Справа № 160/9471/19
Суддя: Турова Олена Михайлівна
Дата ухвалення: 2019-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2019 року Справа № 160/9471/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Турової О.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-
30.09.2019 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій позивач просить суд:
- визнати протиправним дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови ОСОБА_1 у пільговому обчисленні стажу за період з 10.12.1979р. по 13.12.1991р. з розрахунку один рік роботи в районах Крайньої Півночі, в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, за один рік і шість місяців;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити обчислення пільгового страхового стажу з розрахунку один рік роботи в районах Крайньої Півночі, в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, за один рік і шість місяців, за період з 10.12.1979р. по 13.12.1991р. та провести перерахунок та виплати донарахованої пенсії, в зв`язку з обчисленням пільгового страхового стажу з розрахунку один рік роботи в районах Крайньої Півночі, в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, за один рік і шість місяців, починаючи з дати звернення до Жовтоводського відділення ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, правонаступником якого є Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпрпоетровській області, а саме: з 03 липня 2017 року.
Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що в період з 10.12.1979р. по 13.12.1991р. він працював на підприємствах, які знаходяться в селищі Депутатський Усть-Янського улусу Республіки Саха (Якутія), яке відноситься до місцевості, прирівняної до районів Крайньої Півночі. Проте, при розрахунку його пенсії, пільгове обчислення періодів роботи в районах Крайньої Півночі відповідачем не здійснювалося. Не погодившись з цим, 14 травня 2019 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про перерахунок призначеної йому пенсії з урахуванням пільгового стажу за період роботи в районах Крайньої Півночі в розмірі 1 рік роботи як 1 рік 6 місяців. Листом від 28.05.2019р. №3797/Р-09 позивачеві в перерахунку пенсії було відмовлено з посиланням на те, що в документах пенсійної справи відсутні будь-які дані про укладення строкових трудових договорів у період його роботи в районах Крайньої Півночі, тому для зарахування таких періодів до страхового стажу в пільговому обчисленні відсутні підстави. Позивач 25.06.2019р. повторно звернувся з письмовою заявою до відповідача, на яку листом «Про розгляд звернення» №4877/р-09 від 08.07.2019р. йому було повідомлено, що ґрунтовне роз`яснення з порушених у зверненні питань було надано в листі Головного управління від 28.05.2019р. №3797/Р-09. Позивач вважає, що такі дії відповідача є протиправними, оскільки зазначений позивачем трудовий стаж підтверджується записами у трудовій книжці, на підставі чого просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.10.2019 року прийнято до розгляду вищевказану позовну ОСОБА_1 та відкрито провадження в адміністративній справі №160/9471/19 за цією позовною заявою, призначено цю справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) з 23.10.2019 року, а також встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали.
29.10.2019 року від Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач з позовними вимогами, викладеними в позовній заяві, не погоджується та просить відмовити у їх задоволені у повному обсязі, посилаючись на те, що з 03.07.2017 року позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію за віком. П`ятихатським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (приєднано до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області) було направлено відповідні запити щодо проведения зустрічної перевірки довідки про заробітну плату від 12.04.2004р. № 12/12 (з грудня 1986 року по листопад 1991 року) та витребування довідки про заробіток за інші періоди. 28.12.2017р. до управління надійшла довідка Муніципального архіву Устьянського району Республіки Саха (Якутія) від 10.11.2017р. № 1547 про заробітну плату за період роботи позивача з 19.04.1980р. по 13.12.1991р. За результатами розгляду довідок від 10.11.2017р. № 1547 та від 12.04.2004р. № 12/12 встановлені розбіжності в сумах заробітної плати за період з грудня 1986 року по листопад 1991 року, а саме: суми заробітної плати, відображені в довідці 12.04.2004р. №12/12 значно завищені, тому застосувати її для обчислення пенсії неможливо. На підставі особистої заяви від 15.01.2018р. та наданих документів з 01.01.2018р. позивачу проведено перерахунок пенсії по заробітку за нормами ст.45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та обчислено відповідно до вимог чинного пенсійного законодавства. Згідно з п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» період роботи до 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991 року. Пільгове обчислення стажу роботи (до 01.01.1991р.) поширювалося на працівників цих місцевостей за умови, що вони уклали строкові письмові трудові договори. Оскільки в документах пенсійної справи відсутні будь-які дані про укладення строкових трудових договорів у періоди роботи позивача в районах Крайньої Півночі, для зарахування таких періодів до страхового стажу в пільговому обчисленні відсутні підстави.
