Справа № 200/9572/19-а
Суддя: Бабіч С.І.
Дата ухвалення: 2019-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2019 р. Справа№200/9572/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Бабіча С.І., за участю секретаря судового засідання Картавих Г.В. та представників сторін:

позивача Бондара А.В.;

відповідача Яковлєвої А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов Публічного акціонерного товариства По газопостачанню та газифікації Донецькоблгаз до Головного управління ДФС у Донецькій області про скасування податкового повідомлення рішення, визнання дій щодо нарахування штрафу та пені протиправним та зобов`язання здійснити коригування в інтегрованій картці,

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство По газопостачанню та газифікації Донецькоблгаз (далі - позивач) звернулось до суду з позовом до Головного управління ДФС у Донецькій області (далі - відповідач), відповідно до якого просить суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення відповідача від 28.03.2018 р. № ;

- визнати дії відповідача щодо нарахування пені за платежем «Збір у вигляді цільової надбавки до діючого тарифу на природний газ для споживачів усіх форм власності, який справляється за поставлений природний газ споживачам на підставі укладених з ними договорів, код платежу 30 » в сумі 190 511,18 грн. протиправними та зобов`язати відповідача здійснити коригування в інтегрованій картці позивача за платежем «Збір у вигляді цільової надбавки до діючого тарифу на природний газ для споживачів усіх форм власності, який справляється за поставлений природний газ споживачам на підставі укладених з ними договорів, код платежу 30 », шляхом виключення (зменшення) нарахованої пені в сумі 190 511,18 грн.

Щодо основних підстав подання даного позову вказано, що відповідачем було неправомірно проведено камеральну перевірку з питань що до такої не віднесені Податковим кодексом України (далі - ПК України), камеральну перевірку було проведено поза межами встановленого строку для її проведення, зазначено про неправомірність нарахування штрафу та пені без урахування розстрочення суми боргу рішенням суду, неправомірність дій відповідача щодо нарахування пені до сплати, а також наявність обставин щодо звільнення позивача від відповідальності у вигляді штрафу та пені, що не враховується відповідачем.

Відповідач проти позову заперечував, надав відзив та пояснення, відповідно до яких, серед іншого, посилається на те, що предметом камеральної перевірки окрім питань правильності оформлення податкових декларацій можуть бути й інші питання, зокрема, своєчасність сплати грошових зобов`язань, а з урахуванням положень статті 102 ПК України, такою перевіркою може бути охоплено період в 1095 днів, що настали за останнім днем граничного строку сплати узгоджених податкових зобов`язань.

Вказує, що податковим законодавством встановлено обов`язок контролюючого органу здійснювати зарахування коштів, що сплачує платник податків, в першу чергу, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення, незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків.

Зазначає, що судове рішення про стягнення податкового боргу, за яким встановлено порядок його виконання шляхом розстрочення сплати боргу, не звільняє платника податків від відповідальності у вигляді штрафних санкцій та пені, передбачених 126.1 ст. 126 та пп. 129.1.1 п. 129.1 ст. 129 ПК України.

Також вказує про те, що положення Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції (далі - Закон № 1669) та п. 38 розділу ХХ підрозділ 10 ПК України на позивача не розповсюджуються.

У судовому засіданні 25.11.2019 року було закрито підготовче провадження та призначено дану справу до розгляду по суті на 10.12.2019 року.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, повно та всебічно встановивши всі обставини даної справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, з огляду на таке.

На підставі п.п. 19-1.1.1 п.19-1.1 ст. 19-1, пп.20.1.4 п.20.1 ст.20 та п.75.1 ст. 75, ст. 76 ПК України відповідачем була проведена камеральна перевірка, зокрема, щодо своєчасності сплати Костянтинівським управлінням по газопостачанню та газифікації Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Донецькоблгаз" узгодженої суми грошового зобов`язання зі збору у вигляді цільової надбавки до діючого тарифу на природний газ за листопад, грудень 2015 року.

За результатами даної перевірки було складено акт про результати камеральної перевірки від 21.02.2018 р. № 190/05-99-43-08/20316946 (далі - акт перевірки).

Відповідно до висновків акту перевірки перевіркою встановлено порушення термінів сплати самостійно визначеного податкового зобов`язання зі збору у вигляді цільової надбавки до діючого тарифу на природний газ для споживачів усіх форм власності за листопад, грудень 2015 року, визначених п.57.1 ст. 57. п.п.1.7 п.29 підрозділу 10 розділу XX ПК України , рентної плати за спеціальне використання води за 1-3 квартали 2016 року, 1-3 квартали 2017 року, визначених п.257.5 ст.257 ПК України, по платі за земельну ділянку за грудень 2016 року, протягом строків, визначених п. 287.3 ст. 287 ПК України.

На підставі викладеного відповідачем було прийнято спірне податкове повідомлення - рішення № від 28.03.2018 р.

Щодо аргументів позивача відносно виду та строків проведення камеральної перевірки відповідачем.

