Справа № 274/5379/19
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2019-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 274/5379/19

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Хуторна І.Ю.

Суддя-доповідач - Сапальова Т.В.

23 грудня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сапальової Т.В.

суддів: Смілянця Е. С. Мацького Є.М. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Колісниченко Ю.В.,

позивача: ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 05 листопада 2019 року (ухвалене 05 листопада 2019 року, повний текст рішення складено 10 листопада 2019 року) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Житомирській області, поліцейського взводу №2 роти №3 Управління патрульної поліції в Житомирській області Музичука Іллі Васильовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В :

у вересні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Житомирській області, поліцейського взводу №2 роти №3 Управління патрульної поліції в Житомирській області Музичука Іллі Васильовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 05 листопада 2019 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та задовольнити позовні вимоги. В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначає про те, що поліцейський взводу № 2 роти № 3 УПП в Житомирській області Музичук І.В. протиправно використав пристрій TruCam для визначення швидкості руху автомобіля та не надав належних доказів порушення позивачем п.12.4 ПДР України. Крім того, ОСОБА_1 вказує на відсутність дублюючих дорожніх знаків, які позначають початок населеного пункту.

Відзив відповідача на апеляційну скаргу на адресу Сьомого апеляційного адміністративного суду не надходив, що відповідно до ч.4 ст.304 КАС України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Позивач в судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Відповідачі повноважних представників в судове засідання не направили, хоча повідомлялися про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до ч.3 ст.268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до постанови поліцейського взводу № 2 роти № 3 Управління патрульної поліції в Житомирській області Музичука Іллі Васильовича від 18.08.2019 Серії ДП 18 № 014443 (а.с.42) 18.08.2019 о 10-04 год ОСОБА_1 на автодорозі М-21 Житомир-Могилів-Подільський 188 км, керуючи автомобілем "Renault Master", д.н.з. НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 76 км/год в населеному пункті "Гуйва", позначеному дорожнім знаком 5.45, перевищивши дозволену швидкість руху на 26 км/год, чим порушив п.12.4 ПДР України. Швидкість вимірювалась приладом TruCam 000771.

Не погодившись з вказаною постановою, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що при винесенні оскаржуваної постанови відповідач діяв на підставі, у межах та у спосіб, що передбачені чинним законодавством.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті заявлених позовних вимог, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Обов`язки учасників дорожнього руху, а також підстави та порядок притягнення до відповідальності за їх порушення передбачені Законом України "Про дорожній рух", Правилами дорожнього руху та Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).

Згідно зі ст.14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до ч.1 ст.122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно з п.12.4 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 (далі - ПДР), у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Особливості провадження у справах про адміністративні правопорушення визначені в Розділі IV КУпАП.

Відповідно до ст.245 КУпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції встановив, що в якості доказу перевищення позивачем дозволеної законом швидкості відповідач надав фотознімок, здійснений сертифікованим приладом TruCam серії НОМЕР_2 (а.с.19), згідно з яким 18.08.2019 року о 10:04:59 автомобіль "Renault Master", д.н.з. НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 76 (сімдесят шість) км/год. Відстань від приладу до автомобіля: 179,3 м. Географічні координати: широта: 50°12'16.94"N, довгота: 28°39'42.17"E.

Дані вказаного фотознімку підтверджуються також відеозаписом, здійсненим сертифікованим приладом TruCam серії НОМЕР_2 (а.с.18, файл _3С000_0818_100459.avi).

Оцінюючи доводи апеляційної скарги про протиправність застосування приладу TruCam, колегія суддів виходить з наступного.

З матеріалів справи встановлено, що лазерний вимірювач швидкості TruCam (серійний номер ТС 000771) отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29 серпня 2012 року № UА-МІ/1-2903-2012 (а.с.23). На підставі позитивних результатів державних приймальних випробувань Міністерством економічного розвитку і торгівлі України затверджений тип засобів вимірювальної техніки "Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний «TruCam»", який було зареєстровано в державному реєстрі засобів вимірювальної техніки з номером УЗ 197-12.

