Справа № 240/10611/19
Суддя: Капинос Оксана Валентинівна
Дата ухвалення: 2019-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2019 року м. Житомир справа № 240/10611/19

категорія 106020000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Капинос О.В.,

секретар судового засідання Недашківська Н.В. ,

за участю: позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - Бігун В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Командира військової частини НОМЕР_1 підполковника Збройних Сил України ОСОБА_2 про визнання незаконними та протипраними дій, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить:

- визнати незаконними та протиправними дії командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 . Міністерства оборони України, щодо відмови у задоволені рапорту ОСОБА_1 від 22.08.2019 щодо звільнення з лав Збройних Сил України за станом здоров`я.

- зобов`язати командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 задовольнити рапорт ОСОБА_1 від 22.08.2019 і видати наказ про його звільнення з лав Збройних Сил України за станом здоров`я.

В обгрунтування позову зазначив, що після проходження військово-лікарської комісії у військовій частині НОМЕР_2 та отримання копії свідоцтва про хворобу №1444 від 02.07.2019 про визнання його обмжено придатним до військової служби, направив на ім"я командира військової частини рапорт на звільнення, на що 05.09.2019 отримав віповідь про відмову у задоволенні рапорту. Вважає такі дії відповідача протиправними, тому звернувся до суду.

Ухвалою від 22.10.2019 відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено судове засідання на 18.11.2019.

В судовому засіданні 18.11.2019 оголошено перерву до 18.12.2019.

22.11.2019 відповідачем до суду надіслано відзив на позовну заяву. В обгрунтування відзиву зазначено, що накази на звільнення або призначення до лав Збройних сил України осіб офіцерського складу видає командувач військ оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 ". Звільнення військовослужбовців здійснюється тільки на підставі висновку військово-лікарської комісії. У висновку ВЛК вказуються підстави звільнення військовослужбовця та придатність до військової служби. Позивачем по справі було надано свідоцтво про хворобу, в якому зазначено "обмежено придатний до військової служби". На підставі п.8 ст.26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" в особливий період підлягають звільненню військовослужбовці за станом здоров`я, які визнані ВЛК непридатними до військової служби. Військовослужбовці, які визнані ВЛК обмежено придатними до військової служби, в особливий період продовжують проходити військову службу. З огляду на це, вважає дії відповідача є законними, а позов безпідставним.

12.12.2019 позивачем подано заперечення на відзив, в яких зазначено, що особи, визнані обмежено придатними до військової служби - непридатні до служби у високомобільних десантних військах, плавскладі, морській піхоті, спецспорудах. Військовослужбовці, визнані обмежено придатними до військової служби, придатні до служби у частинах (підрозділах) забезпечення, військових комісаріатах, установах, організаціях, навчальних закладах. (Абзац другий підпункту "г" пункту 20.3 глави 20 розділу II Наказу МОУ №402.) Особи, визнані обмежено придатними до військової служби - непридатні до служби у високомобільних десантних військах, плавскладі, морській піхоті, спенспорудах". Враховуючи те, що військова частина НОМЕР_1 - є артилерійською базою зберігання боєприпасів (є - спецспорудою) подальше проходження військової служби є неможливим, а військовослужбовець - є непридатним до служби.

В судовому засіданні позивач позов підтримав, просив задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, з підстав, викладених у письмовому відзиві.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

Позивач проходить військову службу на посаді начальика пожежної безпеки у військовій частині НОМЕР_1 .

ОСОБА_1 17.05.2019 направив а ім"я командира військової частини рапорт, за яким просив звільнити його з лав Збройних Сил України з направленням на військово-лікарську комісію.

Листом від 18.06.2019 №1146 командир військової частини НОМЕР_3 ОСОБА_3 позивачу повідомив, що направлення на військово-лікарську комісію надано 15.04.2019. Також, повідомлено, що він може бути звільнений з лав Збройних Сил України за висновком військово-лікарської комісії при надання рапорту встановленого зразка. (а.с.12)

Після проходження військово-лікарської комісії у військовій частині НОМЕР_2 м.Житомира (військовий шпиталь) та отримання копії свідоцтва про хворобу №1444 від 02.07.2019 року затверджена 14.08.2019 року звернувся 22.08.2019 до командира військової частини НОМЕР_1 з рапортом про звільнення його з військової служби згідно пп.б п.2 ч.5 ст.26 Закону України "Про військовий обов"язок і військову службу" за станом здоров"я. До рапорту додано копію свідоцтва про хворобу, згідно з яким позивач був визнаний обмежено придатним до військової служби. (а.с.13-15)

Листом від 30.08.2019 №1658 за підписом командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 , позивачу повідомлено, що наказ на звільнення осіб офіцерського складу відповідно до номенклатури призначення (звільнення) видає командувач військ оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", якщо на те є законні підстави. Висновок у свідоцтві про хворобу №1444 капітана ОСОБА_1 "обмежено придатний до військової служби", тому задовольнити рапорт неможливо. (а.с.18)

Позивач вважає, що відповідач протиправно відмовив у звільненні з військової служби, оскільки у нього є всі підстави для звільнення, тому звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку діям відповідача, суд виходить з наступного.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначення загальних засад проходження в Україні військової служби здійснює Закон України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 №2232-ХІІ (далі-Закон №2232-ХІІ).

