Справа № 460/861/19
Суддя: Мікула Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2019-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2019 рокуЛьвів№ 857/11111/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді - Мікули О. І.,

суддів - Курильця А. Р., Кушнерика М. П.,

з участю секретаря судового засідання - Ратушної М. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові в залі суду апеляційну скаргу Рівненської митниці ДФС на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 31 липня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Рівненської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування картки відмови та рішення про коригування митної вартості, -

суддя в 1-й інстанції Комшелюк Т. О.,

час ухвалення рішення 31.07.2019 року,

місце ухвалення рішення м. Рівне,

дата складання повного тексту рішення 02.08.2019 року,

в с т а н о в и в:

Позивач - ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача - Рівненської митниці ДФС, в якому просив визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів від 25 січня 2019 року №UA204000/2019/000171/2 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформлені випуску чи пропуску товарів транспортних засобів комерційного призначення від 25 січня 2019 року № UA20400/2019/00171.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 31 липня 2019 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення про коригування митної вартості товарів від 25 січня 2019 року № UA20400/2019/000171/2 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформлені випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 25 січня 2019 року № UA20400/2019/00171.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального права та підлягає скасуванню, покликаючись на те, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки тому факту, що у поданому до митного оформлення рахунку з автомобільного аукціону Copart, зазначено лот 49466758, а в інвойсі № 9435345 від 29 листопада 2018 року, що виставлений продавцем, крім лоту 49466758 зазначено лот 9435345. Така розбіжність свідчить про продаж (або перепродаж) КТЗ на іншому аукціоні за іншою вартістю, ніж заявлена. Крім того, відповідно до даних технічного паспорту на автомобіль "Hyundai", модель "Tucson" ідентифікаційний номер НОМЕР_1 громадянин Ференцев ОСОБА_2 є власником автомобіля з 23 листопада 2018 року, а перерахування коштів здійснено 28 листопада 2018 року, при цьому виписка не містить інформації щодо отримувача коштів, рахунку який оплачується та назви придбаного товару. Вказані обставини ставлять під сумнів достовірність наданої митниці інформації. Враховуючи наведене, Рівненська митниця вважає, що рішення про коригування митної вартості товарів від 25 січня 2019 року № UA20400/2019/000171/2 та відповідна картка відмови прийняті з дотриманням вимог чинного митного законодавства та не підлягають скасуванню. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому вказав, що Invoice-Lot №9435345 у графі Auction Lot містить номер лоту 49466758, що однозначно ідентифікує цей платіжний документ із аукціонним лотом на придбання автомобіля марки Hyundai Tucson, номер кузова НОМЕР_1 за ціною 6194,42 GBR, при цьому, будь-яких суперечностей судом не встановлено, інвойс кореспондується із номером аукціонного лоту, містить унікальний він-код автомобіля, що унеможливлює його застосування до інших операцій. Також зазначає, що судом першої інстанції досліджено технічний паспорт імпортованого транспортного засобі та встановлено, що у розділі 5 технічного паспорту міститься напис «ACQUIRED VEHICLE ON 23.11.2018», що перекладається як «Придбаний автомобіль 23 листопада 2018 року», що відповідає даті проведення аукціону. Вказані обставини спростовують відповідні доводи апелянта. Враховуючи наведене, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Представник позивача Скіданова О. С. у судовому засіданні не погодилася з доводами апеляційної скарги і вважає, що вони не спростовують висновків суду першої інстанції, який ухвалив законне та обґрунтоване рішення. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, тому суд вважає можливим проведення розгляду справи у його відсутності за наявними у справі матеріалами, та на основі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача та пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзив на апеляційну скаргу в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 придбав на аукціоні Copart в Уельсі, Англія легковий автомобіль, який був у вжитку, Hyundai Tucson, номер кузова НОМЕР_1 , календарний рік випуску - 2015, модельний рік випуску - 2016, тип двигуна дизельний, загальна кількість місць - 5.

Вказаний автомобіль придбано за ставкою позивача у розмірі 5500,00 + 459,00 англійських фунтів стерлінгів + супутні нарахування, всього в сумі 6194,42 англійських фунтів стерлінгів, що підтверджується рахунком-фактурою від 18 січня 2019 року № 9435345, реєстраційним сертифікатом, протоколом аукціону від 18 січня 2019 року.