Відповідно до пп.75.1.1. п.75.1 ст.75 ПК України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Аналіз наведених норм, у редакції, яка була чинною на час проведення перевірки, свідчить про те, що предметом камеральної перевірки окрім питань правильності оформлення податкових декларацій можуть бути й інші питання, зокрема своєчасність сплати грошових зобов`язань.

Верховний Суд в постанові від 20.08.2019 у справі 200/11376/18-а зазначив, що з 1 січня 2017 року у податкового органу з`явились підстави для проведення камеральних перевірок платників податків щодо своєчасності сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах, а з урахуванням положень статті 102 ПК України, такою перевіркою може бути охоплено період в 1095 днів, що настали за останнім днем граничного строку сплати узгодженого податкового зобов`язань.

Порядок проведення камеральної перевірки визначено статтею 76 ПК України, пунктом 76.3. якої встановлено, що камеральна перевірка податкової декларації або уточнюючого розрахунку може бути проведена лише протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання.

Камеральна перевірка з інших питань проводиться з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу.

Отже, у пункті 200.10 статті 200 ПК України, на яку посилається позивач, визначено строк проведення камеральної перевірки заявлених у податковій декларації даних, а не щодо сплати зобов`язань.

Згідно ст. 102 ПК України перевіркою, проведеною відповідачем правомірно було охоплено період, що не перевищує 1095 днів, які настали за останнім днем граничного строку сплати узгодженого податкового зобов`язання, визначених позивачем у відповідних податкових деклараціях.

Правова позиція з аналогічного питання викладена в Постанові Верховного суду від 02.10.2018 року у справі № 820/2244/17.

Таким чином, відповідачем спірну камеральну перевірку від 21.02.2018 р. проведено правомірно, з огляду на наявність права відповідача, передбаченого ПК України, в редакції станом на момент перевірки, проводити камеральні перевірки з інших питань, на проведення яких розповсюджується строк у 1095 днів з моменту, що настали за останнім днем граничного строку сплати узгоджених податкових зобов`язань, а вказаний строк, станом на момент проведення цієї перевірки, ще не сплив.

Судом, з матеріалів справи, встановлено, що постановою Донецького окружного адміністративного суду від 03 листопада 2016 року у справі № 805/3756/16-а задоволено позов Костянтинівської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області до Публічного акціонерного товариства «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» в особі Костянтинівського управління по газопостачанню та газифікації м.Костянтинівка та присуджено до стягнення з рахунків кошти у розмірі суми податкового боргу зі збору у вигляді цільової надбавки до діючого тарифу на природний газ у сумі 1 277 743,91 грн.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 17.11.2016 року, яка залишена без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 31 січня 2017 року та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 04.10.2017 р., відстрочено виконання постанови Донецького окружного адміністративного суду від 08.11.2016 р. у справі № 805/3756/16-а, в частині стягнення 1 244 480,86 грн. - строком на 6 календарних місяців.

Позивачем вказує, що 01.12.2016 року ним було оплачено 100 000,00 грн. збору у вигляді цільової надбавки до діючого тарифу на природний газ для споживачів усіх форм власності.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 21.06.2017 р. у вказаній справі розстрочено виконання постанови Донецького окружного адміністративного суду від 03.11.2016 р., шляхом погашення заборгованості з червня по вересень 2017 р. рівними частинами у сумі 100 000,00 грн. та у жовтні 2017 р. - у сумі 44 480,86 грн.

З відповідної облікової картки платника податків (далі - ІКП) щодо позивача судом встановлено, що позивачу була нарахована пеня у сумі 190 511,18 грн., за період з 18.10.2016 - 25.10.2017 року, у зв`язку з несвоєчасною сплатою самостійно визначеного грошового зобов`язання по розрахунку податкового зобов`язання збору у вигляді цільової надбавки до діючого тарифу на природний газ для населення, додаток 2 № від 18.01.2016 з граничним терміном сплати 30.01.2016, розрахунку № від 18.01.2016 з терміном сплати 30.01.2016, розрахунку № від 17.12.2015 з граничним терміном сплати 22.02.2016, по розрахунку № від 17.12.2015 з граничним терміном сплати 22.02.2016, розрахунку № від 17.12.2015 з граничним терміном сплати 22.02.2019, розрахунку № від 17.12.2015 з граничним терміном сплати 22.02.2016, розрахунку № від 17.12.2015 з граничним терміном сплати 22.02.2016.

Згідно ІКП за 2016-2017 роки, яка міститься в матеріалах справи, в колонці 11-12 зазначено період нарахування пені а саме:

- 18.10.2016 було зараховано кошти згідно платіжного доручення N1367 року у рахунок погашення податкового боргу/недоїмки по розрахунку N від 18.01.2016, тому з 30.04.2016 (+ 90 календарних днів) - 17.10.2016 року розрахована пеня на суму 10 652,46 грн. (26.12.2018 року, згідно платіжного доручення № 299б було частково погашено пеню, залишок несплаченої пені 1 813,42 грн.)

