Справа № 120/2633/19-а
Суддя: Драчук Т. О.
Дата ухвалення: 2019-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 120/2633/19-а

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Вільчинський О.В.

Суддя-доповідач - Драчук Т. О.

24 грудня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Драчук Т. О.

суддів: Полотнянка Ю.П. Ватаманюка Р.В. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Охримчук М.Б.,

представника позивача: Федик Ю.Ю.,

представника відповідача: Сосни О.М.,

представника третьої особи (Вінницького ОВК): Олійник Н.М.,

представника третьої особи ( ОСОБА_1 ): Бардина М.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Міністерства оборони України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_1 та ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :
в серпні 2019 року позивач ОСОБА_2 звернулась до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом до Міністерства оборони України про визнання протиправним та скасування рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних з призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, оформлене протоколом від 15.03.2019 №32 щодо відмови у призначенні та виплаті ОСОБА_2 одноразової грошової допомоги.

Також, позивач просив зобов`язати Міністерство оборони України виплатити ОСОБА_2 одноразову грошову допомогу у розмірі однієї третьої частини від 500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 01.01.2017 у зв`язку із смертю батька, як члену сім`ї загиблого військовослужбовця, що складає 266666 грн. 67 коп.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 28.10.2019 у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нову постанову про відмову в задоволені позову. В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування всіх обставин справи, що призвело до неправильного її вирішення.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти доводів апеляційної скарги, у зв`язку з чим просив залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Представники третіх осіб в судовому засіданні заперечили проти доводів апеляційної скарги, у зв`язку з чим просили залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Заслухавши, суддю-доповідача, представників сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції, підтверджується матеріалами справи, з 20.11.2016 ОСОБА_3 (батько позивача) на підставі контракту про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України був зарахований до списків особового складу військової частини польова пошта НОМЕР_1 , де проходив військову службу як водій-санітар медичного пункту.

Під час проходження військової служби ОСОБА_3 захворів, та у період з 07.05.2017 по 21.05.2017 перебував на лікуванні в ВМКЦ Південного регіону м. Одеси, де ІНФОРМАЦІЯ_2 помер.

Згідно з результатами службового розслідування, проведеного за наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 №239 від 21.05.2017, смерть молодшого сержанта ОСОБА_3 не була пов`язана із виконанням ним обов`язків військової служби.

22.01.2019 позивач звернулась до Військового комісаріату Вінницького об`єднаного міського військового комісаріату із заявою про виплату їй одноразової грошової допомоги, в зв`язку зі смертю її батька. До заяви були додані: згода на обробку персональних даних на 1 арк., довідка про склад сім`ї військовослужбовця на 1 арк., копія ідентифікаційного номеру на 1 арк., копія паспорту на 1 арк., копія свідоцтва про народження на 1 арк., копія свідоцтва про смерть на 1 арк., копія витягу з Державного реєстру на 1 арк., копія щодо перевірки актових записів про народження дітей на 1 арк.

Листом за підписом тво військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_3 від 07.02.2019 за № 315, позивача повідомлено про те, що її заяву від 01.02.2019 щодо видачі посвідчення та виплати одноразової грошової допомоги надіслано до Вінницького обласного військового комісаріату.

Протоколом №32 від 15.03.2019 комісією Міністерства оборони з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби прийнято рішення про відмову в призначені позивачеві допомоги.

Листом №12/817 від 10.04.2019 ІНФОРМАЦІЯ_4 позивачеві повідомлено що згідно з протоколом №32 від 15.03.2019 комісією Міністерства оборони з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, прийнято рішення про відмову в призначені допомоги, у зв`язку з тим, що згідно ст. 6 Сімейного кодексу України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття, окрім того, до поданих документів не надано посвідчення "члена сім`ї загиблого".

Позивач не погоджується з таким рішенням та вважає його протиправним, в зв`язку з чим звернулася до суду.

Разом з тим, судом першої інстанції зазначено, що 15.05.2018 за отриманням одноразової грошової допомоги до Вінницького об`єднаного міського військового комісаріату звернулась мати померлого військовослужбовця ОСОБА_3 - ОСОБА_1 .

Відповідно до витягу з протоколу № 59 від 12.06.2018 комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, за результатами розгляду поданих документів прийнято рішення про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги в розмірі 500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня 2017 року, що становить 800000 грн.