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону №2232-ХІІ військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній з обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Згідно із ч. 4 ст. 2 Закону №2232-ХІІ порядок проходження військової служби права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону №2232-ХІІ, закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) у порядку встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України.

Перелік підстав звільнення з військової служби військової служби наведений у статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Позивач оскаржує дії командира військової частини щодо відмови у задоволенні його рапорту про звільнення з військової служби.

Зокрема, матеріали справи свідчать, що після проходження військово-лікарської комісії у військовій частині НОМЕР_2 та отримання копії свідоцтва про хворобу №1444 від 02.07.2019, позивач звернувся 22.08.2019 з рапортом на ім"я командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 про звільнення його з військової служби на підставі пп."б" п.2 ч.5 ст.26 Закону України "Про військовий обов"язок і військову службу" за станом здоров"я. До рапорту додано копію свідоцтва про хворобу, згідно з яким позивач був визнаний обмежено придатним до військової служби.

Проте, за результатами розгляду рапорту, відповідач повідомив, що наказ на звільнення осіб офіцерського складу відповідно до номенклатури призначення (звільнення) видає командувач військ оперативного командування "Північ", якщо на те є законні підстави. Одночасно вказав на відсутність підстав для звільнення, оскільки висновок у свідоцтві про хворобу №1444 капітана ОСОБА_1 "обмежено придатний до військової служби".

Підпункт "б" п.2 ч.5 ст.26 Закону України "Про військовий обов"язок і військову службу", на підставі якого позивач просить звільнити його з військової служби передбачає, що контракт припиняється (розривається), а військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, звільняються з військової служби під час дії особливого періоду (крім періодів з моменту оголошення мобілізації - протягом строку її проведення, який визначається рішенням Президента України, та з моменту введення воєнного стану - до оголошення демобілізації) за станом здоров`я - на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби в мирний час або обмежену придатність у воєнний час, за винятком випадків, визначених положеннями про проходження громадянами України військової служби.

Відповідно до ч.7 ст.26 Закону №2232 звільнення військовослужбовців з військової служби здійснюється в порядку, передбаченому положеннями про проходження військової служби громадянами України.

Порядок проходження громадянами України (далі - громадяни) військової служби у Збройних Силах України та регулювання питання, пов`язані з проходженням такої служби під час виконання громадянами військового обов`язку в запасі передбачено Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого указом Президента України від 10.12.2008 №1153/2008.

Це Положення застосовується також до відносин, що виникають у зв`язку з проходженням у Збройних Силах України кадрової військової служби особами офіцерського складу до їх переходу в установленому порядку на військову службу за контрактом або звільнення з військової служби.

Відповідно до п.12 Положення встановлення, зміна або припинення правових відносин військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом та за призовом осіб офіцерського складу (зокрема, присвоєння та позбавлення військового звання, пониження та поновлення у військовому званні, призначення на посади та звільнення з посад, переміщення по службі, звільнення з військової служби, залишення на військовій службі понад граничний вік перебування на військовій службі, направлення за кордон, укладення та припинення (розірвання) контракту, продовження його строку тощо) оформлюється письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких встановлюються Міністерством оборони України.

Право видавати накази по особовому складу надається командирам, командувачам, начальникам, керівникам (далі - командири (начальники) органів військового управління, з`єднань, військових частин, установ, організацій, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, які утримуються на окремих штатах (далі - військові частини), за посадами яких штатом передбачено військове звання підполковника (капітана 2 рангу) і вище, а також керівникам служб персоналу Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України.

Так, відповідно до п.233 Положення військовослужбовці, які бажають звільнитися з військової служби, подають по команді рапорти та документи, які підтверджують підстави звільнення. У рапортах зазначаються підстави звільнення з військової служби; думка військовослужбовця щодо його бажання проходити службу у військовому резерві Збройних Сил України за відповідною військово-обліковою спеціальністю; районний (міський) військовий комісаріат, до якого повинна бути надіслана особова справа військовослужбовця.