17 січня 2019 року ОСОБА_3 в інтересах позивача подав Рівненській митниці ДФС митну декларацію № UA204010/2019/001892 для митного оформлення ввезеного на територію України легкового автомобіля, який був у вжитку, марки «Hyundai», модель Tucson, номер кузова НОМЕР_1 , тип двигуна дизельний, кількість місць для сидіння, включаючи водія 5, колісна формула 4х2, календарний рік виготовлення 2015, модельний рік виготовлення 2016.

У вказаній митній декларації декларант самостійно визначив митну вартість транспортного засобу за основним методом, тобто за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість автомобіля), на підставі рахунку-фактури №9435345 від 29 листопада 2018 року, укладеного між ОСОБА_1 та нерезидентом Копарт ЮК ЛТД, відповідно до умов якого позивач придбав автомобіль, який був у вжитку, марки «Hyundai», модель Tucson, номер кузова НОМЕР_2 , вартістю 6194,42 англійських фунтів стерлінгів.

Для підтвердження заявленої митної вартості товару до митниці разом з митною декларацією декларантом були подані наступні документи: рахунок (інвойс) №9435345 від 29 листопада 2018 року, акт про проведення огляду товару від 11 січня 2019 року № UA205010/2019/410385, з якого вбачається, що у вказаного транспортного засобу пошкоджені праве переднє крило, праві передні двері, передній бампер, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу №7 від 20 грудня 2018 року, висновок про якісні характеристики товару, підготовлений експертною організацією №366/19 від 14 січня 2019 року, некласифікований документ, який підтверджує заявлену митну вартість (крім позначених кодами 3001-3021, 3023) витяг Copart від 03 січня 2019 року, платіжне доручення №Р24А539117873А77366 від 04 січня 2019 року, що підтверджує сплату митних платежів, документ що підтверджує вартість перевезення б/н від 15 січня 2019 року (понесені транспортні витрати в сумі 500 дол. США на доставку з Великої Британії до пункту пропуску Ягодин/Дорогуск, Україна).

Під час здійснення процедури митного контролю, 18 січня 2019 року Рівненська митниця ДФС направила декларанту електронне повідомлення про те, що на підставі Порядку здійснення аналізу та оцінки ризиків, розроблення і реалізації заходів з управління ризиками для визначення форм та обсягів митного контролю», затвердженого наказом Міністерства фінансів України №684 від 31 липня 2015 року та Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджених Наказом ДФС України №689 від 11 вересня 2015 року, було встановлено, що митниця володіє інформацією, яка призвела до виникнення сумніву у правильності визначення митної вартості товарів, а саме: наявна вартість імпортованого товару в сумі 9280,00 Євро, що перевищує заявлену за основним методом визначення митної вартості товару митну вартість ввезеного автомобіля.

Ця обставина стала підставою для витребування додаткових документів, передбачених ст.53 МК України, зокрема витребувано: касові або товарні чеки, ярлики, інші документи роздрібної торгівлі, які містять відомості щодо вартості імпортованого транспортного засобу; виписку з бухгалтерської документації щодо формування ціни товару; копію митної декларації країни відправлення; висновок експерта-автотоварознавця щодо вартості імпортованого транспортного засобу із врахуванням технічного стану транспортного засобу, терміну його експлуатації, його комплектації, пробігу (сервісна книжка з відмітками, результати досліджень НДЕКЦ тощо).

На вказану вимогу митниці ДФС декларант надав витяг із сайту copart.uk та платіжний документ, що підтверджує вартість товару №SUUDU4KIDMMC15EF від 29 грудня 2018 року.

25 січня 2019 року Рівненська митниця ДФС прийняла картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA20400/2019/000171.

Цього ж дня, 25 січня 2019 року Рівненська митниця ДФС прийняла рішення №UA204000/2019/000171/2 про коригування митної вартості товарів.

