Справа № 520/6574/19
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2019-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: Сліденко А.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2019 р. Справа № 520/6574/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Ральченка І.М.,

Суддів: Катунова В.В. , Бершова Г.Є. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Держпраці у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.08.2019, повний текст складено 28.08.19 по справі № 520/6574/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Лісовози"

до Головного управління Держпраці у Харківській області в особі заступника начальника - Петренко Олени Миколаївни

про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

ТОВ "Лісовози" звернулось до суду із позовом, у якому просило визнати протиправною та скасувати постанову Головного управління Держпраці у Харківській області №ХК/4813/1160/4НДІ/АВ/П/ТД-ФС від 18.04.2019 року.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 28.08.2019 року позовні вимоги задоволено.

Позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Держпраці у Харківській області від 19.02.2019 року №360 в частині призначення заходу державного контролю у формі інспекційного відвідування стосовно ТОВ "Лісовози".

Визнано протиправним та скасовано постанову Головного управління Держпраці у Харківській області від 18.04.2019 року. № ХК4813/1160/4НДІ/АВ/П/ТД-ФС.

Не погодившись із таким рішенням суду Головне управління Держпраці у Харківській області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просило скасувати оскаржуване рішення, прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. В обґрунтування вимог апеляційної скарги заявник посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті постанови норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. При цьому, апелянт зазначає, що суд першої інстанції неповністю з`ясував обставини, які мають значення для справи, у зв`язку з чим дійшов помилкових висновків.

На підставі п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження, у зв`язку з чим фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, учасників судового засідання, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Як встановлено судовим розглядом, 15.01.2019 року на урядову гарячу лінію надійшло звернення ОСОБА_1 про можливе порушення ТОВ "Лісовози" законодавства про працю.

Наказом заступником начальника Головного управління Держрпраці в Харківські області № 360 від 19.02.2019 року призначено проведення заходу державного контролю у формі інспекційного відвідування з питання додержання законодавства про працю, в тому числі фактичного допуску працівників до роботи без укладання трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття на роботу, про що виписано направлення на проведення заходу № 02.03-03/606 від 19.02.2019 року.

21.02.2019 року фахівцями Головного управління Держпраці в Харківській області здійснено спробу проведення інспекційного відвідування ТОВ "Лісовози", за наслідками якого складений акт № ХК4813/296/НП від 21.02.2019 року про неможливість проведення інспекційного відвідування у зв`язку із ненаданням позивачем необхідної інформації, строк проведення інспекційного відвідування зупинено до 04.03.2019 року.

Також, позивачу направлено вимогу про надання документів № ХК4813/296/НД від 21.02.2019 року, якою зобов`язано ТОВ "Лісовози" в строк до 10 години 00 хвилин 04.03.2019 року надати документи, необхідні для проведення інспекційного відвідування.

04.03.2019 року фахівцями Головного управління Держпраці в Харківській області здійснено спробу проведення інспекційного відвідування ТОВ "Лісовози", за наслідками якого складений акт № ХК4813/296/НП від 04.03.2019 року про неможливість проведення інспекційного відвідування у зв`язку із ненаданням позивачем необхідної інформації, строк проведення інспекційного відвідування зупинено до 13.03.2019 року.

Крім того, позивачу направлено вимогу про надання документів № ХК4813/296/НД від 04.03.2019 року, якою зобов`язано ТОВ "Лісовози" в строк до 10 години 00 хвилин 13.03.2019 року надати документи, необхідні для проведення інспекційного відвідування.

13.03.2019 року працівниками Головного управління Держпраці в Харківській області за наслідками спроби проведення інспекційного відвідування складено акт про неможливість проведення інспекційного відвідування у зв`язку з ненаданням інформації № ХК4813/1160/3НД, строк проведення інспекційного відвідування зупинено до 21.03.2019 року.

Також, позивачу направлено вимогу про надання документів № ХК4813/1160/3НД від 13.03.2019 року, якою зобов`язано ТОВ "Лісовози" в строк до 10 години 00 хвилин 21.03.2019 року надати документи, необхідні для проведення інспекційного відвідування.

