Справа № 580/2352/19
Суддя: Федотов Ігор В'ячеславович
Дата ухвалення: 2019-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/2352/19 Суддя (судді) першої інстанції: В.А. Гайдаш
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Федотова І.В.,

суддів: Єгорової Н.М. та Сорочка Є.О.,

за участю секретаря Лисенко І.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2019 року у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до Головного управління ДФС у Черкаській області (далі - відповідач) про визнання протиправними дій про зобов`язання позивача надати для перевірки первинні документи та письмові пояснення, оформлені листом від 27.05.2019 №16215/23-00-13-0210.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2019 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на неправильне застосування норм матеріального та процесуального права та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить його скасувати та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, які з`явились в судове засідання, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.315, п.п.1, 4 ч.1 ст.317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Як свідчать обставини справи, Головне управління ДФС України у Черкаській області 27.05.2019 надіслало на адресу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 запит №16215/23-00-13-0210 "Щодо надання первинних документів", згідно якого контролюючий орган зобов`язав позивача надати для перевірки підтверджуючі первинні документи та письмові пояснення, які свідчать про достовірність декларування ФОП ОСОБА_1 показників доходів та витрат, даних по сумах податкового кредиту та податкового зобов`язання відповідно до вимог податкового, валютного та іншого законодавства, зокрема: затверджені копії договорів (угод) з суб`єктами господарювання (покупці та постачальники), на підставі яких здійснювались операції з купівлі-продажу товарів (робіт, послуг); видаткові накладні, акти прийому-передачі виконаних робіт (послуг), товарно-транспортні накладні, документи, що підтверджують міжнародні перевезення, подорожні листи, акти списання запчастин та ПММ; затверджені дані щодо залишків товарно-матеріальних цінностей станом на 01.01.2016, 01.01.2017, 01.01.2018, 01.01.2019 в розрізі номенклатури; банківські виписки в повному обсязі по всіх зареєстрованих банківських рахунках за період з 01.01.2016 по 31.12.2018; копії технічних паспортів транспортних засобів (договорів оренди) та інших об`єктів оподаткування (нерухоме майно) тощо; книгу обліку доходів і витрат, що велась у періоді, що перевіряється, за встановленою формою; затверджені у встановленому порядку відомості по відображенню проведених операцій в податковому обліку, за наявності ведення будь-яких реєстрів бухгалтерського обліку - затверджені дані по відображених операціях та письмові пояснення щодо включення сум складу валових витрат та валових доходів, відображених в деклараціях про майновий стан за 2016-2018 роки; затверджені відомості щодо кредиторської/дебіторської заборгованостей станом на 01.01.2016, 01.01.2017, 01.01.2018, 01.01.2019 в розрізі контрагентів; затверджені дані про застосування на протязі 2016-2018 рів торгівельної націнки (рентабельність) на товари (послуги) при їх реалізації; відомості нарахування та виплати заробітної плати, накази про прийняття/звільнення працівників, трудові договори, договори ЦПХ за 2014-2018 роки, табелі обліку робочого часу, тощо.

На вказаний запит ГУ ДФС у Черкаській області позивачем надано відповідь від 03.07.2019, згідно якої позивачем вказано, що ФОП ОСОБА_1 нічого не відомо про призначення контролюючим органом документальної планової перевірки господарської діяльності позивача та про її початок, тому позивач просив відповідача надіслати йому копію наказу про призначення документальної планової перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 та після його отримання позивач виконає свій обов`язок, встановлений нормами ст. 85 Податкового кодексу України, шляхом надання у повному обсязі всіх документів, які належать або пов`язані з предметом перевірки.

Оскільки станом на 22.07.2019 позивачем не отримано від відповідача відповіді на вищевказаний лист, ФОП ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом за захистом своїх прав та інтересів.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам апелянта, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до пункту 77.1 статті 77 Податкового кодексу України документальна планова перевірка повинна бути передбачена у плані-графіку проведення планових документальних перевірок. План-графік документальних планових перевірок на поточний рік оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, до 25 грудня року, що передує року, в якому будуть проводитися такі документальні планові перевірки.

Згідно пункту 73.3 статті 73 ПК України контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження.