У графі 33 вказаного рішення зазначено, що декларантом не надано усіх додаткових документів, витребуваних митницею згідно з переліком, зазначеним у ч.2-4 ст.53 МК України та відповідно до ч.5 ст.54 МК України, де зазначено, що при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості митниця має право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, що позиціонуються з положенням ст.17 Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди про тарифи й торгівлю 1994 року; декларантом на вимогу митниці надано додатковий документ, що містить відомості щодо вартості покупки автомобіля на аукціоні Copart (лот 49466758) витяг з аукціону від 23 листопада 2018 року, разом з тим, у наданому до митного оформлення рахунку від 29 листопада 2018 року зазначено лот №9435345, що відповідає номеру рахунку, але не відповідає номеру лоту з аукціону. З врахуванням ст.31 МК України, наказу МФУ від 31 липня 2015 року №684 «Про затвердження Порядку здійснення аналізу та оцінки ризиків, розроблення і реалізації заходів з управління ризиками для визначення форм та обсягів митного контролю», наказу ДФС України від 11 вересня 2018 року №689 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України», митниця володіє інформацією, яка призвела до виникнення сумніву у правильності визначення митної вартості товарів згідно форм митного контролю за індексом 105-2 та 106-2 - вартість імпортованого КТЗ становить 11400,00 Євро, що перевищує заявлену за основним методом визначення митної вартості товару митну вартість КТЗ в 7431,25 Євро (6194,42 GBR). За результатом проведеної відповідно до ч.4 ст.57 МК України процедури консультації з декларантом та у зв`язку із відсутністю у декларанта та митниці прийнятної до застосування (згідно з гл.9 МК України) інформації щодо вартості операцій щодо ідентичних, (подібних) аналогічних товарів, достовірної та документально підтвердженої інформації щодо ціни одиниці товару для обчислення митної вартості за методом на основі віднімання вартості (ст.62 МК України), інформації щодо складових митної вартості наданої виробником для обчислення митної вартості за методом додавання вартості (ст.63 МК України), що унеможливлює визначення митної вартості шляхом послідовного використання методів, зазначених у ст.58-63 МК України, митну вартість скориговано із застосуванням резервного методу визначення митної вартості згідно зі ст.64 МК України. Вартість транспортного засобу визначено на підставі положень наказу ДМС України від 13 жовтня 2006 року №885 «Про забезпечення контролю за правильністю визначення митної вартості транспортних засобів, вузлів та агрегатів», наказу ДФС України від 11 вересня 2015 №689 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України», за рівнем митної вартості 11400 Євро, відповідно до згенерованої форми митного контролю за індексами 105-2 та 106-2, що актуальна на дату оцінки КТЗ та наявна в митниці. При цьому, для визначення митної вартості оцінюваного товару використано актуальну та найменшу із альтернативних на дату оцінки КТЗ вартість, що наявна у митниці ДФС.

Таким чином, числове значення вартості транспортного засобу, з врахуванням курсу валют, встановленого НБУ на день подання митної декларації до митного оформлення, становить 363647,27 грн., або у валюті, за якою подано МД 10099,26 GBR.

Не погоджуючись із проведенням коригування митної вартості декларантом здійснено випуск у вільний обіг вказаного автомобіля відповідно до ч.7 ст.55 МК України на підставі митної декларації №UA204010/2019/004127 від 28 січня 2019 року.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивач під час митного оформлення надав усі необхідні документи, які чітко ідентифікували оцінюваний товар та містили об`єктивні і достовірні дані, що підтверджували заявлену декларантом митну вартість товарів за ціною договору, водночас митниця не довела наявність обґрунтованого сумніву у правильності визначення позивачем митної вартості товарів за основним методом, що вказує на відсутність підстав для коригування митної вартості імпортованого товару та свідчить про протиправність оскаржуваного рішення про таке коригування.

Такий висновок суду першої інстанції, на думку колегії суддів, відповідає нормам матеріального права та фактичним обставинам справи і є правильним, законним та обґрунтованим, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Засади державної митної справи, зокрема, процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, умови та порядок справляння митних платежів, визначаються Митним кодексом України та іншими законами України.

Розділ ІІІ МК України регулює питання митної вартості товарів та методи її визначення.

Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, відповідно до ст.49 МК України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно із ч.1 ст.51 МК України митна вартість товарів, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Ст.57 МК України передбачає, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню (ч.2 ст.52 МК України).