Згідно з наказом Військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_4 № 300 від 05.07.2018 вказана одноразова грошова допомога перерахована та виплачена ОСОБА_1 на її поточний рахунок в банківській установі.

Станом на час звернення ОСОБА_1 за призначенням одноразової грошової допомоги та її виплати, інших нерозглянутих звернень на розгляді в комісії Міністерства оборони України від членів сім`ї померлого військовослужбовця ОСОБА_3 не було. При цьому, як слідує із наявної у Міністерства оборони України інформації, відомостей про інших членів сім`ї ОСОБА_3 не було, оскільки в послужному списку військовослужбовця було зазначено, що він є розлучений та проживає один.

Також, судом першої інстанції зазначено, що позивачем при подані заяви надано усі документи, окрім тих, які підтверджують факт спільного проживання з померлим батьком.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 04.09.2018 у справі №127/7096/18, на яке посилається позивач, встановлено лише факт проживання однією сім`єю ОСОБА_4 та ОСОБА_3 як чоловіка та жінки без шлюбу з 2014 року по 21.05.2017 та не може автоматично переноситись на взаємовідносини між покійним ОСОБА_3 та його повнолітньої донькою ОСОБА_2 .

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що позивач із заявою про призначення одноразової грошової допомоги звернулася 22.01.2019. На вказану дату відповідна допомога вже була призначена та виплачена в повному розмірі (500-кратний прожитковий мінімум) матері померлого військовослужбовця ОСОБА_3 ОСОБА_1 .

Окрім того, позивачем не було надано доказів проживання з померлим батьком, а саме посвідчення "член сім`ї загиблого", що є необхідним при вирішенні питання стосовно призначення одноразової грошової допомоги.

Крім того, у суду першої інстанції відсутні жодні підстави ставити під сумнів правомірність прийнятого 12.06.2018 рішення Міністерства оборони України про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги в розмірі 500-кратного прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня 2017 року.

На Міністерство оборони України не покладено обов`язку збирати чи витребовувати додаткові документи, а лише розглядати подані.

Разом з тим, суд першої інстанції вказав, що в п.14 Порядку № 975 зазначено - якщо після призначення одноразової грошової допомоги за її одержанням звертаються інші особи (члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого), питання щодо розподілу суми такої допомоги вирішується за взаємною згодою осіб або в судовому порядку. Тобто, в даному випадку позивач може реалізувати своє право на отримання одноразової грошової допомоги лише у спосіб розподілу раніше отриманої ОСОБА_1 суми в добровільному чи судовому порядку. Проте, це питання стосується розподілу грошових коштів як об`єкту цивільних прав, а тому у випадку пред`явлення позивачем позову до ОСОБА_1 щодо отримання своєї частки такої допомоги, відповідний спір має розглядатись судом в порядку цивільного судочинства.

Отже, підстав для скасування рішення комісії Міністерства оборони України від 15.03.2019 № 32 про відмову у виплаті ОСОБА_2 одноразової грошової допомоги у зв`язку зі смертю військовослужбовця ОСОБА_3 немає. Як наслідок, відсутні правові підстави і для зобов`язання Міністерства оборони України здійснити виплату ОСОБА_2 її частини такої допомоги.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Як передбачено п.1, 2 ч.2 ст.16 ЗУ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби; смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби.

Згідно з ст.16-1 ЗУ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста. Члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

У відповідності до ч.1 ,6, 9 ст.16-3 ЗУ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" одноразова грошова допомога у випадках, передбачених підпунктами 1 - 3 пункту 2 статті 16 цього Закону, призначається і виплачується рівними частками всім особам, які мають право на її отримання. У разі відмови якоїсь з осіб, зазначених у статті 16-1 цього Закону, від отримання одноразової грошової допомоги її частка розподіляється між іншими особами, які мають право на її отримання.

Одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами. Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975 затверджено "Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві", який визначає механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (п.1 Порядку № 975).

Згідно з п.3 Порядку № 975 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть.

Відповідно до п.4 Порядку №975 одноразова грошова допомога призначається у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, якщо смерть настала під час виконання військовослужбовцем обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби; у період проходження військовослужбовцем військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби.

Як передбачено п.5 Порядку №975 одноразова одноразова грошова допомога призначається і виплачується рівними частинами членам сім`ї, батькам та утриманцям загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста у випадках, передбачених підпунктами 2 і 3 пункту 4 цього Порядку, - у розмірі 500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року.