Відповідно до ч.1 ст.257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
Згідно з п.2 ч.1 ст.263 КАС України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.
Відповідно до ч.2 ст.263 КАС України справи, визначені частиною першою цієї статті, суд розглядає у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Частиною 4 статті 243 КАС України встановлено, що судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.
Згідно з ч.5 ст.250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Зважаючи на наведене та відповідно до вимог ст.ст. 257, 263 КАС України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, з огляду на таке.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію за віком, призначену з 03.07.2017р.
Як слідує з матеріалів пенсійної справи, ОСОБА_1 06.07.2017р. звернувся з відповідною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області з метою призначення йому пенсії за віком, до якої позивачем було надано пакет документів, а саме: копію паспорта; копію ідентифікаційного коду; копію трудової книжки; копію військового квитка; копію диплома спеціаліста КЖ №012163; копію свідоцтва про шлюб; копію свідоцтва про народження дитини; копію довідки, уточнюючої особливий характер роботи чи умови праці, необхідні для призначення пільгової пенсії, та підтверджуюча постійну зайнятість на пільгових роботах від 02.06.2004р. №12/27-438; копію довідки, яка уточнює періоди роботи, необхідні для призначення трудової пенсії від 16.04.2004р. №12/27-261.
На підставі наданих документів з 03.07.2017р. позивачеві призначено пенсію за віком.
Згідно з матеріалами пенсійної справи позивача (розрахунком стажу) загальний стаж ОСОБА_1 складає 35 років 02 місяці (зарахований по 28.02.2015р.).
При цьому, під час призначення пенсії позивачеві відповідач здійснив обчислення стажу роботи позивача в місцевості, прирівняної до районів Крайньої Півночі, за період з з 10.12.1979р. по 13.12.1991р. в одинарному розмірі, що призвело до зменшення розміру пенсійних виплат.
15.01.2018р. позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок його пенсії на підставі довідки від 10.11.2017р. №1547 за період з 05.1980р. по 31.12.1985р., додавши до заяви архівні довідки від 10.11.2017р. № 1547 та копії наказів від 28.04.1980р. №55/к про прийняття на роботу та від 12.05.1991р. №31/к про звільнення з роботи за періоди роботи в Депутатській автобазі Усть-Куйгинського дорожно-транспортного підприємства управління «Якутдортранс» з 29.04.1980р. по 13.12.1991р.
25.06.2019р. позивач звернувся до відповідача із заявою про усунення порушення його пенсійних прав та проведення перевірки правильності визначення страхового стажу за період роботи з 10.12.1979р. по 13.12.1991р. в місцевості, прирівняної до районів Крайньої Півночі, із зарахуванням зазначеного позивачем періоду роботу до нього та проведенням відповідного перерахунку пенсії з 03.07.2017р.
Листом від 28.05.2019р. за №3797/Р-09 «Про розгляд звернення» відповідач повідомив позивача, зокрема, про те, що оскільки в документах пенсійної справи ОСОБА_1 відсутні будь-які дані про укладення строкових трудових договорів у період його роботи в районах Крайньої Півночі, то підстави для зарахування таких періодів до страхового стажу в пільговому обчисленні відсутні.
25.06.2019р. позивач повторно звернувся з письмовою заявою з цього приводу до відповідача, на яку листом «Про розгляд звернення» №4877/р-09 від 08.07.2019р. йому було повідомлено, що ґрунтовне роз`яснення з порушених у зверненні питань було надано в листі Головного управління від 28.05.2019р. №3797/Р-09.
