Справа № 640/20088/18
Суддя: Кузьменко А.І.
Дата ухвалення: 2019-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2019 року м. Київ № 640/20088/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючої судді Кузьменко А.І., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Скела Терциум»
доОфісу великих платників податків Державної фіскальної служби
про визнання протиправним та скасування наказу від 06 листопада 2018 року №2039,-
В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Скела Терциум» (далі - позивач) звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (далі - відповідач), у якому просить: визнати протиправним та скасувати наказ №2039 від 06 листопада 2018 року про поновлення документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Скела Терциум» ().

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що Податковим кодексом України передбачено алгоритм дій податкового органу щодо проведення документальної виїзної позапланової перевірки та можливості зупинення проведення такої перевірки. Додатково представник позивача стверджує, що контролюючий орган був зобов`язаний на наступний день звернутися до правоохоронного органу, який вилучив необхідні документи, і на наступний день після отримання їх копій поновити термін проведення перевірки, а не через два роки, як це мало місце в даному випадку.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 січня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання.

У відзиві на адміністративний позов представник відповідача зазначив, що оскаржуваний наказ прийнятий правомірно та з урахуванням всіх обставин справи, адже прийнятий він після отримання доступу до документів.

Представник позивача надіслав до суду відповідь на відзив, у якій зазначив, що наказ №1181 про перенесення термінів проведення документальної позапланової виїзної перевірки доступ до документів видано 27 грудня 2016 року, а лист на адресу Головного управління Національної поліції в Полтавській області за №8064/10/28-10-14-04 про надання копій вилучених документів направлено лише 10 лютого 2017 року, що, на думку представника позивача, є порушенням вимог Методичних рекомендацій щодо порядку взаємодії між підрозділами органів державної фіскальної служби при організації, проведенні та реалізації матеріалів перевірок платників податків, затверджених наказом Державної фіскальної служби України від 31 липня 2014 року за №22.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, головуючою суддею в адміністративній справі №640/20088/18 визначено суддю Окружного адміністративного суду міста Києва Кузьменко А.І.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 червня 2019 року адміністративну справу №640/20088/18 прийнято до провадження суддею Кузьменко А.І. та вирішено здійснити її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників сторін.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби з метою здійснення контролю за своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахування і сплати податків та зборів, дотримання валютного та іншого законодавства, керуючись підпунктом 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, підпункту 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України, у зв`язку з отриманням ухвали Печерського районного суду міста Києва від 16 серпня 2016 року у справі №757/39598/16-к про призначення виїзної документальної позапланової перевірки видав наказ №983 від 22 листопада 2016 року «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Скела Терциум» ().

Даним наказом тривалість перевірки визначено з 24 листопада 2016 року на 15 робочих днів.

15 грудня 2016 року відповідачем видано наказ №1103 «Про продовження строків проведення документальної позапланової виїзної перевірки», яким продовжено строки проведення документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Скела Терциум», починаючи з 15 грудня 2016 року на 10 робочих днів.

На підставі наказу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби від 27 грудня 2016 року №1181 перенесено терміни проведення документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Скела Терциум», починаючи з 28 грудня 2016 року до дати отримання копій вилучених документів або забезпечення доступу до них.

В подальшому, 06 листопада 2018 року Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби видав наказ №2039 «Про поновлення документальної позапланової виїзної перевірки», відповідно до якого працівникам управління аудиту Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби доручено поновити проведення документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Скела Терциум» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01 квітня 2014 року по 24 листопада 2014 року, починаючи з 08 листопада 2018 року на 1 робочий день.

Незгода позивача із вказаним наказом від 06 листопада 2018 року №2039 зумовила його звернення до суду з даним адміністративним позовом, при вирішенні якого суд виходить з наступного.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства (в редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин).

Вимогами підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України визначено, що документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.

Згідно підпункту 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України, документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав: отримано судове рішення суду (слідчого судді) про призначення перевірки винесену ними відповідно до закону.