- 01.12.2016 було зараховано кошти згідно платіжного доручення N 1865 у рахунок погашення податкового боргу/недоїмки по розрахунку N від 18.01.2016, за 30.04.2016 - 30.11.2016 року розрахована пеня на суму 13 393,44 грн.

- 05.01.2017 було зараховано кошти згідно платіжного доручення N 1 у рахунок погашення податкового боргу/недоїмки по розрахунку N від 18.01.2016 року, за 30.04.2016 - 05.01.2017 року розрахована пеня на суму 10 831,13 грн.

- 01.02.2017 було зараховано кошти згідно платіжного доручення N 202 у рахунок

погашення податкового боргу/недоїмки по розрахунку N від 18.01.2016, за 30.04.2016 - 01.02.2017 року розрахована пеня на суму 4 069,06 грн.

- 01.02.2017 було зараховано кошти згідно платіжного доручення N 202 у рахунок

погашення податкового боргу/недоїмки по розрахунку N від 18.01.2016, за 30.04.2016 - 01.02.2017 року розрахована пеня на суму 7 797,69 грн.

- 22.02.2017 було зараховано кошти згідно платіжного доручення N 339 у рахунок погашення податкового боргу/недоїмки по розрахунку N від 18.01.2016, за 30.04.2016 - 22.02.2017 року розрахована пеня на суму 10 871,91 грн.

- 22.02.2017 було зараховано кошти згідно платіжного доручення N 339 у рахунок погашення податкового боргу/недоїмки по розрахунку N від 17.12.2015 з граничним терміном сплати 22.02.2016 (+ 90 календарних днів), за 23.05.2016 - 22.02.2017 року розрахована пеня на суму 1630,68 грн.

- 28.03.2017 було зараховано кошти згідно платіжного доручення N 646 у рахунок

погашення податкового боргу/недоїмки по розрахунку N від 17.12.2015, за 23.05.2016 - 28.03.2017 року розрахована пеня на суму 12 782.34 грн.

- 25.04.2017 було зараховано кошти згідно платіжного доручення N 893 у рахунок

погашення податкового боргу/недоїмки по розрахунку N від 17.12.2015, за 23.05.2016 - 25.04.2017 року розрахована пеня на суму 13 823,44 грн.

- 25.05.2017 було зараховано кошти згідно платіжного доручення N 1044 у рахунок

погашення податкового боргу/недоїмки по розрахунку N від 17.12.2015, за 23.05.2016 - 25.05.2017 року розрахована пеня на суму 14 891,93 грн.

- 15.06.2017 було зараховано кошти згідно платіжного доручення N 1212 у рахунок

погашення податкового боргу/недоїмки по розрахунку N від 17.12.2015, за 23.05.2016 - 15.06.2017 року розрахована пеня на суму 15 611,11 грн.

- 17.07.2017 було зараховано кошти згідно платіжного доручення N 1403 у рахунок

погашення податкового боргу/недоїмки по розрахунку N від 17.12.2015, за 23.05.2016 - 17.07.2017 року розрахована пеня на суму 16 707 грн.

- 28.08.2017 було зараховано кошти згідно платіжного доручення N 1612 у рахунок

погашення податкового боргу/недоїмки по розрахунку N від 17.12.2015, за 23.05.2016 - 28.08.2017 року розрахована пеня на суму 18 145,36 грн.

- 14.09.2017 було зараховано кошти згідно платіжного доручення N 3091 у рахунок погашення податкового боргу/недоїмки по розрахунку N від 17.12.2015, за 23.05.2016 - 14.09.2017 року розрахована пеня на суму 2 597,01 грн.

- 26.09.2017 було зараховано кошти згідно платіжного доручення N 1794 у рахунок

погашення податкового боргу/недоїмки по розрахунку N від 17.12.2015, за 23.05.2016 - 26.09.2017 року розрахована пеня на суму 6 782,9 грн.

- 26.09.2017 було зараховано кошти згідно платіжного доручення N 1794 у рахунок

погашення податкового боргу/недоїмки по розрахунку N від 17.12.2015, за 23.05.2016 - 26.09.2017 року розрахована пеня на суму 5 323,67 грн.

- 26.09.2017 було зараховано кошти згідно платіжного доручення N 1794 у рахунок

погашення податкового боргу/недоїмки по розрахунку N від 17.12.2015, за 23.05.2016 - 26.09.2017 року розрахована пеня на суму 4 377,94 грн.

- 24.10.2017 було зараховано кошти згідно платіжного доручення N 1976 у рахунок

погашення податкового боргу/недоїмки по розрахунку N від 17.12.2015, за 23.05.2016 - 24.10.2017 року розрахована пеня на суму 14 518,46 грн.

- 25.10.2017 було зараховано кошти згідно платіжного доручення N 1990 у рахунок

погашення податкового боргу/недоїмки по розрахунку N від 17.12.2015, за 23.05.2016 - 25.10.2017 року розрахована пеня на суму 4 304,19 грн.

