Справа № 456/2929/19
Суддя: Гула Л. В.
Дата ухвалення: 2019-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 456/2929/19
Провадження № 2-а/456/99/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2019 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області у складі:

головуючої судді Гули Л. В.

з участю секретаря Петренко Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Стрию справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора батальйону № 2 роти №4 Управління патрульної поліції у Львівській області Галущака Андрія Михайловича, Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить скасувати постанову інспектора роти № 4 батальйону № 2 Управління патрульної поліції у Львівській області серії ЕАБ № 1348005 від 20.07.2019, якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 425 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач покликався на те, що 20.07.2019 постановою інспектора роти № 4 батальйону № 2 Управління патрульної поліції у Львівській області серії ЕАБ № 1348005 від 20.07.2019 його було притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 425 грн. за ч. 2 ст. 122 КУпАП, оскільки він, нібито, 20.07.2019 о 22.08 на 520 км дороги М06, керуючи транспортним засобом Nubira, номерний знак НОМЕР_1 , здійснив обгін у кінці підйому, чим порушив вимоги п. 14.6 ПДР України. Однак з даною постановою він не погоджується, вважає вказану постанову незаконною і такою, що підлягає скасуванню, оскільки він не здійснював обгін у кінці підйому. На вказаній ділянці дороги (520 км) ніяких попереджувальних або заборонних знаків немає. На його прохання показати відеофіксацію вказаного порушення працівники поліції відповіли відмовою.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги, покликаючись на викладені в позовній заяві обставини, та просив суд такі задовольнити. Додатково вказав, що в порушення ч. 3 ст. 283 КУпАП у постанові по справі про адміністративне правопорушення не зазначено відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис правопорушення, та не вказано про те, чи взагалі таке фіксування проводилось, не надано інших доказів вчинення правопорушення.

Відповідач - поліцейський УПП у Львівській області інспектор поліції Галущак А.М. у судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, про причину неявки суд не повідомив, відзиву на позов не надіслав.

Уповноважений представник Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце судового розгляду, про причину неявки суд не повідомив, відзив на позов не подав. Однак на вимогу суду надіслав відеозапис події, яка мала місце 20.07.2019 за участі ОСОБА_1 , з портативного відеореєстратора працівника управління на оптичному носії інформації. Що стосується відеозапису вказаної події з відео реєстратора, встановленого у службовому автомобілі працівників управління, то відповідно до «Відомості до журналу обліку видачі, повернення портативного відеореєстратора та карт пам`яті, копіювання інформації від 20.07.2019 2 зміна» працівники управління не отримували картки пам`яті до автомобільного відеореєстратора.

Заслухавши пояснення позивача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі і в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Зі змісту ст. 5 КАС України вбачається, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданим заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справи в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, виходячи із закріпленого в ч. 4 ст. 129 Конституції України принципу змагальності та рівності сторін у судочинстві, обов`язок доказування законності застосування адміністративного стягнення при розгляді скарги громадянина в суді покладається на орган (посадову особу), яким винесено оскаржувану постанову

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. 73 КАС України).

Згідно зі ст. 74 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом, тобто які є недопустимими. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Так, у судовому засіданні достовірно встановлено, що 20.07.2019 інспектор поліції Галущак А.М. зупинив автомобіль марки Nubira, номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням позивача ОСОБА_1 , повідомивши про порушення ним п. 14.6 (г) ПДР, у зв`язку з чим його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

У постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАВ № 1348005 від 20.07.2019 вказано, що ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки Nubira, номерний знак НОМЕР_1 , о 22 год. 08 хв. на 520 км дороги М06 здійснив обгін у кінці підйому, чим порушив п. 14.6 (г) ПДР, тим самим вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП /а.с. 6/.

Поясненнями позивача в судовому засіданні з`ясовано, що він 20.07.2019 близько 22:00 дійсно рухався на автомобілі Nubira, номерний знак НОМЕР_2 , по атодорозі М06 та був зупинений працівниками поліції. Однак вказав, що обгону в кінці підйому не здійснював, оскільки на вказаній ділянці дороги відсутні будь-які дорожні знаки, які позначають підйом або забороняють здійснення обгону.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України "Про дорожній рух встановлюють Правила дорожнього руху України (далі ПДР України), затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 (із змінами та доповненнями).

Згідно зі ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 1.9 ПДР України передбачено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення.

Так, відповідно до п. 14.6 ПДР України обгін заборонено: а) на перехресті; б) на залізничних переїздах і ближче ніж за 100 м перед ними; в) ближче ніж за 50 м перед пішохідним переходом у населеному пункті і 100 м - поза населеним пунктом; г) у кінці підйому, на мостах, естакадах, шляхопроводах, крутих поворотах та інших ділянках доріг з обмеженою оглядовістю чи в умовах недостатньої видимості; ґ) транспортного засобу, який здійснює обгін або об`їзд; д) у тунелях; е) на дорогах, що мають дві і більше смуги для руху в одному напрямку; є) колони транспортних засобів, позаду якої рухається транспортний засіб з увімкненим проблисковим маячком (крім оранжевого).

Також ПДР України визначено, що обгін це випередження одного або кількох транспортних засобів, пов`язане з виїздом на смугу зустрічного руху.

