Справа № 560/2209/19
Суддя: Матохнюк Д.Б.
Дата ухвалення: 2019-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/2209/19

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Тарновецький І.І.

Суддя-доповідач - Матохнюк Д.Б.

18 грудня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Матохнюка Д.Б.

суддів: Боровицького О. А. Шидловського В.Б. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Ткач В.В.,

представника позивача: Орел Л.В.,

представників відповідача: Зозулі В.П., Величко О.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 25 вересня 2019 року (повний текст якого складено в м. Хмельницький 30 вересня 2019 року) у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Козяр Транс" до Головного управління ДФС у Хмельницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В :

у липні 2019 року товариство з обмеженою відповідальністю «Козяр Транс» (ТОВ «Козяр Транс») звернулось в суд з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Хмельницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 18.04.2019 року №0000010/14-10, №0000011/14-10.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 25 вересня 2019 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з судовим рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

У судовому засіданні представники відповідача апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити.

Представник позивача про задоволення апеляційної скарги заперечила, посилаючись на її необгрунтованість та безпідставність.

Заслухавши, суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги наявними в матеріалах справи письмовими доказами, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 15.09.2017 року між "JUBO - TRANS SPOLKA JAWNA JERZY HALCZUK, BOGDAN HALCZUK" (Продавець) та ТОВ "Козяр Транс" (Покупець) укладено договір про закупівлі транспортних засобів №15/09/17, за умовами якого Продавець зобов`язується продати, а Покупець купити на умовах поставки Інкотермс - EXW PL Jasien, транспортні засоби, а саме причіп марки KOGEL, тип SN, шасі НОМЕР_1 , рік випуску 2008.

Вказаний транспортний засіб був ввезений на митну територію України. Митне оформлення товару на умовах вільної торгівлі в рамках Угоди «Про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами - членами, іншої сторони», ратифікованої Законом України «Про ратифікацію Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами - членами, з іншої сторони» проведено за митною декларацією від 18.09.2017 №UА401010/2017/032976.

Товар експортовано від іноземної фірми - контрагента «РНU JUBO - TRANS SPOLKA JAWNA JERZY HALCZUK, BOGDAN HALCZUK» ( 68-320, Jasien, ul. Wesola, 1. Польща) на підставі зовнішньоекономічного договору від 15.09.2017 року №15/09/17.

Відповідно до графи 34 митної декларації країною походження імпортованого Товару зазначено - ЕU Європейський Союз. Декларування здійснено на підставі Сертифіката з перевезення товару форми ЕUR. 1 від 15.09.2017 №РL/МF/АN/0544305, виданого уповноваженим органом Республіки Польща.

Так, працівниками Головного управління ДФС у Хмельницькій області проведено документальну невиїзну перевірку стану дотримання ТОВ "Козяр-Транс" законодавства України з питань державної митної справи щодо правильності визначення бази оподаткування, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів; обґрунтованості та законності надання (отримання) пільг і звільнення від оподаткування при декларуванні товарів за митною декларацією від 18.09.2017 №UА401010/2017/032976, за результатами якої складено акт від 01.04.2019 №Н/0188/22-01-14- 10/ .

У ході проведеної перевірки встановлено порушення позивачем ст. 43 Митного кодексу України, в частині декларування країни походження товару, абзацу 1 ч. 5 ст. 280 Митного кодексу України розділу XVII Закону України від 19.09.2013 №584-VІІ «Про Митний тариф України», в частині застосування ставки ввізного мита, п.190.1 ст.190 Податкового кодексу України, в частині правильності визначення бази оподаткування податком на додану вартість.

На підставі акту перевірки ГУ ДФС у Хмельницькій області 18.04.2019 року прийняті податкові повідомлення-рішення №00000010/14-10, №00000011/14-10 якими позивачу визначено грошові зобов`язання зі сплати митних платежів та штрафних (фінансових) санкцій на загальну суму 11882,24 грн. (у т. ч. ввізне мито - 9901,86 грн., ПДВ - 1980,38 грн.).

