Справа № 640/22493/19
Суддя: Оксененко Олег Миколайович
Дата ухвалення: 2019-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Оксененка О.М.,

суддів: Лічевецького І.О.,

Мельничука В.П.,

При секретарі: Пономаренко О.В.,

За участю представника позивача: Григорука Л.І.,

представника відповідача: Трембача О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Авіакомпанія «Промінтерсервіс» на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 листопада 2019 року в справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Авіакомпанія «Промінтерсервіс» до Головного управління Державної податкової служби у місті Києві про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Авіакомпанія «Промінтерсервіс» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Головного управління Державної податкової служби у місті Києві, в якому просило: визнати протиправним наказ Головного управління Державної податкової служби у місті Києві №2860 від 06.11.2019 про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Авіакомпанія «Промінтерсервіс» та скасувати його.

20 листопада 2019 року позивачем подано заяву про забезпечення позову, в якій останній просив: зупинити дію наказу Головного управління ДПС у місті Києві № 2860 від 06 листопада 2019 року про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки TOB «Авіакомпанія «Промінтерсервіс» до набрання законної сили рішення Окружного адміністративного суду м. Києва в адміністративній справі та заборонити Головному управлінню ДПС у м. Києві ДПС України складати акт та приймати податкові повідомлення-рішення за результатами проведення документальної позапланової невиїзної перевірки TOB «Авіакомпаній «Промінтерсервіс», призначеної наказом Головного управління ДПС у м. Києві ДПС України «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки TOB «Авіакомпанія «Промінтерсервіс» від 06.11.2019 № 2860, до набрання законної сили судовим рішенням у справі.

Вказана заява обґрунтована тим, що оскаржуваний наказ містить очевидні ознаки його протиправності, дії відповідача на виконання цього наказу незаконні та порушують права Товариства.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 листопада 2019 року у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Авіакомпанія «Промінтерсервіс» про забезпечення позову - відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати ухвалу та прийняти нове рішення, яким заяву про забезпечення позову - задовольнити.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що зупинення дії оскаржуваного наказу не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а направлене на збереження існуючого становища до розгляду справи та жодним чином не впливає на можливість реалізації податковим органом його контролюючих функцій після розгляду справи.

На думку апелянта, судом першої інстанції не наведено мотиви, за яких він дійшов висновку про існування обставин, що істотно не впливають на можливість ефективного захисту прав та інтересів позивача та не оцінено співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм процесуального права, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведені та документально не підтверджені обставини, які б вказували на очевидну небезпеку заподіянню шкоди правам, свободам та інтересам позивача, які б унеможливили захист його прав, свобод та інтересів без вжиття відповідних заходів до ухвалення рішення у справі.

Окрім того, в матеріалах справи відсутні докази та підтвердження того, що невжиття заходів до забезпечення позову якимось чином може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду, та необхідність вжиття заходів забезпечення позову фактично обумовлена протиправністю оскаржуваного рішення.

Колегія суддів не погоджується з наведеними висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Інститут забезпечення адміністративного позову регламентовано статями 150, 151 КАС України, які закріплюють підстави для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а також способи забезпечення позову в адміністративному процесі.

Забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті визначених законом заходів з метою створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

Відповідно до вимог частини першої статті 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи може вжити визначені цією статтею заходи забезпечення адміністративного позову.

Підставою для вжиття заходів забезпечення позову можуть стати такі обставини:

- невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивачем за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

- очевидність ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Ці підстави є оціночними, тому містять небезпеку для застосування заходів забезпечення позову всупереч цілям цієї статті при формальному дотриманні її вимог. Необґрунтоване вжиття таких заходів може привести до правових ускладнень, значно більших, ніж ті, яким вдалося б запобігти, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Відповідно до частини другої статті 151 КАС України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності та обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Водночас, будь-яке забезпечення позову в адміністративній справі є наданням тимчасового захисту до вирішення справи по суті, який застосовується у виключних випадках за наявністю об`єктивних обставин, які дозволяють зробити обґрунтоване припущення, що невжиття відповідних заходів потягне за собою більшу шкоду, ніж їх застосування.

Як свідчать матеріали справи, Наказом Головного управління Державної податкової служби у місті Києві №2860 від 06 листопада 2019 року «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Авіакомпанія «Промінтерсервіс» на підставі п.п. 78.1.11 п.78.1 статті 78, ст. 79, та на виконання ухвали Солом`янського районного суду міста Києва від 14.11.2018 у справі №760/29643/18 вирішено провести перевірку з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства України ТОВ «Авіакомпанія «Промінтерсервіс» за період з 01.02.2016 по 31.11.2016 щодо правильності нарахування та сплати до бюджету України податків, зборів та інших платежів при проведенні фінансово-господарської діяльності з 12.11.2019 по дату завершення.