21.03.2019 року фахівцями Головного управління Держпраці в Харківській області складено акт №ХК4813/1160/4НП про неможливість проведення інспекційного відвідування у зв`язку з ненаданням інформації, строк проведення інспекційного відвідування зупинено до 26.03.2019 року.

Позивачу направлено вимогу про надання документів № ХК4813/1160/4НП від 21.03.2019 року, якою зобов`язано ТОВ "Лісовози" в строк до 10 години 00 хвилин 26.03.2019 року надати документи, необхідні для проведення інспекційного відвідування.

26.03.2019 року відповідачем проведено захід державного нагляду (контролю) у формі інспекційного відвідування ТОВ "Лісовози", здійснено вихід за фактичною адресою підприємства:м. Харків, пр. Московський 303.

За результатами проведеного заходу складений акт від 26.03.2019 року № ХК4813/1160/4НД/АВ, яким зафіксовано порушення позивачем ч. 3 ст. 24 Кодексу законів про працю України, а саме: допуск до роботи найманого працівника ОСОБА_2 без укладання трудового договору.

26.03.2019 року Головним управлінням Держпраці в Харківській області виданий припис про усунення виявлених порушень № ХК4813/1160/4НД/АВ/П.

18.04.2019 року Головним управлінням Держпраці в Харківській області прийнято постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № ХК/4813/1160/4НДІ/АВ/П/ТД-ФС на ТОВ "Лісовози" у розмірі 125190 грн.

Не погодившись із зазначеною постановою про накладення штрафу, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив, з того, що відповідачем не доведено правомірності дій щодо винесення оскаржуваної постанови, крім того, з метою повного захисту порушеного права позивача прийнято рішення про визнання протиправним та скасування наказу про проведення інспекційного відвідування за межами позовних вимог.

Колегія суддів частково погоджується із висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Статтею 43 Конституції України визначено, що держава створює умови для здійснення громадянами права на працю. Нагляд і контроль за додержанням законодавства про працю є важливими способами захисту трудових прав працівників, гарантією забезпечення законності в трудових відносинах.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначаються Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05 квітня 2007 року № 877-V, дія якого поширюється на відносини, пов`язані зі здійсненням державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Згідно з частиною четвертою статті 2 Закону № 877-V заходи контролю здійснюються органами державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами.

Зазначені у частині четвертій цієї статті органи, що здійснюють державний нагляд (контроль) у встановленому Законом № 877-V порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зобов`язані забезпечити дотримання вимог статті 1, статті 3, частин першої, четвертої, шостої - восьмої, абзацу другого частини десятої, частин тринадцятої та чотирнадцятої статті 4, частин першої - четвертої статті 5, частини третьої статті 6, частин першої - четвертої та шостої статті 7, статей 9, 10, 19, 20, 21, частини третьої статті 22 цього Закону.

Зокрема, згідно частини п`ятої статті 2 Закону № 877-V органи Держпраці при проведення заходів державного нагляду (контролю), додержуються принципів державного нагляду (контролю); місця здійснення державного нагляду (контролю); вимог щодо врегулювання окремих питань виключно законами; обмеження у проведеннях заходів нагляду контролю в разі наявності конфлікту інтересів; трактування норм на корить суб`єкта господарювання у разі їх неоднозначного трактування; заборона на вилучення оригіналів документів та техніки; обов`язку збереження комерційної та конфіденційної таємниці; умов проведення планових заходів, розробки методики для визначення критерії ризику; право суб`єкта господарювання на ознайомлення з підставами заходу та отримання посвідчення (направлення) на проведення заходу; вимог до складення наказу, посвідчення (направлення) на проведення заходу та акту за результатами заходу; відповідальність посадових осіб органу державного нагляду (контролю); права суб`єктів господарювання; право на консультативні підтримку суб`єктів господарювання;оскарження рішень органів державного нагляду (контролю); та умови віднесення суб`єктів господарювання до незначного ступеня ризиків у разі не затвердження відповідних критеріїв розподілу.

