Справа № 520/6603/19
Суддя: Макаренко Я.М.
Дата ухвалення: 2019-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2019 р. Справа № 520/6603/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Макаренко Я.М.,

Суддів: Калитки О. М. , Старосуда М.І. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 22.08.2019 року, головуючий суддя І інстанції: Волошин Д.А., м. Харків, по справі № 520/6603/19

за позовом ОСОБА_1

до Малоданилівської селищної ради третя особа Управління Державної казначейської служби України у Дергачівському районі Харківської області

про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Малоданилівської селищної ради (далі відповідач), третя особа Управління Державної казначейської служби України у Дергачівському районі Харківської області, в якому просив суд:

- визнати відмову Малоданилівської селищної ради (), викладену у листі №02-24/25 від 21.05.2019 року, у наданні інформації на запит ОСОБА_1 від 06.05.2019 року протиправною;

- зобов`язати Малоданилівську селищну раду () надати ОСОБА_1 (код НОМЕР_1 ) інформацію про всі наявні земельні ділянки, які можуть бути використані під забудову у межах смт. Мала Данилівка для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду України від 22.08.2019 року вказаний адміністративний позов задоволено частково.

Зобов`язано Малоданилівську селищну раду направити запит Островського Сергія Віталійовича від 06.05.2019 року до виконавчого комітету Малоданилівської селищної ради для розгляду та надання відповіді.

В задоволенні решти вимог відмовлено.

Позивач, не погодившись із вказаним рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення норм матеріального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду України від 22.09.2019 року по справі №520/6603/19 та прийняти постанову, якою задовольнити позов в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, позивач зазначає, що суд першої інстанції помилково дійшов висновку про необхідність надання відповіді на його публічний запит від 06.05.2019 року саме виконавчим комітетом Малоданилівської селищної ради, а не Малоданилівською селищною радою, оскільки виконавчий комітет не є окремою юридичною особою, а тому не може бути розпорядником запитуваної інформації. Також позивач зазначає, що міг захистити свої права лише поданням позову до Малоданилівської селищної ради, оскільки виконавчий комітет не є юридичною особою та не може бути відповідачем у справі.

У відповідності до п.3 ч.1 ст.311 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Згідно з ч. 4 ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги апеляційної скарги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 16 травня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Малоданилівської селищної ради із запитом від 06 травня 2019 року, в якому просив надати інформацію про всі земельні ділянки, які можуть бути використані під забудову в межах смт. Мала Данилівка для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та просив надати інформацію у вигляді та формі, яких буде достатньо для належної ідентифікації цих ділянок.

Зазначений запит було отримано Малоданилівською селищною радою 17.05.2019 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке міститься в матеріалах справи.

Малоданилівська селищна рада в листі відповіді від 21.05.2019 року повідомила ОСОБА_1 , що з 01.01.2015 року діє заборона на передачу земельних ділянок з земель державної чи комунальної власності у власність фізичних та юридичних осіб для містобудівних потреб у разі відсутності плану зонування чи детального плану території, детальні плани територій не розроблені у зв`язку з чим неможливо визначити відповідність місця розташування земельних ділянок містобудівній або іншій документації, селищна рада зможе вести облік вільних земельних ділянок тільки після розроблення генерального плану з детальним планом території та розроблення проекту землеустрою щодо встановлення меж населених пунктів, що входять до складу Малоданилівської селищної об`єднаної територіальної громади.

Не погоджуючись із зазначеною відповіддю, ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи частково позов суд першої інстанції виходив з того, що розпорядником запитуваної позивачем публічної інформації є виконавчий комітет Малоданилівською селищною радою, а тому відсутні підстави для визнання протиправною відмови Малоданилівської селищної ради у наданні інформації, яка не є розпорядником зазначеної інформації. При цьому, суд першої інстанції дійшов висновку про недотримання відповідачем вимог ч.3 ст. 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації» щодо направлення запиту до належного розпорядника інформації, а тому наявні підстави для покладення обов`язку на Малоданилівську селищну раду направити запит Островського Сергія Віталійовича від 06.05.2019 року до виконавчого комітету Малоданилівської селищної ради для розгляду та надання відповіді.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес визначається Законом України Про доступ до публічної інформації від 13.01.2011 №2939-VI (далі - Закон № 2939-VI).

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону № 2939-VI публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Доступ до інформації забезпечується, зокрема, шляхом надання інформації за запитами на інформацію (ч. 2 ст. 5 Закону № 2939-VI).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 19 Закону № 2939-VI) запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні. Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.

Розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються, зокрема, суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання (п. 1 ч. 1 ст. 13 Закону № 2939-VI).

Відповідно до ст. 33 Закону України "Про місцеве самоврядування" до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить, зокрема, координація діяльності місцевих органів земельних ресурсів; підготовка висновків щодо надання або вилучення в установленому законом порядку земельних ділянок, що проводиться органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування; організація і здійснення землеустрою, погодження проектів землеустрою; здійснення контролю за впровадженням заходів, передбачених документацією із землеустрою.

Частиною 5 статті 24 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" передбачено, що уповноважені органи з питань містобудування та архітектури і центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, забезпечують відкритість, доступність та повноту інформації про наявність на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці земель державної та комунальної власності, не наданих у користування, що можуть бути використані під забудову, про наявність обмежень і обтяжень земельних ділянок, містобудівні умови та обмеження в містобудівному і державному земельному кадастрах.

