Справа № 580/1776/19
Суддя: Собків Ярослав Мар'янович
Дата ухвалення: 2019-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/1776/19 Суддя (судді) першої інстанції: В.П. Тимошенко
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Собківа Я.М.,

суддів: Мельничука В.П., Степанюка А.Г.,

за участю секретаря: Рагімової Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління Держпраці у Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2019 року у справі за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Заступника начальника Управління Держпраці у Черкаській області Жаркової Марини Вікторівни про визнання протиправною та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Заступника начальника Управління Держпраці у Черкаській області Жаркової Марини Вікторівни про визнання протиправною та скасування постанови.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2019 року адміністративний позов задоволено.

Не погодившись із вказаним рішенням суду, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2019 року та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Апелянт мотивує свої вимоги тим, що судом першої інстанції неповністю з`ясовані обставини справи, порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи, що особиста участь сторін в судовому засіданні не обов`язкова, колегія суддів визнала можливим проводити розгляд справи за відсутності сторін.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 26 жовтня 2018 року уповноваженою посадовою особою Управлінням Держпраці відповідно до направлення на проведення перевірки від 23.10.2018 року № 2264, виданого на підставі наказу від 23.10.2018 року № 1029-Н, проведено інспекційне відвідування позивача з питань оформлення трудових відносин з найманими працівниками. Захід державного контролю проводився за місцем здійснення позивачем підприємницької діяльності: АДРЕСА_2.

В ході проведення інспекційного відвідування інспектором виявлено, зокрема, порушення вимог статті 24 КЗпП України - зафіксовано виконання функцій адміністратора ОСОБА_2 без укладення трудового договору.

За результатами інспекційного відвідування складено акт від 26.10.2018 року № ЧК-971/374/АВ, в якому зафіксовано виявлені під час заходу державного контролю порушення позивачем вимог законодавства про працю.

29 жовтня 2018 року супровідним листом 01-24/4075/7096 на адресу позивача направлено акт інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) юридичної особи (фізичної особи), яка використовує найману працю №ЧК-971/374/АВ від 26.10.2018 року.

15 листопада 2018 року Управлінням Держпраці у Черкаській області, розглянувши справу та на підставі акта інспекційного відвідування, складено постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ЧК-971/374/АВ/П/ПТ/ТД-ФС-610, відповідно до якої на позивача накладено штраф у розмірі 111690,00 грн.

Відповідно до супровідного листа від 16.11.2018 року 01-01-04/4389/7590 вказана постанова направлена на адресу ФОП ОСОБА_1 АДРЕСА_1 .

Вважаючи вказану постанову про накладення штрафу протиправною, а свої права порушеними, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Колегія суддів, розглядаючи справу в межах доводів апеляційної скарги, дійшла висновку про обґрунтованість та правомірність висновків суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Процедура здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю, визначена в Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 №295 "Про деякі питання реалізації статті 259 Кодексу законів про працю України та статті 34 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" (надалі за текстом - «Порядок №295»).

Відповідно до п. 2 Порядку №295 державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці: Держпраці та її територіальних органів; виконавчих органів міських рад міст обласного значення та сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад (з питань своєчасної та у повному обсязі оплати праці, додержання мінімальних гарантій в оплаті праці, оформлення трудових відносин).

Пунктами 19, 20 Порядку №295 визначено, що за результатами інспекційного відвідування або невиїзного інспектування складаються акт і у разі виявлення порушень законодавства про працю - припис про їх усунення. Акт складається в останній день інспекційного відвідування або невиїзного інспектування у двох примірниках, які підписуються інспектором праці, що його проводив, та керівником об`єкта відвідування або його уповноваженим представником.

Відповідну до п. 26 Порядку №295 у разі відмови керівника чи уповноваженого представника об`єкта відвідування від підписання або за неможливості особистого вручення акта і припису акт та припис складаються у трьох примірниках.

Два примірники акта і припису не пізніше ніж протягом наступного робочого дня надсилаються об`єкту відвідування рекомендованим листом з описом документів у ньому та з повідомленням про вручення. На примірнику акта та припису, що залишаються в інспектора праці, зазначаються реквізити поштового повідомлення, яке долучається до матеріалів інспекційного відвідування та невиїзного інспектування.

Об`єкт відвідування зобов`язаний повернути інспектору праці підписаний примірник акта та припису не пізніше ніж через три робочих дні з дати його отримання.

У разі ненадходження в установлений строк підписаного примірника акта та припису складається акт про відмову від підпису у двох примірниках, один з яких надсилається об`єкту відвідування рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що в Акті від 26.10.2018 зазначено, що інспекційне відвідування проведене у присутності виконуючого обов`язки директора ФОП ОСОБА_1, проте відмітка про отримання ним Акту від 26.10.2018 року відсутня.

Відповідач 29.10.2018 року направив позивачу для ознайомлення два примірника акта. На підтвердження даного направлення відповідачем додано до матеріалів справи копію супровідного листа від 29.10.2018 року №01-24/4075/7096, копію списку згрупованих поштових відправлень рекомендованих листів та копію квитанції про оплату послуг Укрпошти від 29.10.2019 року.