Не погодившись з відмовою відповідача у зарахуванні періоду роботи позивача на Крайній Півночі у пільговому обчисленні стажу, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 7 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Згідно зі ст.1 Тимчасової Угоди між Урядом України і Урядом Російської Федерації про гарантії прав громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі в галузі пенсійного забезпечення від 15 січня 1993 року громадяни Сторін, що домовляються, які пропрацювали не менше 15 календарних років у районах Крайньої Півночі або не менше 20 календарних років у місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, незалежно від місця їх постійного проживання на території обох держав мають право на пенсію по старості (за віком): чоловіки - по досягненні 55 років і при загальному стажі роботи не менше 25 років.
Статтею 3 цієї Угоди встановлено, що у випадках, коли законодавством однієї з Сторін, що домовляються, передбачені більш пільгові умови і норми пенсійного забезпечення громадян, які працювали у районах Крайньої Півночі і у місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, при призначенні пенсії по старості (за віком) на території даної держави застосовується чинне законодавство цієї Сторони.
Згідно з п.5 розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» період роботи до 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991 року.
Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року № 148 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26 вересня 1967 року «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі».
Пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.
Відповідно до пп. «б» п.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, за період роботи до 01.01.1991 на Крайній Півночі чи в місцевостях, прирівняних до районі Крайньої Півночі колишнього Союзу СРС, а також на острові Шпіцберген надаються договори або інші документи, що підтверджують право працівника на пільги, передбачені для осіб, які працювали в районах крайньої Півночі чи місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.
Підпунктом «д» пункту 5 Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960р. «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» передбачено, що «робітникам, які переводяться, направляються або запрошуються на роботу в райони Крайньої Півночі і в місцевості, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, з інших місцевостей держави, на умовах укладення ними трудових договорів на роботу в цих районах на строк 5 років, а на островах Північного Льодовитого океану - два роки, надавати додаткові наступні пільги: зараховувати один рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, за один рік і шість місяців при обчисленні стажу, який дає право на отримання пенсії за віком і по інвалідності.
Пільги, які передбачені цією статтею, надаються також особам, які прибули в райони Крайньої Півночі і в місцевості, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, за власним бажанням і які уклали строковий договір про роботу в цих районах».
Пунктом 3 постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10.02.1960р. № 148 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» передбачено, що працівникам, які користуються в даний час пільгами, кожний рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, до 1 березня 1960 р. зараховувати за два роки роботи при розрахунку стажу для отримання пенсії за віком, по інвалідності і за вислугу років, а після 1 березня 1960 р. - за один рік і шість місяців роботи при обрахуванні стажу для отримання пенсії за віком і по інвалідності.
Пунктом 3 Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26.09.1967р. «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» встановлено «скоротити тривалість трудового договору, який дає право на отримання пільг, які передбачені статтею 5 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, працюючих в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, з п`яти до трьох років».
Інструкцією про порядок надання пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, яка затверджена Постановою Президії ВЦСПС від 16 грудня 1967 року № 530/П-28, передбачено, що пільги, встановлені вищезазначеними нормативно-правовими актами надаються всім робочим та службовцям (у тому числі - місцевим жителям та іншим особам, прийнятим на роботу на місці) підприємств, які знаходяться в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі. Пільги, передбачені Указами від 10.02.1960 та від 26.09.1967, надаються незалежно від наявності письмового строкового трудового договору.
Аналіз наведених норм права дає підстави зробити висновок про те, що ненадання трудового договору, так само як і його відсутність, не є підставою для позбавлення пільг особам, які працювали в районах крайньої Півночі чи місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, в тому числі щодо пільгового зарахування періодів їх роботи на Крайній Півночі при розрахунку стажу.
Посилання відповідача на те, що для пільгового розрахунку трудового стажу на роботі в районах Крайньої Півночі необхідно подання саме строкового трудового договору, суперечить вимогам чинного законодавства.
Жодна з наведених вище правових норм не визначає строковий трудовий договір як єдиний документ, що підтверджує право працівника на пільги, передбачені для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі.
Згідно зі ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі по тексту - Порядок № 637).