Згідно з п.10 Порядку №975 члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого), яким призначається та виплачується одноразова грошова допомога, подають за місцем проходження служби (зборів) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста або уповноваженим структурним підрозділам державних органів, на які покладаються функції щодо підготовки необхідних для призначення пенсії документів (далі - уповноважений орган), такі документи:

- заяву кожного повнолітнього члена сім`ї, батьків та утриманців загиблого (померлого), які мають право на отримання допомоги, а у разі наявності неповнолітніх дітей - іншого з батьків або опікунів чи піклувальників дітей про виплату одноразової грошової допомоги;

- витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста із списків особового складу військової частини (підрозділу, органу);

- витяг з особової справи про склад сім`ї військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, призваного на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві.

До заяви додаються копії:

- документа, що свідчить про причини та обставини загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, зокрема про те, що вона не пов`язана з вчиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи самогубства;

- свідоцтва про смерть військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста;

- свідоцтва про народження військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - для виплати одноразової грошової допомоги батькам загиблого (померлого);

- свідоцтва про шлюб - для виплати грошової допомоги дружині (чоловікові);

- довідки органу реєстрації або відповідного житлово-експлуатаційного підприємства, організації чи органу місцевого самоврядування про склад сім`ї військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста;

- сторінок паспортів повнолітніх членів сім`ї з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації;

- свідоцтва про народження дитини - для виплати одноразової грошової допомоги дитині;

- документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, - копію сторінки паспорта з такою відміткою);

- рішення районної, районної у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті, сільської, селищної ради або суду про встановлення над дитиною-сиротою, дитиною, позбавленою батьківського піклування, опіки, піклування (у разі здійснення опіки або піклування над дітьми військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста);

- рішення суду або нотаріально посвідченого правочину, що підтверджуватиме факт перебування заявника на утриманні загиблого (померлого) (надають особи, які не були членами сім`ї загиблого (померлого), але перебували на його утриманні).

Відповідно до п.13 Порядку № 975, керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку. В той же час розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.

Як вірно зазначено судом першої інстанції, питання призначення одноразової грошової допомоги носить заявницький характер, тобто розглядається виключно за ініціативою заявника і саме останній несе відповідальність за доведення усіх обставин, необхідних для прийняття рішення про її виплату.

При цьому на Міністерство оборони України не покладено обов`язку збирати чи витребовувати додаткові докази, а лише розглядати ті, які подані заявником та передані від обласного військового комісаріату. Така правова позиція підтверджена Верховним Судом у постанові від 10.04.2019 року по справі №822/220/18.

Право на отримання одноразової грошової допомоги мають члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця.

15.05.2018 за отриманням одноразової грошової допомоги до Вінницького об`єднаного міського військового комісаріату звернулась мати померлого військовослужбовця ОСОБА_3 - ОСОБА_1 .

Відповідно до витягу з протоколу № 59 від 12.06.2018 комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, за результатами розгляду поданих документів прийнято рішення про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги в розмірі 500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня 2017 року, що становить 800000 грн.

Згідно з наказом Військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_4 № 300 від 05.07.2018 вказана одноразова грошова допомога перерахована та виплачена ОСОБА_1 на її поточний рахунок в банківській установі.

Станом на час звернення ОСОБА_1 за призначенням одноразової грошової допомоги та її виплати, інших нерозглянутих звернень на розгляді в комісії Міністерства оборони України від членів сім`ї померлого військовослужбовця ОСОБА_3 не було. При цьому, як слідує із наявної у Міністерства оборони України інформації, відомостей про інших членів сім`ї ОСОБА_3 не було, оскільки в послужному списку військовослужбовця було зазначено, що він є розлучений та проживає один.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 04.09.2018 у справі №127/7096/18, на яке посилається позивач, встановлено факт проживання однією сім`єю ОСОБА_4 та ОСОБА_3 як чоловіка та жінки без шлюбу з 2014 року по 21.05.2017.

В свою чергу, факт сумісного проживання, як чоловіка та жінки без шлюбу, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 встановлено 04.09.2018 (набрало законної сили 04.12.2018). Однак, ОСОБА_1 отримала 05.07.2018 (тобто раніше ніж визнано факт проживання ОСОБА_4 та ОСОБА_3 ).