Проте, в матеріалах справи відсутній доказ вручення адресату Акту від 26.10.2018 року.

Крім того, 03 грудня 2018 року відповідачем складено акт про відмову від підпису №ЧК971/374/АВ/ВП, який направлено позивачу 05.12.2018 року, що підтверджується копією супровідного листа від №01-24/4570/7956, копією списку згрупованих поштових відправлень рекомендованих листів та копію квитанції про оплату послуг Укрпошти від 05.12.2018 року. проте, доказів отримання акту про відмову від підпису позивачем відповідач суду не надав.

Механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачений частиною другою статті 265 КЗпП України, визначений Порядком накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 року № 509 (зі змінами та доповненнями) (надалі за текстом - «Порядок № 509»).

Відповідно до п. 2 Порядку № 509 штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, начальниками управлінь і відділів Держпраці та їх заступниками (з питань, що належать до їх компетенції), начальниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками, керівниками виконавчих органів міських рад міст обласного значення, сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад та їх заступниками.

Пунктом 3 Порядку № 509 визначено, що уповноважена посадова особа не пізніше ніж через 10 днів з дати складення акта приймає рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу (далі - справа), а пункт 4 цього Порядку передбачає, що справа розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня прийняття рішення про її розгляд.

Згідно пункту 7 Порядку № 509 справа розглядається за участю представника суб`єкта господарювання або роботодавця, щодо якого її порушено. Справу може бути розглянуто без участі такого представника у разі, коли його поінформовано відповідно до пункту 6 цього Порядку і від нього не надійшло обґрунтоване клопотання про відкладення її розгляду.

Відповідно до постанови від 15.11.2018 року розгляд справи про накладення штрафу на підставі Акта 26.10.2018 проводився в м. Черкаси без участі позивача. У постанові від 15.11.2018 року на другій сторінці зазначено: «На розгляд справи не з`явилися, про час, дату та місце розгляду повідомлені».

Крім того, відповідачем не було надано доказів, на підтвердження того, що позивач був належним чином і завчасно повідомлений про розгляд справи.

За наведених обставин колегія суддів приходить до висновку, що відповідачем порушено порядок винесення оскаржуваного рішення.

У акті інспекційного відвідування №ЧК-971/374/АВ від 28.10.2018, складеному за результатами інспекційного відвідування позивача, зазначено, про порушення ст. 24 КЗпП, ПКМУ №413, а саме наявний факт допуску працівника до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та без повідомлення Державної фіскальної служби про прийняття працівника на роботу.

Відповідно до ст. 21 Кодексу законів про працю України трудовий договір - це угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, дотримуючись внутрішнього трудового розпорядку, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Згідно з ч. 3 ст. 24 КЗпП України працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України "Про порядок повідомлення Державній фіскальній службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу" від 17.06.2015 №413 установлено, що повідомлення про прийняття працівника на роботу подається власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом (особою) чи фізичною особою до територіальних органів Державної фіскальної служби за місцем обліку їх як платника єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за формою згідно з додатком до початку роботи працівника.

Відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 265 КЗпП України юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.

Отже, правовою підставою для винесення постанови про накладення штрафу є, зокрема встановлення факту допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору. При цьому такий факт допуску повинен бути належним чином зафіксований у складеному посадовою особою Держпраці чи її територіального органу акті інспекційного відвідування та доведений належними доказами.

В акті інспекційного відвідування №ЧК-971/374/АВ від 26.10.2018 року зазначено про порушення вимог статті 24 КЗпП України, а саме зафіксовано виконання функцій адміністратора ОСОБА_2 без укладення трудового договору.

Проте, в акті не зазначено які конкретно трудові функції, з якого часу, з яким режимом тощо виконував ОСОБА_2 , яким чином проводилась оплата його праці, не відібрано пояснення у нього та інших осіб, які були присутні під час перевірки.

Суд зазначає, що контролюючим органом не надано суду доказів, які б підтверджували встановлені в акті порушення, зокрема відповідачем не надано доказів звернення до позивача з вимогою надати документи щодо використання найманої праці, необхідні для здійснення інспекційного відвідування.

Колегія суддів не бере до уваги наявний в матеріалах справи відеозапис та посилання на нього апелянта, оскільки неможливо встановити дані щодо дати, часу та місця проведення зйомки.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції. що відповідачем не доведено, а судом не встановлено, порушення позивачем ст. 24 КЗпП України, а саме: факту допуску до роботи особи без укладення трудового договору.

Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Всі наведені апелянтом доводи не спростовують вірних висновків суду першої інстанції.

Положеннями ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 229, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління Держпраці у Черкаській області - залишити без задоволення.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач Собків Я.М.

Суддя Мельничук В.П.

Суддя Степанюк А.Г.

Повний текст постанови виготовлено - 20 грудня 2019 року.