- 25.10.2017 було зараховано кошти згідно платіжного доручення N 1990 у рахунок

погашення податкового боргу/недоїмки по розрахунку N від 17.12.2015, за 23.05.2016 - 25.10.2017 року розрахована пеня на суму 10 203,27 грн.

- 25.10.2017 було зараховано кошти згідно платіжного доручення N 1990 у рахунок

погашення податкового боргу/недоїмки по розрахунку N від 17.12.2015, за 23.05.2016 - 25.10.2017 року розрахована пеня на суму 35,23 грн.

Пунктом 87.9 ст. 87 ПК України передбачено, що у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до ст. 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.

Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов`язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Підпунктом 14.1.175 14.1 ст. 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно пп. 129.1.3 п. 129.1 ст.129 ПК України нарахування пені розпочинається при нарахуванні суми податкового зобов`язання, визначеного платником податків або податковим агентом, - після спливу 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання.

Пунктом 57.1 статті 57 Кодексу визначено, що платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

На суми грошового зобов`язання, визначеного підпунктом 129.1.3 пункту 129.1 цієї статті (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені), нараховується пеня за кожний календарний день прострочення у його сплаті, включаючи день погашення, із розрахунку 100 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на кожний такий день, (абз.2 п. 129.4ст. 129 ПК України).

Нараховані контролюючим органом суми пені самостійно сплачуються платником податків, (п. 131.1 .ст. 131 ПК України).

Пункт 131.2. ст.131 ПК України при погашенні суми податкового боргу (його частини) кошти, що сплачує такий платник податків, у першу чергу зараховуються в рахунок податкового зобов`язання. У разі повного погашення суми податкового боргу кошти, що сплачує такий платник податків, в наступну чергу зараховуються у рахунок погашення штрафів, в останню чергу зараховуються в рахунок пені.

Якщо платник податків не виконує встановленої цим пунктом черговості платежів або не визначає її у платіжному документі (чи визначає з порушенням зазначеного порядку), контролюючий орган самостійно здійснює такий розподіл такої суми у порядку, визначеному цим пунктом.

Стаття 54 ПК України містить наступний алгоритм визначення сум податкових та грошових зобов`язань

Пункт 54.1. Крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Пункт 54.3. Контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо: платник податків не подає в установлені строки податкову (митну) декларацію, а при здійсненні заходів податкового контролю встановлено факти здійснення платником податків діяльності, що призвела до виникнення об`єктів оподаткування, наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу та наявності діючих (у тому числі призупинених) ліцензій на право здійснення діяльності з підакцизною продукцією, яка підлягає ліцензуванню згідно із законодавством; дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань, суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках; згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган;

Отже, норми ПК України надають право податковому органу нараховувати пеню та у встановлених випадках перерозподіляти грошові кошти сплачені позивачем в порядку черговості виникнення податкового боргу.

Відповідно до пункту 102.1 статі 102 ПК України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання.

Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання, а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

«...Системний аналіз наведених законодавчих норм ПК України дає підстави для висновку, що якщо податкове повідомлення-рішення прийняте контролюючим органом у межах компетенції та строки, протягом яких податковий орган .має право самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків, з його форми можна чітко встановити його зміст, зокрема, порушення законодавства, згідно з яким визначено грошове зобов`язання платника податків, суму такого зобов`язання, та вручено платнику податків у порядку, передбаченому статтею 58 ПК України, прийняття такого рішення після спливу десяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків акта перевірки не повинно розцінюватися як обставина, що виключає застосування до платника податків фінансової відповідальності...»

Така позиція Верховного суду була викладена у постанові від 03 квітня 2018 року у справі №810/5546/15 (адміністративне провадження №К/9901/28783/18).

Відповідно до Наказу Міністерства фінансів України Про затвердження Порядку ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування від 07.04.2016 № 422 зареєстрована в Міністерстві юстиції України від 20.05.2016 за № 751/28881 передбачено, що інтегрована картка - форма оперативного обліку податків, зборів, митних платежів до бюджетів та єдиного внеску, що ведеться за кожним видом платежу та включає перелік показників підсистем інформаційної системи органів ДФС, які характеризують стан розрахунків платника з бюджетами та цільовими фондами. ІКП відкриваються автоматично кожному платнику у разі: нарахування сум грошових зобов`язань і пені з податків, зборів та сум єдиного внеску, самостійно визначених платником (за фактом надходження податкових декларацій, розрахунків, уточнюючих розрахунків); (п. 2 ч. 1 Порядок ведення інтегрованої картки платника, розділ II. Інтегрована картка платника).

