Справа № 698/862/19
Суддя: Баранов О. І.
Дата ухвалення: 2019-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 698/862/19
Провадження №2-а/698/32/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2019 р. Катеринопільський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Баранова О.І.,

секретаря Триліс Я.О.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м. Києві в особі поліцейського патрульної поліції 1 батальйону 7 роти старшого лейтенанта поліції Музиченка Андрія Михайловича про визнання протиправними дій відповідача та про скасування постанови серії ЕАК № 1643009 по справі про адміністративне правопорушення від 19.10.2019 року,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Катеринопільського районного суду Черкаської області з позовом до Управління патрульної поліції в м. Києві в особі поліцейського патрульної поліції 1 батальйону 7 роти старшого лейтенанта поліції Музиченка Андрія Михайловича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за вчинення якого на позивача було накладено штраф в розмірі 255 грн. Адміністративний позов мотивований тим, що обставини викладені в постанові про адміністративне правопорушення не відповідають дійсності, а тому постанова є незаконною та підлягає скасуванню, Також, позивач просить суд провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо нього закрити.

Ухвалою Катеринопільського районного суду Черкаської області від 04.11.2019 року постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, 12.11.2019 року відповідач отримав ухвалу суду від 04.11.2019 року, однак, відзив на пред`явлений позов не подав.

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою серії ЕАК № 1643009, складеною старшим лейтенантом поліції Музиченком А.М., 19.10.2019 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП із застосуванням до нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

Згідно даної постанови, 19.10.2019 року о 12-20 год. ОСОБА_1 , в м. Київ по вул. С. Петлюри, порушив вимоги дорожнього знака 5.16, зі смуги прямо повернув ліворуч зі сторони вул. Жулянська у бік вул. Саксаганського по вул. Петлюри чим порушив п.8.4г ПДР Порушення вимог інформаційно-вказівних знаків, чим скоїв правопорушення передбачене ч. 1 ст.122 КУпАП.

За правилами ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

За таких обставин протокол про адміністративне правопорушення і пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - є доказами у справі про адміністративне правопорушення. Проте, жоден із вказаних доказів не має пріоритету над іншим і повинні оцінюватися в сукупності або ж спростовуватися іншими доказами. Отже, на підставі вказаних доказів неможливо встановити наявність адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року N 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів. КУпАП визначено форму й передбачено основні вимоги щодо змісту як протоколу про адміністративне правопорушення, так і рішення, що постановляється в конкретній адміністративній справі, а також визначається компетенція осіб, які мають право складати протоколи про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП, відповідальність за дане правопорушення встановлена за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

В силу ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

В обґрунтування позовної заяви, зазначено, що позивач вказаного правопорушення не здійснював, 19.10.2019 року ОСОБА_1 рухався автомобілем Skoda Superb, державний номерний знак НОМЕР_1 по вул. Жилянській у м. Київ від площі Перемоги в напрямку центральної частини міста, та на перехресті з вул. С. Петлюри здійснив поворот ліворуч на вул. С. Петлюри, позивач при цьому перестроївся у крайню ліву смугу в метою виїхати на бульвар Т. Шевченка. Після цього був зупинений патрульними.

Підчас зупинки позивачу було пояснено, що він нібито порушив вимоги ч.1 ст. 122 КУпАП, а саме: порушив п.8.4г ПДР Порушення вимог інформаційно-вказівних знаків.

Ігноруючи зауваження та пояснення ОСОБА_1 , відповідачем було складено постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

Позивач зазначив, що на його вимогу відповідачем не було надано доказів вчинення ним правопорушення, а відразу складено постанову.

Водночас ч. 2 ст. 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Натомість відповідач не виконав свій обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, доказів на спростування тверджень позивача не надав.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Отже, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова не містить достатніх доказів вчинення позивачем вказаного правопорушення, оскільки в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.122 КУпАП.

Відповідно до статті 293 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обгрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Оскільки доводи ОСОБА_1 спростовані не були, будь-які сумніви з приводу наявності вини позивача трактуються на користь останнього, а наявні у справі докази, зокрема, копія постанови не дають суду підстав зробити висновок про те, що позивач вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, є всі підстави вважати, що постанова серії ЕАК № 1643009 по справі про адміністративне правопорушення від 19.10.2019 року щодо ОСОБА_1 винесена з порушеннями чинного законодавства України, є незаконною, а тому підлягає до скасування.

Відповідно до ст. 222 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачені частиною першою статті 122 КУпАП, розглядають органи національної поліції, а не суд. В свою чергу, місцевому загальному суду як адміністративному підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Підстави для закриття провадження у адміністративній справі, визначені статтею 157 КАС України, є вичерпними.

При цьому, суд не наділений повноваженнями щодо закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення, оскільки вирішення спору із ухваленням судового рішення по суті позовних вимог виключає можливість одночасного закриття провадження щодо тих самих вимог.

Враховуючи обставини справи та норми чинного законодавства, суд вважає, що вимоги позивача в частині закриття провадження у справі до задоволення не підлягають.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 2, 5, 19, 25, 90, 157, 168, 222, 246, 258, 293 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м. Києві в особі поліцейського патрульної поліції 1 батальйону 7 роти старшого лейтенанта поліції Музиченка Андрія Михайловича про визнання протиправними дій відповідача та про скасування постанови серії ЕАК № 1643009 по справі про адміністративне правопорушення від 19.10.2019 року задовольнити частково.

Визнати протиправними дії поліцейського патрульної поліції 1 батальйону 7 роти старшого лейтенанта поліції Музиченка Андрія Михайловича щодо складання постанови серії ЕАК № 1643009 по справі про адміністративне правопорушення від 19.10.2019 року.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК № 1643009 винесену 19.10.2019 року поліцейським патрульної поліції 1 батальйону 7 роти старшим лейтенантом поліції Музиченком Андрієм Михайловичем щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення - скасувати.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

На підставі ч. 2 ст. 271 КАС України копії рішення невідкладно видати учасникам справи або надіслати їм, якщо вони не були присутні під час його проголошення.

Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених ч. 2 ст. 299 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий Баранов О.І.