В пункті 14.6 ПДР передбачені місця та обставини, при яких обгін заборонено. Так, пунктом "г" заборонено здійснення обгону у кінці підйому, на мостах, естакадах, шляхопроводах, крутих поворотах та інших ділянках доріг з обмеженою оглядовістю чи в умовах недостатньої видимості.

В той же час ПДР містять виключення, при якому допускається здійснення обгону за відсутності обставин, коли такий здійснювати заборонено, зокрема, як виняток, за умови забезпечення безпеки дорожнього руху дозволяється перетинати лінію 1.1 (вузька суцільна лінія) для об`їзду нерухомої перешкоди, розміри якої не дають змоги здійснити її безпечний об`їзд, не перетинаючи цю лінію, а також обгону поодиноких транспортних засобів, що рухаються із швидкістю менше 30 км/год.

Відповідно до Дорожньої розмітки дорожнього руху України розмітка 1.1 (вузька суцільна лінія) поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах; позначає межі ділянок проїзної частини, на які в`їзд заборонено; позначає межі місць для стоянки транспортних засобів, майданчиків для паркування і край проїзної частини доріг, не віднесених за умовами руху до автомагістралей (лінію перетинати забороняється). Якщо цією лінією позначено місце стоянки або край проїзної частини, суміжний з узбіччям, то лінію перетинати дозволяється. Як виняток, за умови забезпечення безпеки дорожнього руху, дозволяється перетинати дану лінію для об`їзду нерухомої перешкоди, розміри якої не дають змоги здійснити її безпечний об`їзд, не перетинаючи цю лінію, а також обгону поодиноких транспортних засобів, що рухаються із швидкістю менше 30 км/год.); лінія 1.6 (лінія наближення - переривчаста лінія, в якій довжина штрихів утричі перевищує проміжки між ними) попереджає про наближення до розмітки 1.1 або 1.11, яка поділяє транспортні потоки протилежних або попутних напрямків (лінію перетинати дозволяється з будь-якого боку); розмітка 1.7 (переривчаста лінія з короткими штрихами і рівними їм проміжками) позначає смуги руху в межах перехрестя (лінію перетинати дозволяється з будь-якого боку).

Відповідно до приписів ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В судовому засідання досліджено відеозапис з портативного відеореєстратора працівника управління, наданий відповідачем, в якому зафіксовано той факт, що позивач 20.07.2019 о 22.08 дійсно був зупинений працівниками поліції та такими було повідомлено причину зупинки, а саме обгін у недозволено місці - у кінці підйому, що є порушенням п. 14.6 (г) ПДР України. Також з даного відеозапису чітко вбачається, що зупинка транспортного засобу позивача здійснена у межах дії дорожньої розмітки «вузька суцільна лінія», якою позначаються, зокрема, ділянки дороги у кінці підйому.

Будь - яких доказів того, що позивач здійснив обгін, перетнувши дану лінію, для об`їзду нерухомої перешкоди, розміри якої не дають змоги здійснити її безпечний об`їзд, або ж обгону поодиноких транспортних засобів, що рухаються із швидкістю менше 30 км/год., позивачем у судовому засіданні не наведено.

Таким чином, пояснення позивача ОСОБА_1 стосовно того, що він не здійснював обгін у кінці підйому, оскільки на вказаній ділянці дороги ніяких попереджувальних або заборонних знаків немає, є надуманими та суперечать іншим доказам по справі, зокрема, відеозапису, наданому відповідачем.

Відповідно до вимог ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Виходячи із закріпленого в ч. 4 ст. 129 Конституції України принципу змагальності і рівності сторін у судочинстві обов`язок доказування законності застосування адміністративного стягнення при розгляді скарги громадянина в суді покладається на орган (посадову особу), яким винесено оскаржувану постанову.

Аналізуючи вищенаведені законодавчі норми, суд приходить до висновку, що відповідачем надано достатньо доказів, які підтверджують факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП. При цьому судом при розгляді даної справи не встановлено порушень, допущених інспектором поліції Галущаком А.М., при винесенні постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, які б свідчили про незаконність винесеного рішення.

Зазначені позивачем зауваження щодо деяких незначних порушень процесуального законодавства під час складання постанови про адміністративне правопорушення, зокрема, незазначення у такій відомостей про технічний засіб, жодним чином суттєво не вплинуло на правильність дій працівників поліції, при цьому не було допущено істотного порушення прав та свобод людини, що могло б потягнути за собою недопустимість покладених в основу судового рішення доказів.

Таким чином, оцінивши в сукупності досліджені по справі докази, суд приходить до переконання, що вина ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення повністю доведена.

Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства від 29.06.2007 постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

З огляду на встановлені в судовому засіданні обставини та визначені відповідно до них правовідносини суд дійшов висновку, що в задоволенні позову слід відмовити у зв`язку з його необгрунтованістю та безпідставністю, оскільки факт вчинення позивачем правопорушення підтверджується відеозаписом, що відповідно до ст. 251 КУпАП є належним доказом, та жодним іншим доказом не спростовується. А відтак оскаржувана постанова в справі про адміністративне правопорушення від 20.07.2019 є законною і підстав для її скасування немає.

Керуючись ст.ст. 9, 77, 242-246, 255, 286, 295 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора батальйону № 2 роти № 4 Управління патрульної поліції у Львівській області Галущака Андрія Михайловича, Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 20.12.2019.

Суддя Л.В.Гула