Крім того, абз. 4, 7 п. 1 глави 1 VI Порядку №422, визначають, що при нарахуванні чергової частки розстрочення (відстрочення) сум податкового боргу в ІКП відбувається нарахування пені за несвоєчасну сплату на суму нарахованої частки податкового боргу за період з 91-го дня після останнього дня граничного строку сплати грошового зобов`язання, визначеного Податковим кодексом України, і по дату надання розстрочення (відстрочення) податкового боргу (у випадку, коли податковий борг виник в результаті несплати платником податків грошового зобов`язання, визначеного у поданій ним звітності), а з наступного дня після початку дії розстрочення (відстрочення) грошових зобов`язань (податкового боргу) та/або наступного дня після граничного строку сплати чергової частки розстроченого (відстроченого) грошового зобов`язання (податкового боргу) розпочинається нарахування процентів, які нараховуються по день фактичного погашення чергової частки розстроченого (відстроченого) грошового зобов`язання (податкового боргу) включно.

За таких обставин нарахування пені здійснюється в автоматичному режимі та пов`язано з фактом несплати у встановлений строк суми самостійно узгодженого зобов`язання.

Відповідно до п.42-1.2. ст. 421 ПК України, електронний кабінет забезпечує можливість реалізації платниками податків прав та обов`язків, визначених цим Кодексом та нормативно- правовими актами, що прийняті на підставі та на виконання цього Кодексу, законами з питань митної справи, в тому числі, шляхом: перегляду в режимі реального часу інформації про платника податків, що збирається, використовується та формується контролюючими органами у зв`язку з обліком платників податків та адмініструванням податків, зборів, митних платежів, здійсненням податкового контролю, в тому числі дані оперативного обліку податків та зборів (у тому числі дані інтегрованих карток платників податків), дані системи електронного адміністрування податку на додану вартість, дані системи електронного адміністрування реалізації пального, а також одержання такої інформації у вигляді документа, який формується автоматизовано шляхом вивантаження відповідної інформації з електронного кабінету із накладенням електронного підпису посадової особи контролюючого органу та печатки контролюючого органу;.

Враховуючи викладене суд зазначає, що пеня на суму узгодженого податкового повідомлення-рішення нараховується в силу вимог закону, процес нарахування здійснюється в автоматичному режимі, про стан, розмір нарахування пені платник може дізнатись, зокрема, скориставшись електронним кабінетом.

Суд не приймає доводи позивача щодо того, що пеня та штраф не застосовуються у випадках відстрочення або розстрочення податкового боргу за рішенням суду, оскільки відстрочення (розстрочення) не припиняють податкові зобов`язання, вони встановлюють лише спосіб та порядок їх стягнення.

Постановлення судом рішення відстрочення або розстрочення податкового боргу не змінює статус такої заборгованості та не спростовує того факту, що боржник вчинив податкове правопорушення у вигляді несплати податкового боргу і таке правопорушення триває до часу погашення боргу в добровільному чи примусовому порядку.

Вказана правова позиція висловлена Верховним судом у постановах від 27 лютого 2018 року у справі № 805/4622/16-а та від 08 травня 2018 року у справі № 802/777/16-а.

У постанові Верховного суду від 05.11.2018 року у справі № 2а-9232/12/2670 (номер справи К/9901/782/18) викладена правова позиція, згідно з якою: «...розстрочення виконання судового рішення про стягнення податкового боргу приймалось судом за заявою платника податків, який усвідомлював, що ним було допущено податкове правопорушення у вигляді несвоєчасної сплати самостійно узгоджених податкових зобов`язань. Тобто позивач був обізнаний, що несплата податкових зобов язань заподіює шкоду суспільним інтересам у вигляді несвоєчасного надходження до Бюджету узгоджених сум податкових зобов`язань, і така шкода є наслідком протиправної бездіяльності саме позивача, а отже втручання держави шляхом нарахування штрафних санкцій на такі суми податкового боргу є правомірним та передбачуваним для позивача, з огляду на встановлену відповідальність за несвоєчасне перерахування податкових зобов`язань, та не є надмірним з огляду на визначеність розміру такої відповідальності та правовідносин, що склались»

На підставі вищевикладеного, пеня розрахована відповідачем правомірно, згідно до вимог пп. 129.1.3 п. 129.1 ст.129 ПК України, а твердження позивача щодо недодержання органами доходів і зборів терміну 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання для нарахування пені є безпідставним.

Спірне податкове повідомлення прийнято відповідачем на підставі п. 126. 1 ст. 126 ПК України, відповідно до якої у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:

при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Крім цього, щодо розповсюдження норм Закону № 1669 та п. 38 розділу ХХ підрозділ 10 ПК України на позивача, суд вважає за необхідне зазначити про таке.

Відповідно до пп.38.2 п.38 підрозділу 10 розділу XX Перехідні положення ПК України, на період проведення антитерористичної операції та/або здійснення заходів із забезпечення проведення операції Об`єднаних сил (ООС) для платників податків, місцезнаходженням (місцем проживання) яких станом на 14 квітня 2014 року була тимчасово окупована територія та/або територія населених пунктів на лінії зіткнення і які станом на 1 січня 2017 року не змінили своє місцезнаходження (місце проживання) із зазначених територій на іншу територію України:

1) зупиняється нарахування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені за несвоєчасне погашення визначених станом на 14 квітня 2014 року грошових зобов`язань:

2) зупиняється застосування норм статей 59, 60 (в частині податкових вимог), 87-101 цього Кодексу.