Відповідно до ст.53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій ст.52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (ч.2 ст.53 МК України).

Як вбачається з матеріалів справи, декларант при здійсненні митного оформлення товару надав наявні у нього документи, що підтверджують митну вартість товару, підстави його придбання, його кількісні та якісні характеристики, цінове та вартісне обґрунтування. Зокрема, для обґрунтування вартісного значення складових митної вартості надав: рахунок (інвойс) №9435345 від 29 листопада 2018 року, акт про проведення огляду товару від 11 січня 2019 року № UA205010/2019/410385, з якого вбачається, що у вказаного транспортного засобу пошкоджені праве переднє крило, праві передні двері, передній бампер, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу №7 від 20 грудня 2018 року, висновок про якісні характеристики товару, підготовлений експертною організацією №366/19 від 14 січня 2019 року, некласифікований документ, який підтверджує заявлену митну вартість (крім позначених кодами 3001-3021, 3023) витяг Copart від 03 січня 2019 року, платіжне доручення №Р24А539117873А77366 від 04 січня 2019 року, що підтверджує сплату митних платежів, документ що підтверджує вартість перевезення б/н від 15 січня 2019 року (понесені транспортні витрати в сумі 500 дол. США на доставку з Великої Британії до пункту пропуску Ягодин/Дорогуск, Україна).

Ч.1, 2 ст.54 МК України передбачає, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у ч.1 ст.58 цього Кодексу.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.54 МК України орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з ч.5 ст.54 МК України митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у встановлених випадках, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; звертатися до органів доходів і зборів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; застосовувати інші передбачені форми митного контролю.

Ч.3 ст.53 МК України передбачає, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

З вищенаведеного вбачається, що орган доходів і зборів досліджує документи стосовно усіх товарів, які переміщуються через митний кордон, на предмет перевірки правильності визначення митної вартості. Виключно висновки, що ґрунтуються на дослідженні документів, доданих до митної декларації, можуть бути підставою для витребування додаткових документів. При цьому лише виявлення одного або декількох з фактів, зазначених у ч.3 ст.53 МК України, є підставою для витребування додаткових документів, перелік яких наведений у цій нормі.

Колегія суддів не ставить під сумнів право органу доходів і зборів упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів (ч.5 ст.54 МК України), проте вважає, що при цьому він має довести підстави застосування норм ч.3 ст.53 МК України: наявність розбіжностей у поданих декларантом документах, ознаки підробки або відсутність усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Як вбачається із матеріалів справи, спір між сторонами виник з приводу правильності визначення декларантом митної вартості імпортованого товару: легкового автомобіля, який був у вжитку, марки «Hyundai», модель Tucson, номер кузова НОМЕР_1 та ненадання відповідачу необхідних документів для підтвердження заявленої митної вартості товару.

Митний орган в обґрунтування правомірності прийняття спірного рішення про коригування митної вартості товарів вказав, що документи подані для підтвердження митної вартості товарів не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості, крім того, спрацювано ризики АСАУР ДФС. Враховуючи наведене, митну вартість товару визначено відповідачем за резервним методом за резервним методом на підставі цінової інформації, наявної в митниці, на рівні 11400 євро.

Ч.2 ст.53 МК України передбачає, що визначення конкретного переліку документів із зазначених у цій статті необхідне у кожному окремому випадку.

Зокрема, у п.2 р.І Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон Україна, затверджених наказом Держмитслужби України від 17 листопада 2005 року №1118, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25 листопада 2005 року за №1428/11708, визначено, що документами, які підтверджують право власності на транспортний засіб, є:

а) придбані (отримані) у громадян чи підприємств - засвідчені нотаріально в країні придбання або в консульських установах чи в посольствах України договори купівлі-продажу, міни чи дарування тощо;

б) придбані в підприємств - оформлені на відповідних бланках і завірені печатками цих осіб чи інших організацій та установ оригінали рахунків, чеків, рахунків-Фактур, інвойсів, інших документів. У цих документах, крім чеків, згідно з формою відповідного бланка повинні бути зазначені дата продажу, номери шасі (рами), кузова (або ідентифікаційний номер), двигуна транспортного засобу (ТЗ), його модель і рік виготовлення, а також прізвище, ім`я, по батькові особи, якій продано ТЗ;

в) технічні паспорти, технічні талони, сервісні книжки, реєстраційні свідоцтва та інші документи на ТЗ, видані вповноваженими органами країни придбання, із зазначенням власника ТЗ або відміткою про зняття ТЗ з обліку; документи контролю за доставкою ТЗ до митного органу призначення (далі - ДКД), оформлені в установленому порядку.

