Справа № 553/1015/19
Суддя: Донець Л.О.
Дата ухвалення: 2019-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

24 грудня 2019 р.Справа № 553/1015/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Судді-доповідача: Донець Л.О.,

Суддів: Бенедик А.П. , Гуцала М.І. ,

розглянувши в порядку письмового провадження клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Ленінського районного суду м. Полтава від 06.09.2019 року по справі № 553/1015/19

за позовом ОСОБА_1

до Поліцейського роти №3 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області Гаврися Віктора Васильовича, Департаменту патрульної поліції Міністерства внутрішніх справ

про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Ленінського районного суду м. Полтава від 06.09.2019 року відмовлено в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Поліцейського роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області Гаврися Віктора Васильовича, Департаменту патрульної поліції Міністерства внутрішніх справ про визнання протиправною та скасування постанови.

На зазначене рішення суду ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 06.12.2019 витребувано з Ленінського районного суду м. Полтава справу №553/1015/19 за позовом ОСОБА_1 до Поліцейського роти №3 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області Гаврися Віктора Васильовича про визнання протиправною та скасування постанови.

20.12.2019 до Другого апеляційного адміністративного суду надійшла справа № 553/1015/19.

Скаржником пропущено строк на апеляційне оскарження, встановлений ст. 286 Кодексу адміністративного судочинства України.

Водночас з апеляційною скаргою скаржником заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Згідно положень ч. 3 ст. 121 КАС України, розгляд клопотання проведено в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи заяви та матеріали справи, колегія суддів вважає, що клопотання задоволенню не підлягає з таких підстав.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності урегульовані статтею 286 КАС України.

Відповідно до ч.4 ст. 286 КАС України, апеляційні скарги на судові рішення, у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.

Строки подання апеляційних скарг у цій категорії справ визначені статтею 286 КАС України, норми якої є спеціальними по відношенню до норм статті 295 КАС України. Тобто, строк подання апеляційної скарги в цій категорії адміністративних справ становить десять днів із дня проголошення оскаржуваного рішення, а не з часу отримання копії рішення суду.

Вказана позиція узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, яка викладена у постанові від 15 березня 2019 року по справі №725/1525/18, від 19 березня 2019 року по справі №342/426/18.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржуване рішення проголошено 06.09.2019 (повний текст судового рішення виготовлено 10.09.2019).

Копію оскаржуваного рішення скаржником отримано 31.10.2019 (а.с 55). Із апеляційною скаргою позивач звернувся 29.11.2019 за допомогою поштового зв`язку, що підтверджується штампелем на поштовому конверті.

Тобто, скаржником пропущено встановлений ст. 286 КАС України строк звернення із апеляційною скаргою.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Згідно з частиною першою статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В обґрунтування підстав пропуску строку скаржник вказує, що не отримав примірник повного тексту судового рішення по справі № 553/1015/19, тому 10.10.2019 направив до Ленінського районного суду м. Полтава заяву про видачу копії рішення по даній справі. Заява отримана судом 16.10.2019, а рішення по справі №553/1015/19 видане через канцелярію суду 31.10.2019.

Колегія суддів зазначає, що поважними причинами пропуску строку на подання апеляційної скарги можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки (ч. 2 ст. 44 КАС України).

Посилання скаржника на положення статті 295 КАС України є помилковими, оскільки вказана стаття Кодексу є загальною та не застосовується до справ, щодо яких КАС України встановлює спеціальні особливості розгляду.

Інших доказів, які б підтверджували відсутність у скаржника об`єктивної можливості звернутись із апеляційною скаргою у межах визначеного статтею 286 КАС України строку матеріали справи не містять та скаржником не надано.

Встановлення процесуальних строків законом та судом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених КАС України, певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Відповідно ч. 2 ст. 6 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі Устименко проти України від 06.10.2015 року Європейський суд з прав людини наголосив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою потворного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

Також, Європейський Суд з прав людини визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі "Олександр Шевченко проти України" (974_256) (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява N8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та "Трух проти України" (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява N50966/99, від 14 жовтня 2003 року).

Своєю чергою, безпідставний перегляд судового рішення, що набрало законної сили, матиме наслідком порушення одного з фундаментальних аспектів верховенства права - принципу юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду.

Вказана позиція узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, яка викладена у постанові від 01.11.2019 року по справі №529/910/16-а.

Отже, беручи до уваги вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що у даному випадку зазначені скаржником причини пропуску строку оскарження не виправдовують втручання у принцип остаточності рішення.

Згідно ч. 1 ст. 45 КАС України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про відсутність встановлених законом підстав для поновлення процесуального строку для подання апеляційної скарги, а тому, надане клопотання задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 121, 286, 295, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Ленінського районного суду м. Полтава від 06.09.2019 року по справі № 553/1015/19 - відмовити.

Визнати неповажними вказані у клопотанні причини пропуску строку звернення із апеляційною скаргою на рішення рішення Ленінського районного суду м. Полтава від 06.09.2019 року по справі № 553/1015/19.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач (підпис)Донець Л.О.
Судді(підпис) (підпис)Бенедик А.П. Гуцал М.І.