Не погоджуючись з такими рішеннями позивач оскаржив їх до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, виходив з того, що відповідач при прийнятті оскаржених рішень діяв не на підставі, не в межах та не у спосіб, що передбаченні Конституцією та законами України.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Так, згідно зі ст. 36 Митного кодексу України (МК України) країна походження товару визначається з метою оподаткування товарів, що переміщуються через митний кордон України, застосування до них заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, заборон та/або обмежень щодо переміщення через митний кордон України, а також забезпечення обліку цих товарів у статистиці зовнішньої торгівлі. Країною походження товару вважається країна, в якій товар був повністю вироблений або підданий достатній переробці відповідно до критеріїв, встановлених цим Кодексом. Під країною походження товару можуть розумітися група країн, митні союзи країн, регіон чи частина країни, якщо є необхідність їх виділення з метою визначення походження товару. Для цілей визначення країни походження товару не враховується походження енергії, машин та інструментів, що використовуються для його виробництва або переробки. Приладдя, запасні частини та інструменти, використовувані в машинах, пристроях, агрегатах або транспортних засобах, вважаються такими, що походять з тієї самої країни, що і ці машини, пристрої, агрегати або транспортні засоби, за умови їх ввезення та продажу разом із зазначеними машинами, пристроями, агрегатами або транспортними засобами і відповідності їх комплектації та кількості звичайно використовуваним приладдю, запасним частинам та інструментам. Положення цього Кодексу застосовуються для визначення походження товарів, на які при ввезенні їх на митну територію України поширюється режим найбільшого сприяння (непреференційне походження), з метою застосування до таких товарів передбачених законом заходів тарифного та нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до ч.ч. 1 -3 ст. 43 МК України документами, що підтверджують країну походження товару, є сертифікат про походження товару, засвідчена декларація про походження товару, декларація про походження товару, сертифікат про регіональне найменування товару. Країна походження товару заявляється (декларується) органу доходів і зборів шляхом подання оригіналів документів про походження товару. Сертифікат про походження товару - це документ, який однозначно свідчить про країну походження товару і виданий компетентним органом даної країни або країни вивезення, якщо у країні вивезення сертифікат видається на підставі сертифіката, виданого компетентним органом у країні походження товару.

Тобто, вказаними нормами, встановлено перелік документів, які можуть підтвердити країну походження товару, одним із яких є сертифікат про походження товару.

Відповідно до ч. 8 ст. 43 МК України у разі якщо в документах про походження товару є розбіжності у відомостях про країну походження товару або органом доходів і зборів встановлено інші відомості про країну походження товару, ніж ті, що зазначені у документах, декларант або уповноважена ним особа має право надати органу доходів і зборів для підтвердження відомостей про заявлену країну походження товару додаткові відомості.

Частиною 9 ст. 43 МК України передбачено, що додатковими відомостями про країну походження товару є відомості, що містяться в товарних накладних, пакувальних листах, відвантажувальних специфікаціях, сертифікатах (відповідності, якості, фітосанітарних, ветеринарних тощо), митній декларації країни експорту, паспортах, технічній документації, висновках-експертизах відповідних органів, інших матеріалах, що можуть бути використані для підтвердження країни походження товару.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 44 МК України для підтвердження країни походження товару орган доходів і зборів у передбачених законом випадках має право вимагати та отримувати документи про походження такого товару. У разі ввезення товару на митну територію України документ, що підтверджує країну походження товару, обов`язково подається у разі, якщо це необхідно для застосування митно-тарифних заходів регулювання зовнішньоекономічної діяльності, кількісних обмежень (квот), інших заходів економічного або торговельного характеру, що здійснюються в односторонньому порядку або відповідно до двосторонніх чи багатосторонніх міжнародних договорів, укладених відповідно до закону, або заходів, що здійснюються відповідно до закону для забезпечення здоров`я населення чи суспільного порядку, а також у разі, якщо в органу доходів і зборів є підстави для підозри в тому, що товар походить з країни, товари якої заборонені до переміщення через митний кордон України згідно із законодавством України.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 44 МК України у разі ввезення товару на митну територію України, сертифікат про походження товару подається обов`язково на товари, до яких застосовуються преференційні ставки ввізного мита, встановлені Митним тарифом України.

Частиною 3 ст. 48 МК України визначено, що у разі неможливості достовірно встановити країну походження товарів, щодо яких застосовуються особливі види мита (антидемпінгове, компенсаційне, спеціальне або додатковий імпортний збір), такі товари випускаються у вільний обіг на митній території України за умови сплати особливих видів мита.

Згідно із ч.1 ст.50 МК України відомості про митну вартість товарів використовуються для нарахування митних платежів; застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України; ведення митної статистики; розрахунку податкового зобов`язання, визначеного за результатами документальної перевірки.