Питання строків проведення виїзних перевірок врегульовано статтею 82 Податкового кодексу України.

Так, тривалість перевірок, визначених у статті 78 цього Кодексу, не повинна перевищувати 15 робочих днів для великих платників податків, щодо суб`єктів малого підприємництва - 5 робочих днів, для фізичних осіб - підприємців, які не мають найманих працівників, за наявності умов, визначених в абзацах третьому - восьмому цього пункту, - 3 робочі дні, інших платників податків - 10 робочих днів. Продовження строків проведення перевірок, визначених у статті 78 цього Кодексу, можливе за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу не більш як на 10 робочих днів для великих платників податків, щодо суб`єктів малого підприємництва - не більш як на 2 робочих дні, інших платників податків - не більш як на 5 робочих днів.

Пунктом 82.4 статті 82 Податкового кодексу України передбачено, що проведення документальної виїзної планової та позапланової перевірки великого платника податків може бути зупинено за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що оформляється наказом, копія якого не пізніше наступного робочого дня вручається платнику податків або його уповноваженому представнику під розписку або надсилається платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, з подальшим поновленням її проведення на невикористаний строк. Зупинення документальної виїзної планової, позапланової перевірки перериває перебіг строку проведення перевірки в разі вручення платнику податків або його уповноваженому представнику під розписку або надіслання платнику податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення копії наказу про зупинення документальної виїзної планової, позапланової перевірки.

Відповідно до пункту 85.9 статті 85 Податкового кодексу України у разі коли до початку або під час проведення перевірки оригінали первинних документів, облікових та інших регістрів, фінансової та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів, а також виконання вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, були вилучені правоохоронними та іншими органами, зазначені органи зобов`язані надати для проведення перевірки контролюючому органу копії зазначених документів або забезпечити доступ до перевірки таких документів. Такі копії, засвідчені печаткою та підписами посадових (службових) осіб правоохоронних та інших органів, якими було здійснено вилучення оригіналів документів, або яким було забезпечено доступ до перевірки вилучених документів, повинні бути надані протягом трьох робочих днів з дня отримання письмового запиту контролюючого органу. У разі якщо документи, зазначені в абзаці першому цього пункту, було вилучено правоохоронними та іншими органами, терміни проведення такої перевірки, у тому числі розпочатої, переносяться до дати отримання вказаних копій документів або забезпечення доступу до них.

Пунктом 1.2.4 розділу І Методичних рекомендацій щодо порядку взаємодії між підрозділами органів державної фіскальної служби при організації, проведенні та реалізації матеріалів перевірок платників податків, затверджених наказом Державної фіскальної служби України від 01 липня 2014 року №22 (далі - Методичні рекомендації), передбачено, що продовження строків проведення документальних та фактичних перевірок здійснюється відповідно до статті 82 Кодексу за наказом органу ДФС, який здійснює (очолює) таку перевірку.

За рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) органу ДФС, який здійснює (очолює) перевірку, терміни проведення документальної планової або позапланової перевірки платника податків можуть бути перенесені у випадках та на строк, які визначені пунктом 44.5 статті 44 та пунктом 85.9 статті 85 Кодексу. Про перенесення термінів проведення перевірки видається відповідний наказ із зазначенням строку та обставин, що спричинили таке перенесення, копія якого вручається платнику податків (посадовим особам платника податків або його законним (уповноваженим) представникам) під підпис або надсилається у порядку, передбаченому статтею 42 Кодексу (пункт 1.2.6 Методичних рекомендацій).

Як повідомив представник відповідача, Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби звернувся листом від 13 грудня 2016 року №1112/9/28-10-14-04-12 до Головного управління Національної поліції в Полтавській області про надання документів та інформації, у зв`язку з чим і було прийнято наказ від 27 грудня 2016 року №1181 «Про перенесення термінів проведення документальної позапланової виїзної перевірки», однак копію даного листа представник податкового органу до суду не надав.

