскільки вони зроблені не зі сторони виїзду з автостоянки, звідкіля виїжджав позивач, а по напрямку вулиці Трубників, на яку дорожній знак повернутий лицьовою стороною, тому не спростовують та не підтверджують посилання позивача, щодо поганої видимості дорожнього знаку саме з виїзду з автостоянки.

В порушення вимог ч.2 ст.77 КАС України, відповідачем не надано доказів, які б спростовували твердження позивача про відсутність факту вчинення останнім адміністративного правопорушення через наявність перешкод для об`єктивного сприйняття та візуального спостереження знаку 4.1 «Рух прямо» та вказували на правомірність винесеної постанови, що є підставою для її скасування.

Відповідно до ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно зі ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Щодо вимог позивача в частини визнання дій інспектора СРПП № 3 Нікопольського ВП старшого лейтенанту поліції Воловика Сергія Віталійовича щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності протиправними, суд зазначає наступне.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності встановлені статтею 286 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Разом з цим, визнання дій суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності протиправними, виходить за межі повноважень суду в розрізі вимог ст. 286 КАС України.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог адміністративного позову частково лише в частині скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення від 22.08.2018 року, про накладення штрафу на позивача, за правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП та закриття справи про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст. ст. 6, 12, 19, 46, 77,90, 243,251,252, 257, 271, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до СРПП № 3 Нікопольського ВП старшого лейтенанта поліції Воловик Сергія Віталійовича про визнання дій протиправними та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення задовольнити частково.

Скасувати постанову Інспектора СРПП № 3 Нікопольського ВП старшого лейтенанта поліції Воловик Сергія Віталійовича про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП 18 № 080961 від 22.08.2018 року на ОСОБА_1 у вигляді штрафу у сумі 255 грн., провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити.

В іншому відмовити.

Судовий збір компенсувати за рахунок держави.

Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його складення.

Повний текст судового рішення складений 26.12.2019 року.

Суддя: О. В. Рунчева