Відлік строку давності, визначений статтею 102 цього Кодексу, зупиняється на період, протягом якого до платників податків, зазначених у цьому підпункті, не застосовувалися заходи стягнення, передбачені статтями 59, 60, 87-101 цього Кодексу.

Як було встановлено у постанові Донецького апеляційного адміністративного суду від 06.02.2018 року у справі № 805/2135/17-а, яка набрала законної сили та не заперечується позивачем, з червня 2015 року позивач змінив місцезнаходження та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Отже, з аналізу пп.38.2 п.38 підрозділу 10 розділу XX Перехідні положення ПК України видно, що його не може бути застосовано до позивача, оскільки, податкові зобов`язання позивача зі сплати самостійно визначених зобов`язань за листопад та грудень 2015 року виникли після 14 квітня 2014 року, а позивач у червні 2015 року (тобто до 01.01.2017 року) змінив своє місцезнаходження на територію, підконтрольну Українській владі.

Щодо розповсюдження на позивача дії ст. 10 Закону № 1669.

Позивач зазначає, що в силу ст. 10 Закону № 1669 протягом терміну дії цього Закону єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс- мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобов`язань, є сертифікат Торгово-промислової палати України.

Вказує, що факт форс-мажору (обставин непереборної сили) у зв`язку з проведенням заходів АТО відносно ПАТ «Донецькоблгаз» підтверджується Сертифікатом ТПП України від 30.06.2014 №2059/05-4.

Зазначає, що ПАТ «Донецькоблгаз» та його структурні підрозділи здійснювали діяльність в епіцентрі заходів проведення АТО та бойових дій.

До початку дії Закону України від 02 вересня 2014 року N 1669-УІ1 "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" позивач був зареєстрований за адресою: 83050, м. Донецьк, вул. Р.Люксембург, буд.23-А, про що свідчать установчі документи та реєстраційні дані.

ПАТ «Донецькоблгаз» відповідно до рішення загальних зборів від 29.05.2015 р. (постанова №1 від 29.05.2015 р. до протоколу загальних зборів №21 від 29.05.2015р.) змінило місцезнаходження і на теперішній час здійснює діяльність за адресою в м, АДРЕСА_2 вул. Південній, 1, про що в державному реєстрі внесено запис від 04,06.2015 року.

Факт зміни місця реєстрації (місцезнаходження) Товариства підтверджує витяг та виписка з Держреєстру. Нове місцезнаходження Товариства: 84313, м.Краматорськ, вул.Південна, буд.1.

При цьому, 11.08.2015 року аварійно-диспетчерською службою ПАТ «Донецькоблгаз» (яка знаходилась у місті Донецьку, вул.. Рози Люксембург, 23-а) у телефонному режимі було повідомлено про факти захоплення: будинку розташованого за адресою АДРЕСА_3 . АДРЕСА_2 вул АДРЕСА_4 А (до цього часу товариство користувалось даним об`єктом на умовах користування), а також структурних підрозділів, які знаходилися на території де проводилися заходи АТО.

Про вказані факти товариством направлено заяви до правоохоронних органів за наслідком чого порушено кримінальні провадження про що внесено записи до ЄРДР.

Суд звертає увагу позивача на те, що Верховний Суд, у постанові від 01.10.19 р у справі № 805/385/17-а дійшов наступних правових висновків щодо застосування норм вказаного закону.

Положення статті 10 Закону № 1669 є спеціальною нормою закону, яка поширюється на суб`єктів господарювання, які здійснюють свою діяльність на певній території протягом певного періоду в часі, в силу об`єктивних обставин - проведення антитерористичної операції, факти про які, в свою чергу, підлягають підтвердженню належними засобами та у передбачений чинним законодавством спосіб, що, відповідно, встановлює підстави для звільнення від відповідальності цих платників податків, в тому числі й в частині неналежного виконання обов`язку своєчасної сплати грошових податкових зобов`язань.

Статтею 14 -1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» (в редакції від 02.09.2014) визначено, що Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно.

Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такою конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень, та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

Щодо наявних сертифікатів слід зазначити наступне: частиною першою статті 14 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» визначено, що Торгово-промислова палата України здійснює свою діяльність відповідно до цього Закону, інших законів, нормативно-правових актів та свого Статуту.

Порядок засвідчення форс-мажорних обставин (обставини непереборної сили) визначений Регламентом засвідчення Торгово - промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), що затверджений Рішенням Президії Торгово - промислової палати України від 18.12.2014 № 44(5), який набрав чинності з 18.12.2014 року.