З наявної в матеріалах справи копії листа Полтавського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області від 03 вересня 2018 року №6860/115/103/02-2018, наданого у відповідь на запит заступника начальника Державної фіскальної служби України від 25 червня 2018 року №7310/9/28-10-14-04, вбачається, що запитувані документи зберігаються в камері речових доказів відділення поліції №2 Полтавського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області. З документами, які зберігаються в камері речових доказів, згідно листів, ознайомилися та виготовляли копії працівники Головного управління Державної фіскальної служби в Полтавській області.

Даний лист відповідач отримав 05 жовтня 2018 року, що підтверджується відбитком штемпелю вхідної кореспонденції за №18994/9.

Представник відповідача у відзиві на адміністративний позов стверджував, що 30 жовтня 2018 року працівник Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби здійснив виїзд до міста Полтави для ознайомлення з вилученими документами, однак на підтвердження вказаних обставин відповідачем не надано до суду жодних доказів отримання доступу до документів саме після 30 жовтня 2018 року.

Водночас, суд не може вважати дату отримання відповідачем листа від 03 вересня 2018 року №6860/115/103/02-2018 датою отримання вказаних копій документів або забезпечення доступу до них, що є виключними підставами для продовження проведення документальної позапланової перевірки, адже даним листом повідомлено лише місцезнаходження вилучених документів. Відтак, доводи позивача в даній частині відхиляються судом.

Суд також звертає увагу, що не знайшли свого підтвердження й твердження позивача про порушення відповідачем строку проведення документальної позапланової виїзної перевірки.

Так, відповідно до вимог статті 82 Податкового кодексу України тривалість перевірок, визначених у статті 78 цього Кодексу, не повинна перевищувати 15 робочих днів для великих платників податків, щодо суб`єктів малого підприємництва - 5 робочих днів, для фізичних осіб - підприємців, які не мають найманих працівників, за наявності умов, визначених в абзацах третьому - восьмому цього пункту, - 3 робочі дні, інших платників податків - 10 робочих днів. Продовження строків проведення перевірок, визначених у статті 78 цього Кодексу, можливе за рішенням керівника контролюючого органу не більш як на 10 робочих днів для великих платників податків, щодо суб`єктів малого підприємництва - не більш як на 2 робочих дні, інших платників податків - не більш як на 5 робочих днів.

Наявними матеріалами справи підтверджується, що наказом від 22 листопада 2016 року №983 визначено тривалість перевірки з 24 листопада 2016 року на 15 робочих днів, яку відповідно до наказу відповідача від 15 грудня 2016 року №1103 продовжено на 10 робочих днів. Суд зазначає, що останнім днем проведення перевірки було 29 грудня 2016 року, однак згідно наказу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби від 27 грудня 2016 року №1181 перенесено терміни проведення документальної позапланової виїзної перевірки позивача, починаючи з 28 грудня 2016 року. Відтак, на проведення позапланової перевірки позивача залишився один робочий день, що і було реалізовано податковим органом на підставі оскаржуваного наказу.

Посилання позивача на можливість прийняття контролюючим органом ППР лише після винесення судом обвинувального вироку, що набрав законної сили, або винесення рішення про закриття кримінальної справи за нереабілітуючими підставами, суд не бере уваги, оскільки з`ясування даних обставин не входить до предмету доказування в межах вирішення даного спору.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, позивачем не доведено наявність підстав для скасування оскаржуваного наказу, в той час як відповідачем як суб`єктом владних повноважень покладений на нього обов`язок доказування з урахування вимог, визначених частиною 2 статті 19 Конституції України та частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, виконано, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, суд приходить до висновку про відсутність правих підстав для задоволення позову.

Згідно із частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, відповідно до положень статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для стягнення на користь позивача судового збору за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, у зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 139, 143, 243-246, 255, 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Скела Терциум» відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя А.І. Кузьменко