Пунктом 1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 96 від 11.02.2015 року встановлено, що Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення.

Згідно з підпунктом 6 пункту 4 зазначеного Положення, Держпраці відповідно до покладених на неї завдань здійснює державний контроль за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю.

Пунктом 7 цього Положення передбачено, що Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи. На утворені територіальні органи Держпраці може покладати виконання завдань за міжрегіональним принципом.

Відповідно до частини першої статті 259 КЗпП України державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Порядок здійснення державного нагляду за додержанням законодавства про працю затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 295 від 26.04.2017 року.

При цьому, колегія суддів вважає помилковими зауваження суду першої інстанції стосовно визнання нечинними у судовому порядку положень зазначеної постанови Кабінету Міністрів України № 295 від 26.04.2017 року.

Так, постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.05.2019 року у справі № 826/8917/17 постанову Кабінету Міністрів України "Деякі питання реалізації статті 259 Кодексу законів про працю України та статті 34 Закону України "Про місцеве самоврядування Україні" від 26.04.2017 №295 визнано нечинною.

Відповідно до ч. 2 ст. 265 КАС України, нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.

Оскільки постанова Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.05.2019 року у справі № 826/8917/17 не містить жодних застережень з цього приводу, то постанова Кабінету Міністрів України "Деякі питання реалізації статті 259 Кодексу законів про працю України та статті 34 Закону України "Про місцеве самоврядування Україні" від 26.04.2017 № 295 вважається такою, що втратила чинність з дня набрання законної сили цим судовим рішенням, тобто 14.05.2019 року.

Враховуючи викладене, норми постанови Кабінету Міністрів України "Деякі питання реалізації статті 259 Кодексу законів про працю України та статті 34 Закону України "Про місцеве самоврядування Україні" від 26.04.2017 року № 295 підлягають застосуванню до спірних правовідносин, як такі, що були чинними на момент їх виникнення.

Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 17.10.2019 року у справі № 420/5895/18 (адміністративне провадження № К/9901/19711/19).

Надаючи оцінку правомірності оскаржуваної постанови про накладення штрафу колегія суддів виходить з наступного.

Так, підставою призначення проведення інспекційного відвідування ТОВ "Лісовози" стало звернення ОСОБА_1 на Урядову гарячу лінію щодо можливих порушень позивачем законодавства про працю.

Однак, відповідно до змісту реєстраційно-контрольної картки усного звернення на Урядову гарячу лінію, ОСОБА_1 повідомлено, що останній не отримав письмову відповідь на попереднє звернення, у якому скаржився на скрутний матеріальний стан через неотримання заробітної платні від ТОВ "Лісовози", у яких він перебуває у трудових відносинах працюючи водієм.

Отже, у ході судового розгляду встановлено, що звернення ОСОБА_1 від 15.01.2019 року не стосувалось питання оформлення трудових відносин.

За підсумками проведеного інспекційного відвідування ТОВ "Лісовози" встановлено факт допущення до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, ОСОБА_2 .

Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_2 від 26.03.2019 року між ним як найманим працівником та ТОВ "Лісовози" як роботодавцем виникли трудові відносини з виконання роботи автослюсаря.

Зазначені обставини підтверджуються особистою заявою ОСОБА_2 про прийняття на роботу від 25.03.2019 року, наказом (розпорядженням) про прийняття на роботу № 16-К від 26.03.2019 року.

Крім того, 26.03.2019 року ТОВ "Лісовози" на адресу територіального органу ДФС України було складено і направлено засобами телекомунікаційного зв`язку повідомлення про прийняття працівника на роботу стосовно ОСОБА_2 .

При цьому, факту роботи ОСОБА_2 у ТОВ "Лісовози" до 26.03.2019 року під час проведення інспекційного відвідування позивача не виявлено, доказів на підтвердження таких обставин не надано.