Згідно з п. 1 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Крім того, відповідно до п. 20 зазначеного Порядку для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки встановленого зразка підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.
Системний аналіз вказаних положень дає підстави дійти висновку, що достатньою та необхідною правовою підставою для обчислення стажу роботи особи в районах Крайньої Півночі та прирівняних до них місцевостях із застосуванням пільгового коефіцієнту (один рік за один рік і шість місяців ) є сукупність наступних обставин:
1) документальне підтвердження наявності в особи стажу роботи в районах Крайньої Півночі та прирівняних до них місцевостях;
2) поширення на особу в період її роботи в таких місцевостях пільг, регламентованих Указами Президії ВР СРСР від 10 лютого 1960 року та від 29 вересня 1967 року та Постановою Ради Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року № 148 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі».
При цьому, основним документом, підтверджуючим факт роботи особи в районах Крайньої Півночі та прирівняних до них місцевостях є її трудова книжка, а також ці обставини можуть підтверджуватися й іншими документами, зокрема, архівною довідкою.
Разом з тим, для обчислення пільгового стажу при роботі в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до неї, повинні бути надані або трудова книжка або письмовий трудовий договір або довідка, в якій зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі. Тобто, достатньо одного із перерахованих документів, а не їх сукупність.
Такий висновок суду відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постановах від 21.08.2019р. у справі №750/1717/16-а, від 07.06.2018р. у справі №173/637/17, від 03.07.2018р. у справі №302/662/17-а, від 25.09.2018р. у справі №554/1723/17.
Як встановлено судом, згідно із записами в трудовій книжці ОСОБА_1 у період з 10.12.1979р. по 21.04.1980р. працював вантажником контори матеріально-технічного забезпечення та збуту Депутатського ГЗК об`єднання Якутзолото, а з 29.04.1980р. по 13.12.1991р. працював водієм 3 класу ( робота на всі марки автомашин) в Депутатській автобазі Усть-Куйгинського дорожно-транспортного підприємства управління «Якутдортранс».
Суд звертає увагу не те, що вірність чи достовірність вказаних записів у трудовій книжці сторонами не оспорюється та не спростовується. Вивчивши засвідчені позивачем копії сторінок трудової книжки ОСОБА_1 судом не виявлено виправлень, неточностей чи суперечливих записів, які б унеможливлювали встановлення факту трудового стажу, у тому числі з пільговим обчисленням строку.
Вищевказані підприємства, на яких працював позивач, знаходились в селищі Депутатський Усть-Янського улусу Республіки Саха (Якутія).
Відповідно до Переліку районів Крайньої Півночі і місцевостей, прирівняних до районів Крайньої Півночі, на які поширюється дія Указів Президії Верховної Ради СРСР від 10 лютого 1960 року та від 26 вересня 1967 року про пільги для осіб, працюючих в цих районах та місцевостях, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 10 листопада 1967 року № 1029, Усть-Янський район Республіки Саха (Якутія) Російської Федерації територіально відноситься до місцевостей, прирівняних до районів Крайньої Півночі.
При цьому суд зазначає, що період роботи позивача у місцевостях, прирівняних до районі Крайньої Півночі, з 10.12.1979р. по 21.04.1980р., окрім записів у трудовій книжці позивача, також належним чином підтверджений довідкою, уточнюючою особливий характер роботи чи умови праці, необхідні для призначення пільгової пенсії, та підтверджуючою постійну зайнятість на пільгових роботах від 02.06.2004р. №12/27-438, яка міститься в матеріалах пенсійної справи.
Період роботи позивача у місцевостях, прирівняних до районі Крайньої Півночі, з 29.04.1980р. по 13.12.1991р., окрім записів у трудовій книжці позивача, також належним чином підтверджений довідкою, уточнюючою періоди роботи, необхідні для призначення трудової пенсії від 16.04.2004р. №12/27-261, а також архівними довідками, а саме: довідками Муніципальної бюджетної установи «Муніципальний архів Усть-Янського района» від 10.11.2017р. №1547, архівними довідками Муніципальної бюджетної установи «Муніципальний архів Усть-Янського района» від 10.11.2017р. №1547, копією наказу Депутатської автобази Усть-Куйгинського дорожно-транспортного підприємства управління «Якутдортранс» №55/к від 28.04.1980р., копією наказу Депутатської автобази Виробничого управління «Якутзолототрансснаб» Главалмаззолото СРСР №31/к від 12.05.1991р.
