Справа № 420/3405/19
Суддя: Кашпур О.В.
Дата ухвалення: 2019-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

24 грудня 2019 року

Київ

справа №420/3405/19

адміністративне провадження №К/9901/35899/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Кашпур О.В.,

суддів - Білак М.В., Мельник-Томенко Ж.М.,

перевіривши касаційну скаргу Управління Державної міграційної служби України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18 липня 2019 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13 листопада 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України в Одеській області про визнання протиправними дій, скасування рішення №222125000 від 16 травня 2019 року, зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Управління Державної міграційної служби України в Одеській області, в якому просив:

- визнати протиправними дії Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області та скасувати рішення від 16 травня 2019 року №222125000 про відмову ОСОБА_1 в обміні бланку посвідки на постійне проживання;

- зобов`язати Головне управління Державної Міграційної служби України в Одеській області здійснити ОСОБА_1 обмін бланку посвідки на постійне проживання, у зв`язку із досягненням ним 45-річного віку.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 18 липня 2019 року, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13 листопада 2019 року, позовні вимоги задоволено частково.

Скасувано рішення Головного управління Державної міграційної служби України в Одеської області від 16 травня 2019 року №222125000 про відмову ОСОБА_1 в обміні бланку посвідки на постійне проживання;

Зобов`язано Головне управління Державної Міграційної служби України в Одеській області вирішити питання щодо якого звернувся Громадянин ОСОБА_1 у заяві-анкеті №222125000 від 24.04.2019 про обмін посвідки, у зв`язку з досягненням ним 45-річного віку з урахуванням правової оцінки наданої судом у рішенні. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із указаними судовими рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, відповідач подав касаційну скаргу до Суду.

Відповідно до частини першої статті 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Вирішуючи питання щодо можливості відкриття касаційного провадження за поданою касаційною скаргою, Верховний Суд виходить із такого.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням кореспондують стаття 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» і стаття 13 КАС України.

Отже, оскарження рішень судів у касаційному порядку можливе лише у випадках, якщо таке встановлено законом.

Згідно з частиною першою статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Водночас пунктом 2 частини п`ятої цієї ж норми процесуального закону обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

За змістом пункту 10 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема, інші справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

В свою чергу, за змістом пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України, справами незначної складності є, зокрема, справи щодо перебування іноземців або осіб без громадянства на території України.

З оскаржуваних судових рішень та зі змісту касаційної скарги вбачається, що предметом спору у цій справі є питання щодо перебування на території та оформлення позивачем посвідки на постійне проживання на території України.

За таких обставин та правового врегулювання спірні правовідносини, що склались, відносяться до справ незначної складності.

Дослідивши встановлені судами першої й апеляційної інстанцій обставини справи, вивчивши викладені у касаційній скарзі доводи й обґрунтування, з`ясувавши характер спірних правовідносин, Верховний Суд прийшов до висновку про відсутність у цьому випадку обставин, наведених у підпунктах «а»-«г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Відтак, підстави для відкриття касаційного провадження відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 3, 328, 333 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою Управління Державної міграційної служби України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18 липня 2019 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13 листопада 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України в Одеській області про визнання протиправними дій, скасування рішення №222125000 від 16 травня 2019 року, зобов`язання вчинити певні дії.

Копію цієї ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: О. В. Кашпур

Судді: М.В. Білак

Ж.М. Мельник-Томенко