Згідно п.240 Положення рішення про дальше проходження військової служби військовослужбовцями, яких визнано обмежено придатними до проходження військової служби в мирний час, приймає посадова особа, до чиєї номенклатури призначення належить посада, яку займає військовослужбовець, на підставі відповідних клопотань.

Відповідно до п.225 Положення звільнення з військової служби військовослужбовців, які займають посади від командирів батальйонів, відповідних їм і нижчих за всіма підставами, крім звільнення осіб офіцерського складу у зв`язку з позбавленням військового звання в дисциплінарному порядку та у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів здійснюється командувачами військ оперативних командувань Збройних Сил України, керівниками органів військового управління Збройних Сил України, які під час особливого періоду мають право призначення на посади осіб офіцерського складу.

Порядок підготовки та видання наказів з питань проходження військової служби встановлюється Міністром оборони України.

На виконання Положення про проходження військової служби наказом Міністра оборони України від 10.04.2009 №170 затверджено Інструкцію про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України.

У п.1.5 Інструкції передбачено, що для встановлення, зміни або припинення правових відносин з громадянами України, які реалізуються наказами посадових осіб по особовому складу, в органах військового управління, з`єднаннях, військових частинах, установах, організаціях, вищих військових навчальних закладах, військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти (далі - військові частини), оформляються подання (додаток 1), рішення колегіальних органів, утворених і діючих відповідно до законодавчих актів і актів Міністерства оборони України, Резерв кандидатів для просування по службі (додаток 2), План переміщення військовослужбовців на посади - на всіх військовослужбовців, крім тих, які проходять строкову військову службу, щодо призначення на посади, переміщення, звільнення з військової служби, залишення на військовій службі понад граничний вік, направлення у складі військових підрозділів для участі у міжнародних операціях з підтримання миру і безпеки як національний контингент, як національний персонал, що не входить до складу національного контингенту, до багатонаціональних органів військового управління, до закордонних дипломатичних установ України й інших міжнародних організацій, для проходження служби до інших утворених відповідно до законів України військових формувань з виключенням зі списків особового складу Збройних Сил України, відрядження до державних органів, підприємств, установ, організацій, державних та комунальних навчальних закладів, прикомандирування до Верховної Ради України, Верховної Ради Автономної Республіки Крим чи місцевих рад із залишенням на військовій службі, а також подання на громадян при прийнятті на військову службу за контрактом осіб офіцерського складу.

Системний аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що у командир військової частини, отримавши рапорт військовослужбовця про звільнення з військової служби, оформлює подання та направляє його керівному органу, до повноважень якого належить вирішення питання про звільнення військовослужбовця. Останній, у разі позитивного вирішення на користь військовослужбовця даного питання, видає наказ про звільнення, на підставі якого командир військової частини видає наказ по особовому складу.

Разом з тим, матеріали справи свідчать, що командир військової частини не направив подання командувачу військ оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", до повноважень якого, у даному випадку, належить вирішення питання про звільнення та видання відповідного наказу, чим порушив встановлений порядок звільнення з військової служби

Виходячи із заявлених позовних вимог, суд вважає, що позовні вимоги у визначений позивачем спосіб задоволені бути не можуть.

Верховний Суд України у своїй постанові від 16.05.2015 по справі №21-1465а15 зазначив, що у випадках задоволення позову, рішення суду має бути таким, яке б гарантувало дотримання і захист прав, свобод, інтересів позивача від порушень з боку відповідача, забезпечувало його виконання та унеможливлювало необхідність наступних звернень до суду.

Отже, оскільки судом встановлено, що вирішення питання про звільнення з військової служби позивача не належить до повноважень командира військової частини та ним не дотримано процедуру розгляду рапорту військовослужбовця, суд вважає, що позов підлягає задоволенню шляхом визнання протиправними дій командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 щодо не направлення командувачу військ оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " Збройних Сил України рапорту ОСОБА_1 від 22.08.2019 про звільнення з військової служби та зобов"язання командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 направити командувачу військ оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " Збройних Сил України рапорт ОСОБА_1 від 22.08.2019, для вирішення питання про звільнення з військової служби, з огляду на що, позов задовольняє частково.

Керуючись статтями 9,77,90,242-246,295 Кодексу адміністративного судочинства України,

вирішив:
Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) щодо не направлення командувачу військ оперативного командування "Північ" Збройних Сил України рапорту ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 ) від 22.08.2019 про звільнення з військової служби.

Зобов"язати командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) направити командувачу військ оперативного командування "Північ" Збройних Сил України рапорт ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 ) від 22.08.2019, для вирішення питання про звільнення з військової служби.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів пп. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Капинос

Повне судове рішення складене 23 грудня 2019 року