Як вбачається з матеріалів справи, у спірних правовідносинах зовнішньоекономічний контракт між сторонами (фізичною особою та юридичною особою) не оформлявся, натомість продавець видав покупцю рахунок-фактуру. Інші умови поставки, ніж ті, що вказані у цьому документі, не визначені, про що митному органу з аналізу такого документа мало бути відомо.

Матеріалами справи, зокрема, рахунком - фактурою №9435345 від 29 листопада 2018 року, укладеним між ОСОБА_1 та нерезидентом Копарт ЮК ЛТД, відповідно до умов придбано автомобіль, який був у вжитку, марки «Hyundai», модель Tucson, номер кузова НОМЕР_2 , підтверджено факт придбання позивачем імпортованого автомобіля у вищевказаного нерезидента за ціною 6194,42 англійських фунтів стерлінгів, у тому числі, 5500 англійських фунтів стерлінгів ціна автомобіля та збору страхового внеску покупця 694,42 англійських фунтів стерлінгів.

Відповідач не надав суду жодного доказу, який би спростував зміст рахунку - фактури №9435345 від 29 листопада 2018 року, в тому числі будь-які відомості про отримання від компетентних органів Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії інформації щодо підтвердження чи не підтвердження обставини відчуження позивачу продавцем імпортованого автомобіля марки та отримання або не отримання від позивача коштів за вказаний транспортний засіб.

При цьому, у відповідача була можливість перевірити (уточнити) задекларовану вартість імпортованого автомобіля, оскільки в документах містяться відомості про продавця, його адресу.

Вказане, на думку колегії суддів, свідчить про недоведеність відповідачем обставин, які б викликали обґрунтовані сумніви в достовірності проведеного позивачем розрахунку митної вартості транспортного засобу за ціною рахунку- фактури (інвойсу) №9435345 від 29 листопада 2018 року, а інших обставин, які б впливали на рівень задекларованої позивачем митної вартості товару не встановлено, тобто основні документи містили всі числові дані, необхідні для визначення вартості, зазначеної в митній декларації.

При цьому, використані декларантом відомості підтверджені документально та визначені кількісно; їх достовірність не спростована відомостями від компетентних органів Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії щодо не підтвердження обставин відчуження позивачу продавцем товару або що видані позивачу документи є фіктивними, недійсними, а сумніви відповідача щодо складових митної вартості імпортованого товару ґрунтуються виключно на його припущеннях.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів вважає, що у відповідача були в наявності всі документи для визначення митної вартості за ціною договору щодо транспортного засобу, який імпортується, та не встановлено жодних інших обставин, визначених положеннями ч.1 ст.58 МК України, які б перешкоджали визначенню митної вартості імпортованих товарів за першим методом.

Крім того, відповідач не виконав обов`язку щодо наведення у рішенні про коригування митної вартості товарів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом. Також не наведено достатніх підстав правомірності проведеного відповідачем розрахунку митної вартості без врахування технічного стану транспортного засобу внаслідок пошкоджень автомобіля, що безумовно впливає на митну вартість вказаного товару. Наявність пошкоджень транспортного засобу підтверджується додатковим аркушем акт про проведення огляду товару від 11 січня 2019 року № UA205010/2019/410385, з якого вбачається, що у імпортованого транспортного засобу пошкоджені праве переднє крило, праві передні двері, передній бампер.

Колегія суддів звертає увагу на те, що відповідач не довів суду неможливість застосування ним попередніх п`яти методів визначення митної вартості товару; загальні посилання на норми МК України, зроблені в оскаржуваному рішенні, не конкретизують підстави щодо незастосування того чи іншого методу визначення митної вартості, що в свою чергу не може вважатися достатніми доводами обґрунтованості прийнятого суб`єктом владних повноважень рішення.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що судом першої інстанції під час судового розгляду цієї адміністративної справи всебічно, повно та об`єктивно були досліджені наявні в матеріалах справи докази, які були надані на підтвердження заявленої митної вартості за першим методом.