Проведення повірки вказаного приладу передбачено Порядком проведення повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, та оформлення її результатів, затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 08.02.2016 № 193.

Відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/13719 (а.с.22), виданого ДП "Укрметртестстандарт" від 21.12.2018 та чинного до 21.12.2019, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCam (серійний номер ТС000771), є придатним до застосування.

Отже, лазерний вимірювач швидкості TruCam серії ТС НОМЕР_3 здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів.

Для фіксації допустимих швидкісних режимів руху транспортних засобів на приладі встановлюється поріг допустимої швидкості руху. При цьому враховується похибка приладу ±2 км/год. Прилад дозволяє вимірювати швидкість на дистанціях від 15 м до 1200 м.

Правильність реалізації у приладі TruCam зазначеного алгоритму підтверджено за результатами державної експертизи у сфері криптографічного захисту інформації.

Застосування алгоритму шифрування AES забезпечує контроль цілісності інформації не тільки в самому приладі TruCam, але також в зашифрованих файлах, що скопійовані на будь-які інші електронні носії.

Зазначені властивості алгоритму унеможливлюють підробку змісту інформації про порушення правил дорожнього руху від моменту її фіксації приладом TruCam.

Отже, фотознімок та відеозапис, здійснений сертифікованим приладом TruCam ТС 000771 (а.с.18-19), є отриманими у встановленому законом порядку доказами того, що ОСОБА_1 перевищив дозволену законом швидкість і, відповідно, вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги про неможливість встановлення того факту, що позивач керував автомобілем в межах населеного пункту в момент його фіксації за допомогою пристрою TruСam, колегія суддів виходить з наступного.

Згідно з даними з інтернет-сервісу Google Maps точка за координатами широта: 50°12'16.94"N, довгота: 28°39'42.17"E знаходиться на автодорозі М-21 в межах населеного пункту Гуйва.

Таким чином, інформація з фотознімку, здійсненого сертифікованим приладом TruCam серії НОМЕР_2 (а.с.19) підтверджує перевищення позивачем швидкості, а географічні координати дозволяють встановити, що правопорушення зафіксоване в межах населеного пункту.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги про відсутність дублюючих дорожніх знаків, які позначають початок населеного пункту, що є підставою для звільнення позивача від відповідальності згідно з п.12.10 ПДР України, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до фотознімків (а.с.18), долучених відповідачем до матеріалів справи разом з відзивом на позовну заяву, на автодорозі М-21 розміщено знак 5.45 "Гуйва" (а.с.18, файл photo076898533.jpg), що інформує водіїв про початок населеного пункту, а також знак 5.70, який повідомляє про можливість здійснення контролю за порушеннями Правил дорожнього руху за допомогою спеціальних технічних та (або) технічних засобів.

В свою чергу п.12.10 ПДР України, на який посилається позивач в обґрунтування апеляційної скарги, стосується виключно дорожніх знаків 3.29 та 3.31.

Отже доводи апеляційної скарги про звільнення позивача від відповідальності за перевищення встановлених обмежень швидкості руху є необґрунтованими.

Крім того, згідно з п.11.2 ПДР України на дорогах, які мають дві і більше смуг для руху в одному напрямку, нерейкові транспортні засоби повинні рухатися якнайближче до правого краю проїзної частини, крім випадків, коли виконується випередження, об`їзд або перестроювання перед поворотом ліворуч чи розворотом.

З урахуванням наведеного колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що відповідач правомірно притягнув ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами.

Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі вищевикладеного колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а відтак рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 05 листопада 2019 року слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 05 листопада 2019 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення відповідно до ч.1 ст.272 КАС України.

Відповідно до ч.3 ст.272 КАС України судові рішення суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду справ, визначених статтями 273-277, 282-286 цього Кодексу, набирають законної сили з моменту проголошення і не можуть бути оскаржені.

Постанова суду складена в повному обсязі 23 грудня 2019 року.

Головуючий Сапальова Т.В.

Судді Смілянець Е. С. Мацький Є.М.