Тобто, на виконання ухвали Солом`янського районного суду міста Києва від 14.11.2018 у справі №760/29643/18 контролюючим органом було прийнято оскаржуваний наказ.

Обгрунтовуючи заяву про забезпечення позову, Товариство з обмеженою відповідальністю «Авіакомпанія «Промінтерсервіс» зазначає про очевидну протиправність оскаржуваного наказу з огляду на ухвалу Київського апеляційного суду від 11.11.2019 у справі №760/29643/18, якою скасовано ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 14.11.2018 про надання дозволу на проведення позапланової документальної перевірки з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства України ТОВ «Авіакомпанія «Промінтерсервіс» по проведеним фінансово-господарським операціям за період з 1 лютого по 31 листопада 2016 року щодо правильності нарахування та сплати до бюджету України податків, зборів та інших платежів при проведенні фінансово-господарської діяльності.

Крім того, апелянт звертає увагу, що 19 листопада 2019 року позивач звернувся до Головного управління Державної податкової служби у місті Києві зі скаргою, в якій просив скасувати наказ від 14.11.2018 у справі №760/29643/18, зважаючи на ухвалу Київського апеляційного суду від 11.11.2019 у справі №760/29643/18, що набрала законної сили.

Вказані обставини свідчать про те, що оцінку правомірності ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 14.11.2018, на підставі якої винесено оскаржуваний наказ, було надано під час розгляду адміністративної справи №760/29643/18. За результатами розгляду вказаної справи Київським апеляційним судом ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 14.11.2018 - скасовано.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що дії відповідача вчинені стосовно проведення перевірки, викликають у позивача обгрунтовані побоювання ускладнення чи унеможливлення поновлення порушених прав у разі позитивного вирішення справи по суті, та для відновлення порушених прав позивач буде змушений докласти значних зусиль.

Відповідно до статті 13 Конвенції, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31.07.2003 у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

Як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Салах Шейх проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17.07.2008] Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби ст.13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Відтак, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Отже, невжиття заходів забезпечення адміністративного позову може мати наслідком заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача, що відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.

Крім того, у разі невжиття заходів забезпечення позову можливе настання негативних наслідків, для виправлення яких заявнику буде необхідно докласти значних зусиль, так як подальші рішення податкового органу, прийняті на підставі оскаржуваного наказу, будуть містити ознаки очевидної протиправності.

Так, у разі проведення перевірки на підставі оскаржуваного наказу такий наказ вичерпає свою дію, що унеможливить належний захист порушеного права позивача у даній справі.

Дослідивши встановлені обставини, колегія суддів вважає, що доводи заявника є такими, що підтверджуються існуванням обставин, передбачених статтею 150 КАС України, за яких може бути застосовано забезпечення позову, так як позивачем у клопотанні про забезпечення позову належним чином обґрунтовано необхідність вжиття заходів забезпечення позову до прийняття у справі судового рішення по суті.

У той же час, колегія суддів враховує, що правомірність й обґрунтованість оскаржуваного Наказу №2860 від 06.11.2019 підлягає дослідженню лише під час вирішення справи по суті, тому для захисту прав та законних інтересів позивача, слід забезпечити позов шляхом заборони відповідачу вчиняти дії на підставі оскаржуваного наказу, що направлені на його виконання.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення клопотання позивача про забезпечення даного адміністративного позову шляхом заборони Головному управлінню Державної податкової служби у м. Києві вчиняти дії на підставі наказу Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки TOB «Авіакомпанія «Промінтерсервіс» від 06.11.2019 № 2860, направлені на його виконання, - до вирішення справи по суті.

Відповідно до статті 317 КАС України - підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Оскільки при винесенні оскаржуваної ухвали судом першої інстанції було допущено порушення норм права, що призвело до невірного по суті вирішення питання, тому оскаржувана ухвала підлягає скасуванню, а заява про забезпечення позову - частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 150, 312, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Авіакомпанія «Промінтерсервіс» - задовольнити частково.

Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 листопада 2019 року - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Авіакомпанія «Промінтерсервіс» про забезпечення позову - задовольнити частково.

Заборонити Головному управлінню Державної податкової служби у м. Києві вчиняти дії на підставі наказу Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки TOB «Авіакомпанія «Промінтерсервіс» від 06 листопада 2019 року № 2860, направлені на його виконання, - до вирішення справи по суті.

В іншій частині заяву про забезпечення позову - залишити без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 329-331 КАС України.

Головуючий суддя О.М. Оксененко

Судді І.О. Лічевецький

В.П. Мельничук