Інших документів на підтвердження вказаного трудового стажу позивачем не надавалося, а відповідачем не витребувалося у роботодавця чи іншої уповноваженої на підтвердження стажу установи. Відомості щодо інших отриманих відповідачем документів у підтвердження чи спростування вказаного стажу із пільговим строком обчислення відсутні в поданих матеріалах пенсійної справи.
Як встановлено з довідок від 10.11.2017р. №1547, позивачу у заробітну плату з травня 1980 р. по травень 1991 р. було включено районний коефіцієнт 2,0.
Згідно з відомостями пенсійної справи ОСОБА_1 періоди роботи позивача з 10.12.1979р. по 21.04.1980р. та з 29.04.1980р. по 13.12.1991р. включені до стажу роботи в одинарному розмірі (кратність 1).
Враховуючи відомості трудової книжки та довідок, що підтверджують стаж роботи та отримувані пільги під час роботи позивача в районі Крайньої Півночі, є достатні підстави для зарахування позивачу до пільгового трудового стажу періоду роботи з 10.12.1979р. по 13.12.1991 р. із розрахунку за кожний рік - один рік і шість місяців.
Посилання відповідача на те, що обов`язковою умовою надання пільг при обчисленні стажу роботи в районах Крайньої Півночі один рік роботи за один рік 6 місяців є наявність письмового трудового договору про роботу у вказаній місцевості, суд вважає помилковим з огляду на приписи п.5 Розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (в редакції закону чинній на час виникнення спірних правовідносин), згідно з яким пільгове обчислення страхового стажу проводиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.
Тобто, з огляду на вищенаведені норми права, для обчислення пільгового стажу при роботі в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до неї, повинні бути надані або трудова книжка або письмовий трудовий договір або довідка, в якій зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі. Отже, достатньо одного із перерахованих документів, а не їх сукупність.
За таких обставин, відмова відповідача у зарахуванні періодів роботи позивача з 10.12.1979р. по 13.12.1991р. в місцевості, прирівняної до районів Крайньої Півночі, у пільговому обчисленні, виходячи з розрахунку один рік за один рік і шість місяців, з посиланням на відсутність трудового договору є протиправною та такою, що не ґрунтується на вимогах закону.
Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцієюта законами України.
Щодо позовних вимог в частині про здійснення перерахунку пенсії позивачеві, починаючи з дати її призначення, а саме з 03.07.2017 року, суд зазначає, що строкового обмеження стосовно виплати пенсії у визначеному законодавством розмірі за минулий час, яку особа не отримувала у зв`язку з непроведенням перерахунку пенсії з вини відповідного суб`єкта владних повноважень, немає.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 25 травня 2016 року у справі № 164/1904/14-ц, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі № 522/2738/17, у постановах Верховного Суду, зокрема, від 24 квітня 2018 року у справі № 646/6250/17, від 30 жовтня 2018 року у справі №493/1867/17, від 22 січня 2019 року у справі № 201/9987/17 (2-а/201/304/2017).
Відповідно до частини першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суд зазначає, що відповідач як суб`єкт владних повноважень не довів правомірність своїх дій. Натомість, позивачем доведено та підтверджено належними доказами обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.
З урахуванням зазначеного, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, суд вважає, що позовна заява ОСОБА_1 є обґрунтованою і підлягає задоволеню.
Питання щодо розподілу судових витрат врегульовані ст.139 КАС України.
Згідно з частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Як свідчать матеріали справи, при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір в розмірі 768,40 грн., а тому вказана сума підлягає стягненню з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача.
Керуючись ст. ст. 72-74, 77, 241-246, 260-263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складено 06 листопада 2019 року.

Суддя О.М. Турова