Такий запит підписується керівником (заступником керівника) контролюючого органу і повинен містити підстави для надіслання запиту відповідно до цього пункту, із зазначенням інформації, яка це підтверджує; перелік інформації, яка запитується, та перелік документів, які пропонується надати; печатку контролюючого органу.

Підставами подання контролюючим органом письмового запиту про подання інформації може виступати:

1) за результатами аналізу податкової інформації, отриманої в установленому законом порядку, виявлено факти, які свідчать про порушення платником податків податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансування тероризму та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи;

2) для визначення рівня звичайних цін на товари (роботи, послуги) під час проведення перевірок та в інших випадках, передбачених статтею 39 вказаного Кодексу;

3) виявлено невідповідність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків;

4) щодо платника податків подано скаргу про ненадання платником податків податкової накладної покупцю або про порушення правил заповнення податкової накладної;

5) у разі проведення зустрічної звірки;

6) в інших випадках, визначених вказаним Кодексом.

Пунктом 77.4 статті 77 Податкового кодексу України визначено, що про проведення документальної планової перевірки керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу приймається рішення, яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної планової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки вручено під розписку або надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення копію наказу про проведення документальної планової перевірки та письмове повідомлення із зазначенням дати початку проведення такої перевірки.

Відповідно до пункту 42.2 статті 42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

При цьому абзацом 6 пункту 42.4 статті 42 ПК України визначено, що у разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їх відмову прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Отже, викладене свідчить, що платник податків вважається ознайомленим із наміром про проведення перевірки у разі неможливості вручення йому відповідних документів після проставлення поштовим органом відповідної відмітки.

Як свідчать матеріали справи, наказ про проведення перевірки разом із повідомленням надсилався на податкову адресу позивача, та не був йому вручений, а повернувся до податкового органу з зазначенням причини невручення поштового відправлення «за закінченням терміну зберігання». Органом поштового зв`язку проставлено вказану відмітку 13.04.2019 (а.с.39).

Таким чином, з 13 квітня 2019 року позивач вважається таким, що належним чином повідомлений про проведення документальної планової невиїзної перевірки. Жодних зауважень щодо надіслання поштової кореспонденції податковим органом за неправильною адресою від позивача не надходило.

Слід зауважити, що обов`язку контролюючого органу завчасно ознайомити платника податків про намір проведення документальної планової невиїзної перевірки у спосіб, визначений пунктом 42.2 статті 42 ПК України, кореспондує також і обов`язок такого платника добросовісно ставитись до отримання відповідної кореспонденції або повідомлень (у разі застосування пункту 42.4 статті 42 ПК України) від органів ДФС України. Необізнаність платника з наказом про проведення перевірки через нехтування або ухилення від виконання такого обов`язку без поважних причин не може бути в подальшому розцінена на користь останнього.

При цьому, посилання представника позивача під час апеляційного розгляду справи на те, що з копії конверта не вбачається який саме документ, якому адресату та за якою адресою надсилався відповідачем, колегія суддів відхиляє, оскільки такі твердження спростовуються наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, що містить аналогічний трек-номер поштового відправлення, номеру, який вказаний на поштовому конверті (а.с.39). Крім того, чинним законодавством не передбачено обов`язку контролюючого органу проставляти на поштовому конверті відмітку про документ, який направляється платнику податку.

Наведене спростовує висновок суду першої інстанції про відсутність доказів на підтвердження факту отримання позивачем наказу про призначення податкової перевірки у встановлений законодавством строк.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку про відсутність порушень з боку контролюючого органу процедури повідомлення позивача про призначення та початок проведення перевірки, та, як наслідок, правомірність дій ГУ ДФС у Черкаській області щодо надіслання позивачу запиту від 27.05.2019 №16215/23-00-13-0210 "Щодо надання первинних документ".

Отже, висновки суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог є помилковими.

Відтак, доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції викладені в оскаржуваному рішенні, прийнятому з порушенням норм матеріального та процесуального права, а також за неповного з`ясування обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Враховуючи вищевикладене та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було неповно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з порушенням норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи та є підставою для скасування рішення суду і ухвалення нової постанови про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області задовольнити.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2019 року скасувати та ухвалити постанову, якою у задоволенні позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 329-331 КАС України.

Головуючий суддя:

Судді:

Повний текст постанови виготовлено 21.12.2019 року.