До моменту внесення відповідної інформації до містобудівного та державного земельного кадастрів виконавчий орган сільської, селищної, міської ради, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації або відповідний місцевий орган виконавчої влади зобов`язані надавати за запитами фізичних та юридичних осіб письмову інформацію про наявність земельних ділянок, що можуть бути використані під забудову.

Таким чином, виконавчий орган селищної ради зобов`язаний надавати за запитами фізичних та юридичних осіб письмову інформацію про наявність земельних ділянок, що можуть бути використані під забудову.

Відповідно до ч.1 ст. 11 Закону України "Про місцеве самоврядування" виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи.

Згідно ст. 72 Глава 24 Регламенту Малоданилівської селищної ради, який міститься в мережі інтернет на сайті http://mdanilovkasovet.gov.ua/selishhna-rada/reglament.html передбачено, що виконавчий комітет селищної ради є виконавчим органом селищної ради, який утворюється селищною радою на строк її повноважень. Після закінчення повноважень селищної ради, селищного голови її виконавчий комітет здійснює свої повноваження до сформування нового складу виконавчого комітету.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що виконавчий комітет Малоданилівської селищної ради є розпорядником запитуваної позивачем інформації, а тому саме виконавчий комітет має надати відповідь на запит позивача щодо наявності вільних земельних ділянок, які можуть бути використані під забудову в межах смт. Мала Данилівка.

Приписами п.1 ч.1 ст. 22 Закону № 2939-VI розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках: розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит.

Як вбачається з матеріалів справи позивач звернувся із зазначеним запитом до Малоданилівської селищної ради, а не до виконавчого органу Малоданилівської селищної ради, який є розпорядником зазначеної інформації за приписами ч. 5 ст. 24 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності".

На підставі наведеного, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для визнання протиправною відмови Малоданилівської селищної ради у наданні інформації, оскільки відповідач не є розпорядником зазначеної інформації.

Разом з тим, згідно ч. 3 ст. 22 Закону № 2939-VI розпорядник інформації, який не володіє запитуваною інформацією, але якому за статусом або характером діяльності відомо або має бути відомо, хто нею володіє, зобов`язаний направити цей запит належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача.

Проте, відповідач отримавши запит позивача та надаючи відповідь не дотримався приписів ч. 3 ст. 22 Закону України "Про доступ до публічної інформації" щодо направлення запиту для розгляду та надання відповіді до розпорядника інформації, оскільки за своїм статусом або характером діяльності відповідачу повинно було бути відомо, що утворений ним виконавчий орган є розпорядником зазначеної інформації, яка є публічною.

Отже, враховуючи, що відповідачем не було дотримано вимог ч.3 ст. 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації» щодо направлення запиту до належного розпорядника інформації, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що з метою належного захисту прав позивача необхідне зобов`язати Малоданилівську селищну раду направити запит Островського Сергія ОСОБА_2 від 06.05.2019 року до виконавчого комітету Малоданилівської селищної ради для розгляду та надання відповіді.

При цьому, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги позивача щодо необхідності надання відповіді на його публічний запит від 06.05.2019 року саме Малоданилівською селищною радою, а не виконавчим комітетом Малоданилівської селищної ради, оскільки виконавчий комітет не є окремою юридичною особою, а тому не може бути розпорядником запитуваної інформації та не може бути відповідачем у справі, виходячи з наступного.

Згідно приписів ч. 5 статті 24 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" до моменту внесення до містобудівного та державного земельного кадастрів інформації про наявність на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці земель державної та комунальної власності, не наданих у користування, виконавчий орган сільської, селищної, міської ради, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації або відповідний місцевий орган виконавчої влади зобов`язані надавати за запитами фізичних та юридичних осіб письмову інформацію про наявність земельних ділянок, що можуть бути використані під забудову.

Таким чином, вищевказаною нормою передбачено можливість надання публічної інформації саме виконавчим органом селищної ради.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України Закону України "Про місцеве самоврядування" система місцевого самоврядування включає: територіальну громаду; сільську, селищну, міську раду; сільського, селищного, міського голову; виконавчі органи сільської, селищної, міської ради; старосту; районні та обласні ради, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст; органи самоорганізації населення.

Виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи (ч. 1 ст. 11 Закону України Закону України "Про місцеве самоврядування").

Таким чином, виконавчий комітет незалежно від наявності статусу юридичної особи є окремим органом місцевого самоврядування та відповідно до ч. 5 статті 24 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" наділений повноваженнями надавати інформацію за запитами фізичних та юридичних осіб про наявність земельних ділянок, що можуть бути використані під забудову.

Згідно ч.ч. 1-4 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає вимогам ч.ч. 1-4 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому відсутні підстави для його скасування та задоволення апеляційних вимог відповідача у справі.

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що при прийнятті рішення Харківського окружного адміністративного суду від 22.08.2019 року по справі №520/6603/19 суд дійшов правильних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 22.08.2019 по справі №520/6603/19 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)Я.М. Макаренко
Судді(підпис) (підпис) О.М. Калитка М.І. Старосуд