За таких обставин колегія суддів доходить висновку, що відповідачем у ході судового розгляду справи не надано доказів допущення ТОВ "Лісовози" до роботи працівника без укладення трудового договору.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, що оскаржувана постанова Головного управління Держпраці у Харківській області №ХК/4813/1160/4НДІ/АВ/П/ТД-ФС від 18.04.2019 року про накладення штрафу не відповідає чинному законодавству, з огляду на що підлягає скасуванню.

Отже, колегія суддів зазначає, що судом першої інстанції обґрунтовано прийнято рішення про скасування оскаржуваної постанови Головного управління Держпраці у Харківській області.

Доводи апеляційної скарги з наведених вище підстав висновків суду не спростовують.

У той же час, колегія суддів не погоджується із висновками суду першої інстанції стосовно виходу за межі позовних вимог з метою повного захисту порушеного права позивача в частині визнання протиправним та скасування наказу про проведення інспекційного відвідування з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Частиною 2 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

При цьому, під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

В силу ч. 1 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Отже, суд захищає лише порушені, невизнані або оспорювані права, свободи та інтереси учасників адміністративних правовідносин, які безпосередньо породжують певні правові наслідки для суб`єктів відповідних правовідносин і мають обов`язковий характер.

Так, ТОВ "Лісовози" при зверненні до суду з метою захисту своїх прав від порушень з боку суб`єкта владних повноважень - Головного управління Держпраці в Харківській області, заявлено вимоги щодо скасування постанови про накладення штрафу за порушення законодавства про працю.

Суд першої інстанції, приймаючи рішення про задоволення позовних вимог та скасування постанови про накладення на позивача штрафу, одночасно дійшов висновку про необхідність скасування наказу, яким призначено проведення інспекційного відвідування ТОВ "Лісовози", у зв`язку із безпідставністю його прийняття.

При вирішенні питання про належний спосіб захисту порушеного права суду в кожному конкретному випадку необхідно виходити з того, що такий захист повинен найбільш повно відповідати меті (цілі), задля досягнення якої був направлений позов.

Колегія суддів зазначає, що наказ є актом одноразового застосування та вичерпує свою дію фактом його виконання.

Судовим розглядом встановлено, що позивач правом недопуску фахівців відповідача до проведення інспекційного відвідування не скористався, Головним управлінням Держпраці у Харківській області фактично реалізовано свою компетенцію на проведення такого заходу контролю та оформлення його результатів.

За таких обставин колегія суддів вказує, що наказ не є таким, що порушує права позивача та інтереси шляхом обмежень у реалізації його прав чи безпідставного покладення на нього необґрунтованих обов`язків, а відтак, скасування такого наказу не призведе до поновлення порушеного права позивача, оскільки, по-перше, такий наказ відповідача не є юридично значимим для позивача, по-друге, після проведення заходу контролю права суб`єкта господарювання можуть порушувати лише наслідки проведення такого заходу.

У той же час, наслідком проведення такого заходу у даному випадку стало винесення Головним управлінням Держпраці у Харківській області оскаржуваної постанови №ХК/4813/1160/4НДІ/АВ/П/ТД-ФС від 18.04.2019 року, яка в рамках розгляду даної справи скасована.

З огляду на викладене, колегія суддів доходить висновку, що рішення суду першої інстанції, ухвалене в цій частині поза межами позовних вимог помилково та не призводить до ефективного захисту прав та інтересів позивача по справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що рішення суду першої інстанції в частині скасування наказу про проведення інспекційного відвідування підлягає скасуванню, в частині оскарження постанови про накладення штрафу залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 317, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Держпраці у Харківській області - задовольнити частково.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.08.2019 по справі № 520/6574/19 скасувати в частині визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Держпраці у Харківській області від 19.02.2019 року № 360 в частині призначення заходу державного контролю у формі інспекційного відвідування стосовно ТОВ "Лісовози".

В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.08.2019 року по справі № 520/6574/19 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя-доповідач І.М. Ральченко
Судді В.В. Катунов Г.Є. Бершов