Справа № 826/7242/17
Суддя: Шишов О.О.
Дата ухвалення: 2019-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

24 грудня 2019 року

Київ

справа №826/7242/17

адміністративне провадження №К/9901/35568/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Шишова О.О.,

суддів - Дашутіна І.В., Яковенка М.М.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 листопада 2019 року

у справі № 826/7242/17 за позовом ОСОБА_1

до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у місті Києві

про визнання протиправною та скасування постанови, -

установив:

Позивач звернувся до суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у місті Києві в якому просив:

- визнати протиправною та скасувати постанову про стягнення з нього виконавчого збору у розмірі 715 118 грн 88 коп. від 15 грудня 2015 року, виконавче провадження №44096558, та визнати протиправною та скасувати постанову про арешт майна боржника від 12 травня 2017 року.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 вересня 2019 року даний адміністративний позов - задоволено.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 листопада 2019 року рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 вересня 2019 року - скасовано та прийнято нове, яким відмовлено в задоволені позову.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд апеляційної інстанції виходив з того, що статтею 28 Закону України «Про виконавче провадження» 606-XIV (у редакції, чинній на момент винесення оскаржуваної постанови), визначено, що виконавчий збір стягується незалежно від вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання, передбачених цим Законом.

Також, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що позов подано до неналежного відповідача - відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у місті Києві, який є структурним підрозділом відповідного органу державної виконавчої служби, та суд першої інстанції під час розгляду справи не вирішував питання заміни відповідача або залучення іншого.

Подібна правова позиція неодноразово висловлювавсь Верховним Судом, зокрема у постановах від 13 лютого 2019 року у справі №336/2138/17, від 26 червня 2019 року у справі №303/3794/17, від 09 серпня 2019 року у справі №821/2089/17, від 09 жовтня 2019 року у справі №456/2935/15-а та від 31 жовтня 2019 року у справі №826/17241/16.

Не погоджуючись із рішенням судів попередніх інстанцій, позивач подав до Верховного Суду касаційну скаргу.

За правилами частини першої статті 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням відповідає стаття 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Отже, оскарження рішень судів у касаційному порядку можливе лише у випадках, якщо таке встановлено законом.

Згідно із пунктом 5 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до частини третьої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про повернення заяви позивачеві (заявникові), а також судових рішень у справах, визначених статтями 280, 281, 287, 288 цього Кодексу, якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не може мати значення для формування єдиної правозастосовної практики.

Статтею 287 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця.

З матеріалів касаційної скарги вбачається, що в даній справі спір виник у відносинах з приводу рішення органу державної виконавчої служби.

За такого правового врегулювання та обставин справи, оскарження рішень судів попередніх інстанцій, прийнятих на підставі статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України, в касаційному порядку можливе лише у випадку, якщо розгляд такої скарги може мати значення для формування єдиної правозастосовної практики.

Таким чином, законодавець обмежив можливість касаційного оскарження судових рішень у названій категорії адміністративних справ, поставивши можливість такого оскарження в залежність від імовірності значення ухваленого за наслідком касаційного провадження судового рішення для формування практики застосування відповідних правових норм.

Посилання скаржника на постанови Верховного Суду від 15 лютого 2018 року у справі №910/1587/13 та від 28 лютого 2019 року у справі №819/1116/17, як на підставу для скасування рішення суду апеляційної інстанції, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки у вищенаведених постановах надавалась оцінка Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VII, а у цій справі правовідносини оцінювались відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження» №606-XIV.

Аналіз ухвалених у цій справі судових рішень і доводів касаційної скарги не дає підстав для висновку, що рішення суду касаційної інстанції за наслідком розгляду касаційної скарги матиме значення для формування єдиної правозастосовної практики в такій категорії адміністративних справ, а тому підстави для відкриття касаційного провадження відсутні.

Керуючись статтями 248, 333 Кодексу адміністративного судочинства України,-

ухвалив:

1. У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 листопада 2019 року - відмовити.

2. Копію даної ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити скаржнику.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й не оскаржується.

Суддя-доповідач О.О. Шишов

Судді І.В. Дашутін

М.М. Яковенко