Статтею 6.1. вказаного Регламенту передбачено, що підставою для засвідчення форс-мажорних обставин є наявність однієї або більше форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), перелічених у ст. 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» в редакції від 02.09.2014, а також визначених сторонами за договором, контрактом, угодою, типовим договором, законодавчими, відомчими та/чи іншими нормативними актами, які вплинули на зобов`язання таким чином, що унеможливили його виконання у термін, передбачений відповідно договором, контрактом, модою, типовим договором, законодавчими та/чи іншими нормативними актами.

Форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) засвідчуються за зверненням суб`єктів господарської діяльності та фізичних осіб по кожному окремому договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання яких стало неможливим через наявність зазначених обставин. До кожної окремої заяви додається окремий комплект документів (стаття 6.2.)

Якщо сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) виданий щодо обставин, які на момент його видачі тривають та період дії яких встановити неможливо. Заявник, після закінчення дії таких обставин, має право звернутися до ТПП України/ регіональної ТПП для засвідчення форс-мажорних обставин за подальший період з дня, наступного за датою видачі сертифікату до дня їх закінчення. Засвідчення форс-мажорних обставин у такому випадку проводиться на загальних засадах відповідно до цього Регламенту.

Аналізуючи вищезазначені норми суд приходить до висновку про те, що Порядком передбачено, що засвідченню підлягають форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) по кожному окремому податковому та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком. виконання якого настало згідно нормативно - правових актів проте таке виконання стало неможливим через наявність зазначених обставин.

Порядком передбачено, що засвідченню підлягають форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) по кожному окремому податковому та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання якого настало згідно нормативно - правових актів проте таке виконання стало неможливим через наявність зазначених обставин

Сертифікат не може засвідчувати форс-мажорні обставини на майбутнє. У разі якщо сертифікат про форс-мажорні обставини виданий щодо обставин, які на момент його видачі тривають та період дії яких встановити неможливо. Заявник, після закінчення дії таких обставин, має право звернутися до ТПП України для засвідчення форс-мажорних обставин за подальший період саме з дня, наступного за датою видачі сертифікату до дня їх закінчення.

Зазначення у вказаному Сертифікаті того, що на момент його видачі обставини непереборної сили тривають та дату закінчення їх терміну встановити неможливо не є доказом того, що такий Сертифікат засвідчує відповідні обставини безстроково, тобто на майбутнє, навпаки, враховуючи, що у грудні 2014 року, Порядок засвідчення форс-мажорних обставин був затверджений в новій редакції, який має застосовуватись до спірних правовідносин та в якому фактично було уточнено, що якщо на момент видачі Сертифікату обставини непереборної сили тривають та період дії яких встановити неможливо, то, заявник має право звернутися до ТПП України для засвідчення форс-мажорних обставин за подальший період саме з дня, наступного за датою видачі сертифікату.

Посилання судів попередніх інстанцій на те, що Сертифікат Торгово-промислової плати виданий до 18 грудня 2014 року, тобто до внесення змін до Регламенту ТПП щодо засвідчення форс-мажорних обставин за кожним конкретним видом зобов`язань, колегія суддів вважає безпідставним з огляду на те, що на момент виникнення спірних правовідносин Порядок засвідчення обставин непереборної сили вже було змінено.

Таким чином на переконання суду позивач у спірних правовідносинах мав би звернутись до ТПП України після виникнення відповідних обставин щодо неможливості зареєструвати податкові накладні у період з жовтня 2015 року по березень 2016 року, оскільки засвідченню підлягають обставини непереборної сили по кожному окремому податковому обов`язку та відносно обов`язку виконання якого вже настало згідно з законодавчим чи іншим нормативним актом, проте на момент видачі позивачу Сертифікату від 05.09.2014, обов`язку у Товариства зареєструвати податкові накладні за спірний період (жовтень 2015 - квітень 2016) не виникало.

Як вбачається з матеріалів справи вказане судами попередніх інстанцій встановлено не було, обставини відносно обов`язку позивача звернення до ТПП України щодо засвідчення обставин непереборної сили щодо неможливості зареєструвати податкові накладні у період з жовтня 2015 року по березень 2016 року судами не досліджувались, суди обмежились виключно наявністю у позивача Сертифікату №2880/05-4 від 05 вересня 2014 року, при цьому не проаналізувавши зміст самого Сертифікату, тих обставин які він посвідчує та терміну на який такі обставини були посвідчені.

Не досліджено та не встановлено судами в повному обсязі і тих обставин на які позивач посилався в позовній заяві як на підставу неможливості виконати свій обов`язок щодо своєчасності реєстрації податкових накладних у період з жовтня 2015 року по березень 2016 року, зокрема наявність у вказаний період активних бойових дій в зоні проведення антитерористичної операції, зокрема в місці знаходження позивача, тимчасове призупинення прийому поштових відправлень у відділеннях поштового зв`язку, надзвичайний режим роботи банківської системи у зазначений період в зоні АТО, неналежна робота Інтернет-зв`язку тощо.