Також, суд зазначає, що факт проживання ОСОБА_4 та ОСОБА_3 не впливає на відносини ОСОБА_3 з ОСОБА_2 (на момент подання заяви не було надано доказів проживання з померлим батьком, а саме посвідчення "член сім`ї загиблого").

Крім того, згідно з ч.2 ст.3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Відповідно до ч.1 ст.6 СК України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.1 ст.199 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

В свою чергу, як встановлено з матеріалів справи, позивач не перебувала на утриманні ОСОБА_3 .

Факт встановлення ведення спільного побуту не встановлений судом. Крім того, згідно матеріалів справи ОСОБА_3 проживав (зазначив адресу проживання) АДРЕСА_1 . Позивач в свою чергу, надає довідку видану ОСОБА_4 (матері ОСОБА_2 ) про те, що за адресою АДРЕСА_2 проживає 6 осіб в тому числі й ОСОБА_2 .

Отже, твердження позивача щодо сумісного проживання та ведення побуду не підтверджуються ніякими доказами, а тому не можуть бути враховані судом.

Щодо зазначення в автобіографії дочки, колегія суддів вказує, що дійсно ОСОБА_3 , зазначив, що в нього та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_5 народилась дочка. Однак, цей факт не підтверджує ведення сумісного побуту та проживання станом на 2017 рік між даними особами. Крім того, дана автобіографія містить інформацію, що з 2003 року позивач проживає один.

Також, 17.04.2019 внесено зміни до Порядку №975, а саме в абз.2 п.14 Порядку №975 зазначено якщо після призначення одноразової грошової допомоги за її одержанням звертаються інші особи (члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого), питання щодо розподілу суми такої допомоги вирішується за взаємною згодою осіб або в судовому порядку.

Так, колегія суддів погоджується з доводами апелянта, що дана норма не діяла на момент подання заяви позивача про виплату частини одноразової грошової допомоги. Разом з тим, колегія суддів вказує, що дане питання в подальшому усуває неточності законодавства, а тому посилання на дану норму суду першої інстанції при прийнятті рішення, не свідчить про його незаконність.

На підставі вказаного вище суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що в даному випадку позивач може реалізувати своє право на отримання одноразової грошової допомоги лише у спосіб розподілу раніше отриманої ОСОБА_1 суми в добровільному чи судовому порядку. Крім того, вищевказане питання стосується розподілу грошових коштів як об`єкту цивільних прав, а тому у випадку пред`явлення позивачем позову до ОСОБА_1 щодо отримання своєї частки такої допомоги, відповідний спір має розглядатись судом в порядку цивільного судочинства.

Крім того, як можна зробити висновок з Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та Постанови КМ України №975 від 25.12.2013 "Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві", одноразова грошова допомога - це одноразова грошова виплата в певному розмірі передбачена законодавством, гарантована державою у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що рішення № 59 від 12.06.2018 комісії Міністерства оборони України та наказ Військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_4 № 300 від 05.07.2018 про виплату ОСОБА_1 (матері ОСОБА_3 ) не оскаржуються та є чинними.

Враховуючи вказане вище, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що підстав для скасування рішення комісії Міністерства оборони України від 15.03.2019 № 32 про відмову у виплаті ОСОБА_2 одноразової грошової допомоги у зв`язку зі смертю військовослужбовця ОСОБА_3 немає. Як наслідок, відсутні правові підстави і для зобов`язання Міністерства оборони України здійснити виплату ОСОБА_2 її частини такої допомоги. Оскільки, виплата одноразової грошової допомоги з даного питання вже була проведена. Питання розподілу такої допомоги має вирішуватись в порядку цивільного судочинства між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Таким чином, проаналізувавши ці та всі інші доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вони не спростовують обставини дослідженні судом першої інстанції та висновки про задоволення позову на основі цих обставин.

Крім того, у рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Оскільки, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції надав належну оцінку наявним у справі доказам та зробив вірний висновок щодо відмови у задоволенні позову.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного та приймаючи до уваги, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваної постанови вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку, та прийняв законне і обґрунтоване рішення, висновки суду відповідають обставинам справи, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття. Порядок касаційного оскарження передбачений ст.ст.328, 329 КАС України.
Постанова суду складена в повному обсязі 26 грудня 2019 року.

Головуючий Драчук Т. О.

Судді Полотнянко Ю.П. Ватаманюк Р.В.