Відповідно до ч.1 ст. 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою (ч.1 ст.52 МК України).

Орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право, зокрема, проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; звертатися до органів доходів і зборів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості (п.4, п.5 ч.5 ст.54 МК України).

Частиною 1 ст. 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії.

Згідно з ч. 1 ст. 45 МК України у разі виникнення сумнівів з приводу дійсності документів про походження товару чи достовірності відомостей, що в них містяться, включаючи відомості про країну походження товару, орган доходів і зборів може звернутися до компетентного органу, що видав документ, або до компетентних організацій країни, зазначеної як країна походження товару, із запитом про проведення перевірки цих документів про походження товару чи надання додаткових відомостей.

Так, умови торгівлі між Україною та Європейським Союзом регламентуються положеннями розділу IV «Торгівля і питання, пов`язані з торгівлею» Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони від 27 червня 2014 року (Угода про асоціацію).

Статтею 26 ч. 1 глави 1 розділу IV Угоди про асоціацію визначено, що положення цієї Глави застосовуються до торгівлі товарами, що походять з територій Сторін. Для цілей цієї Глави «походження» означає, що товар підпадає під правила походження, викладені в Протоколі I «Щодо визначення концепції «походження товарів» і методів адміністративного співробітництва» (далі - Протокол І, до цієї Угоди).

Згідно з ч. 1 ст. 2 розділу 2 Протоколу І з метою впровадження цієї Угоди наступні товари мають вважатися як такі, що походять з Європейського Союзу:

-товари, цілком вироблені в Європейському Союзі, як це визначається у ст. 5 цього Протоколу;

- товари, отримані в Європейському Союзі з матеріалів, які не були вироблені цілком у Європейському Союзі, за умови, що такі матеріали пройшли достатню обробку в ЄС відповідно до ст. 6 цього Протоколу.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 розділу 5 Протоколу І товари, що походять з Європейського Союзу, і товари, що походять з України, після ввезення до України чи Європейського Союзу відповідно підпадають під дію цієї Угоди за умови подання одного з таких документів:

-сертифікат з перевезення товару EUR.1;

- у випадках, вказаних у ст. 22(1) цього Протоколу, - декларація, що надалі іменуватиметься «декларацією інвойс», надана експортером до інвойсу, повідомлення про доставку чи будь-якого іншого комерційного документа, який описує розглядувані товари достатньо детально для того, щоб їх можна було ідентифікувати.

Згідно зі ч. 1 ст. 17 розділу 5 Протоколу І Сертифікат з перевезення товару EUR.1 має бути виданий митним органом країни експорту на письмову заяву експортера або, під відповідальність експортера, його уповноваженим представником.

Статтею 28 Протоколу І визначено, що до складу документації, зазначеної в статтях 17(3) і 22(3) цього Протоколу, використовуваної для підтвердження того, що товари, вказані в сертифікаті з перевезення товару EUR.1 або декларації інвойс можуть бути визнані такими, що походять з Європейського Союзу або України й відповідають іншим вимогам цього Протоколу, можуть входити, «interalia» (переклад - також), в тому числі:

-(a) прямі свідчення процесів, виконаних експортером чи постачальником для отримання розглядуваного майна, що містяться, наприклад, у його обліковій документації чи у міжнародній системі обліку;

- (b) документи, що підтверджують статус походження використаних матеріалів, видані чи складені в Європейському Союзі або Україні, якщо застосування таких документів відповідає чинному законодавству відповідної країни;

- (c) документи, що підтверджують обробку матеріалів у Європейському Союзі або Україні, видані чи складені в ЄС або Україні, якщо застосування таких документів відповідає чинному законодавству відповідної країни;

- (d) сертифікати з перевезення товару EUR.1 або декларації інвойс, що підтверджують статус походження використаних матеріалів, видані чи складені в Європейському Союзі або Україні згідно з цим Протоколом;

- (e) належні свідчення про обробку, виконану з межами Європейського Союзу або України згідно з положеннями статті 12 даного Протоколу, які підтверджують, що вимоги цієї статті були виконані.