Відповідно до ч.5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Судом встановлено, що висновок ТПП про форс-мажорні обставини від 19.06.2014 року, серед іншого, містить посилання на те, що ...події на території Донецької області є обставинами непереборної сили (форс-мажору), що унеможливлюють здійснення господарської діяльності Публічним акціонерним товариством «По газопостачанню та газифікації Донецькоблгаз» у т.ч. виконання зобов`язань Публічного акціонерного товариства «По газопостачанню та газифікації Донецькоблгаз» за договором на купівлю-продаж природного газу ШЗ-380-Н, укладеним 24 січня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України».

Початок дії обставин непереборної сили - 07 квітня 2014 р., які продовжують діяти по теперішній час. Дату закінчення терміну дії обставин непереборної сили на момент видачі даного висновку встановити неможливо.

Сертифікат ТПП № 1996 від 28.11.2014 року, серед іншого, містить посилання на те, що ...події на території Донецької області є форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили), що унеможливлюють виконання зобов`язань за договором №31/26 про надання на праві господарського відання державного майна, яке використовується для забезпечення розподілу природного газу, не підлягає приватизації, обліковується на балансі господарського товариства й газопостачання та газифікації і не може бути відокремлене від його основного виробництва: від 21.12.2012р., укладеного між Міністерством енергетики та вугільної промисловості України та Публічним акціонерним товариством «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз».

Початок дії форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) - 01 червня 2014 р., які продовжують діяти по теперішній час. Дату закінчення терміну дії форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) на момент видачі даного сертифікату встановити неможливо.

Таким чином, надані до матеріалів справи позивачем висновок та сертифікат Торгово-промислової палати не є належним доказом, які б посвідчували обставини непереборної сили відносно неможливості своєчасного виконання позивачем податкових зобов`язань зі збору у вигляді цільової надбавки до діючого тарифу на природний газ для споживачів усіх форм власності за листопад, грудень 2015 року, а лише засвідчують обставини непереборної сили у період до моменту їх видачі - 19.06.2014 року та 28.11.2014 року, щодо позивача, з місцезнаходженням у м. Донецьку, у той час, як спірні зобов`язання позивача виникли у грудні 2015 - січні 2016 року, коли позивач вже був зареєстрований та знаходився у м. Краматорську Донецької області.

Зазначення у вказаних висновку та сертифікаті того, що на момент їх видачі обставини непереборної сили тривають та дату закінчення їх терміну встановити неможливо не є доказом того, що вони засвідчують відповідні обставини безстроково, тобто на майбутнє.

Навпаки, враховуючи, що у грудні 2014 року, Порядок засвідчення форс-мажорних обставин був затверджений в новій редакції, який має застосовуватись до спірних правовідносин та в якому фактично було уточнено, що якщо на момент видачі висновку та сертифікату обставини непереборної сили тривають та період дії яких встановити неможливо, заявник мав право звернутися до ТПП України для засвідчення форс-мажорних обставин за подальший період саме з дня, наступного за датою видачі висновку/сертифікату.

На момент виникнення спірних правовідносин Порядок засвідчення обставин непереборної сили вже діяв у новій редакції, отже, засвідченню підлягали обставини непереборної сили по кожному окремому податковому обов`язку та відносно обов`язку виконання якого вже настало згідно з законодавчим чи іншим нормативним актом.

Позивачем не надано суду доказів звернення до ТПП України після виникнення відповідних обставин щодо неможливості своєчасного виконання податкових зобов`язань зі збору у вигляді цільової надбавки до діючого тарифу на природний газ для споживачів усіх форм власності за листопад, грудень 2015 року.

Позивачем у позовній заяві не зазначено жодних конкретних підстав невиконання податкового обов`язку за період часу після грудня 2015 року у м. Краматорську Донецької області, зокрема наявність у вказаний період активних бойових дій в зоні проведення антитерористичної операції, зокрема в місці знаходження позивача, надзвичайний режим роботи банківської системи у зазначений період, неналежна робота Інтернет-зв`язку, тощо.

Враховуючи викладене, відповідач, нарахувавши позивачу відповідну пеню та прийнявши спірне податкове повідомлення - рішення, діяв у межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а позовні вимоги є безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають.

З огляду на відмову у задоволенні позовних вимог, судові витрати відшкодуванню позивачу не підлгають.

Керуючись Конституцією України, Податковим кодексом України, Законом України «Про торгово-промислові палати в Україні», Порядком ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, Регламентом засвідчення Торгово - промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), Кодексом адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства По газопостачанню та газифікації Донецькоблгаз до Головного управління ДФС у Донецькій області про скасування податкового повідомлення рішення, визнання дій щодо нарахування штрафу та пені протиправним та зобов`язання здійснити коригування в інтегрованій картці - відмовити повністю.

Рішення складено у повному обсязі 20 грудня 2019 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у випадку розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.І. Бабіч