Зокрема, судом першої інстанції встановлено, що Invoice-Lot №9435345 у графі Auction Lot містить номер лоту 49466758, що однозначно ідентифікує даний платіжний документ із аукціонним лотом на придбання автомобіля марки Hyundai Tucson, номер кузова НОМЕР_1 за ціною 6194,42 GBR.

Будь-яких суперечностей судом у цьому документі не встановлено, інвойс кореспондується із номером аукціонного лоту, містить унікальний він-код автомобіля, що унеможливлює його застосування до інших операцій, що спростовує доводи митного органу про наявність розбіжності у цих документах, які, на думку Рівненської митниці ДФС, свідчать про продаж (або перепродаж) КТЗ на іншому аукціоні за іншою вартістю, ніж заявлена.

Крім того, судом першої інстанції досліджено технічний паспорт на автомобіль марки Hyundai Tucson, номер кузова НОМЕР_1 , та встановлено, що у розділі 5 технічного паспорту міститься напис ACQUIRED VEHICLE ON 23.11.2018, що перекладається як Придбаний автомобіль 23 листопада 2018 року, що відповідає даті проведення аукціону; дата видачі технічного паспорту на автомобіль міститься у нижньому лівому куті - 20 грудня 2018 року, що спростовує твердження апелянта про набуття позивачем права власності на цей транспортний засіб 23 листопада 2018 року.

Також колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано не прийняв до уваги покликання апелянта на відсутність технічного паспорту та сумніви у повноті заявлення транспортних витрат в розмірі 500 доларів США, оскільки про відсутність вказаних документів не було зазначено митним органом в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товарів та такі від декларанта не витребовувались.

При цьому, ненадання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару за першим методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.

Таким чином, визначення відповідачем митної вартості транспортного засобу, який ввозився позивачем на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту за резервним методом, лише на підставі неподання позивачем запитуваних митним органом документів, є необґрунтованим та безпідставним.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильно вказав на необґрунтованість алгоритму формування митним органом кінцевої митної вартості автомобіля, оскільки від суми 9280,00 Євро, посадова особа митниці перейшла до вартості 11400,00 Євро та прийняла рішення про визначення митної вартості на рівні 363647,27 грн, або у валюті, за якою подано МД 10099,26 GBR, не зазначивши при цьому жодних розрахунків, хоча в рішенні про коригування митної вартості вказано, що для визначення митної вартості оцінюваного товару використано актуальну та найменшу із альтернативних на дату оцінки КТЗ вартість, що наявна у митниці ДФС.

Аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про підставність позовних вимог, оскільки позивач під час митного оформлення надав усі необхідні документи, які чітко ідентифікували оцінюваний товар та містили об`єктивні і достовірні дані, що підтверджували заявлену декларантом митну вартість товару за ціною договору, водночас митниця не довела наявність обґрунтованого сумніву у правильності визначення позивачем митної вартості товарів за основним методом, що свідчить про відсутність підстав для коригування митної вартості імпортованого товару та протиправність оскаржуваного рішення про таке коригування.

Матеріалами справи стверджується, що судом першої інстанції під час судового розгляду цієї адміністративної справи всебічно, повно та об`єктивно були досліджені наявні в матеріалах справи докази, надано їм належну правову оцінку, що ґрунтується на внутрішньому переконанні судді.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану в рішенні у справі "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

З врахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про підставність позовних вимог, правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ст.316 КАС України апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Оскільки колегія суддів залишає без змін рішення суду першої інстанції, то відповідно до ч.6 ст.139 КАС України понесені сторонами судові витрати новому розподілу не підлягають.

Керуючись ст. 139, 242, 243, 250, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Рівненської митниці ДФС залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 31 липня 2019 року у справі № 460/861/19 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя О. І. Мікула
судді А. Р. Курилець
М. П. Кушнерик
Повне судове рішення складено 23 грудня 2019 року.