Тобто, у разі визнання товарів, такими, що проходять з Європейського Союзу або України на них розповсюджується Угода про асоціацію та, відповідно, зменшується або скасовується ввізне мито, тобто застосовуються преференції.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, позивач на підставі договору №15/09/17 від 15.09.2017, укладеного між ТОВ "Козяр Транс" (Україна) та "JUBO - TRANS SPOLKA JAWNA JERZY HALCZUK, BOGDAN HALCZUK" (Польща) придбав у фірми "JUBO - TRANS SPOLKA JAWNA JERZY HALCZUK, BOGDAN HALCZUK" причіп марки KOGEL, тип SN , шасі НОМЕР_1 , рік випуску 2008, який був ввезений на митну територію України, що підтверджується митною декларацією від 18.09.2017 №UА401010/2017/032976; рахунком-фактурою від 15.09.2017; сертифікатом про походження товару EUR.1 від 15.09.2017 №PL/MF/AN/0544305.

Із змісту листа уповноважених органів Республіки Польща від 29.11.2018 №0801-ІОС.4331.18.2018.BRS про результати перевірки сертифіката EUR.1 від 15.09.2017 № PL/MF/AN/0544305 встановлено, що експортер не надав документів, які підтверджують преференційне походження товару, зазначене у сертифікаті на перевезення товару № PL/MF/AN/0544305.

Тобто, митний орган Республіки Польща підтвердив факт непроведення перевірки наданого сертифікату EUR.1 від 15.09.2017 № PL/MF/AN/0544305 про походження товару, а не про встановлення чи не встановлення достовірності самого сертифікату.

Так, із свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 19.06.2012 НОМЕР_3 , виданого компетентною установою Республіки Польща, встановлено, що причіп марки KOGEL, тип SN, шасі НОМЕР_1 , рік випуску 2008 був зареєстрований органом реєстрації транспортних засобів Республіки Польща, та знятий з реєстрації в Республіці Польща.

Також, із копії митної декларації країни відправлення від 15.09.2017 №17 PL411010E0112350, встановлено, що відправником/експортером товару є фірма "PHU JUBO - TRANS SPOLKA JAWNA JERZY HALCZUK, BOGDAN HALCZUK" (Польща). В графі 15 декларації «Версія/Код країни відправлення» зазначено PL, що згідно міжнародної двохлітерної системи Міжнародної організації по Стандартизації ( ISO) відповідає Республіці Польща.

При цьому, виробником товару вказаного в митній декларації №UA401010/2017/032976 від 18.09.2017 - причепу марки KOGEL, тип SN, шасі НОМЕР_1 , рік випуску 2008, є німецький виробник напівпричепів та причепів - фірма KOGEL, виробництво яких здійснюється в Німеччині.

Так, на підтвердження країни походження товару позивачем надано митну декларацію країни відправлення від 15.09.2017 №17 PL411010E0112350, зовнішньоекономічний договір від 15.09.2017 № 15/09/17, висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією - звіт про визначення вартості транспортного засобу, що ввозиться на митну територію України від 18.09.2017 № 998/16, калькуляція транспортних перевезень від 18.09.2017 б/н; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 19.06.2012 № НОМЕР_3; міжнародну автомобільну накладну (СЬК) від 15.09.2017 № 104823; рахунок - фактура (інвойс) від 15.09.2017 № 581/MAG/09/2017, сертифікат про походження товару EUR.1 від 15.09.2017 № PL/MF/AN/0544305.

При цьому, позивачем сплачено в повному об`ємі всі обов`язкові митні платежі, подані всі необхідні документи для митного оформлення ввезеного товару, а сам сертифікат про походження товару EUR.1 від 15.09.2017 № PL/MF/AN/0544305 є чинним та не скасованим.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що товар, митне оформлення якого здійснено за МД №UА401010/2017/032976 від 18.09.2017 на підставі сертифікату EUR.1 від 15.09.2017 № PL/MF/AN/0544305 є таким, що походить з ЄС та має преференційне походження ЄС для надання режиму вільної торгівлі в рамках Угоди, а тому позивачу правомірно надані (отримані) пільги, з дотриманням вимог Протоколу 1 Угоди, відтак оскаржуванні податкові повідомлення-рішення є протиправними та підлягають скасуванню.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги спростовуються встановленими у справі обставинами.

Колегія суддів звертає увагу, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду -без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення дотримано норми матеріального і процесуального права, а тому відсутні підстави для задоволення вимог апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 25 вересня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 23 грудня 2019 року.

Головуючий Матохнюк Д.Б.

Судді Боровицький О. А. Шидловський В.Б.