Справа № 420/3736/19
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2019-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2019 р.м.ОдесаСправа № 420/3736/19
Головуючий в 1 інстанції: Тарасишина О.М.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

доповідача, судді - Димерлія О.О.

суддів - Коваль М.П., Єщенка О.В.Ю

за участю секретаря - Пономарьової Н.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Авангардівської селищної ради Овідіопольського району Одеської області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Авангардівської селищної ради Овідіопольського району Одеської області про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

У червні 2019 року ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 ) звернулась до суду з позовом до Авангардівської селищної ради Овідіопольського району Одеської області в якому просила:

- визнати незаконним та скасувати рішення Авангардівської селищної ради Овідіопольського району Одеської області № 989-VII від 07.05.2019 року «Про розгляд заяви гр. ОСОБА_1 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою»;

- зобов`язати Авангардівську селищну раду Овідіопольського району Одеської області надати ОСОБА_1 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо безоплатного відведення у власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку орієнтовною площею 0,10 га згідно її заяви від 17.04.2019 р.

В обґрунтування позову зазначалось, що 06.05.2015р. ОСОБА_1 подала до Авангардівської селищної ради Овідіопольського району Одеської області заяву про передачу їй безоплатно у власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Однак, рішенням Авангардівської селищної ради Овідіопольського району Одеської області № 1336-У від 18.06.2015 р. відмовлено у наданні відповідного дозволу про відведення земельної ділянки. За результатами судового оскарження назване рішення було визнано протиправним та скасовано (рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 28.03.2016 р. у справі № 509/4159/15-а). Вдруге позивач звернулась із відповідною заявою до відповідача 07.07.2016р. та отримала аналогічну відмову, оформлену рішенням від 18.06.2015 р. Рішенням Авангардівської селищної ради Овідіопольського району Одеської області № 385-VI від 14.07.2016 р. ОСОБА_1 відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою у межах смт. Авангард у зв`язку з невідповідністю місць розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативних актів, генплану смт. Авангард. Враховуючи наявність двох незаконних відмов у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою, на думку позивача, ОСОБА_1 втретє звернулась до відповідача з відповідним клопотанням від 17.04.2019р. та отримала відмову, оформлену рішенням Авангардівської селищної ради Овідіопольського району Одеської області № 989-VII від 07.05.2019 р.. Позивач вказує, що зазначене рішення відповідача незаконним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки місце розташування об`єкта земельної ділянки під будівництво жилого будинку, обране останньою, відповідає генплану смт. Авангард та підтверджується документально.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2019 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано протиправним та скасувано рішення Авангардівської селищної ради Овідіопольського району Одеської області № 989-VII від 07.05.2019 року «Про розгляд заяви гр. ОСОБА_1 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою».

Зобов`язано Авангардіську селищну раду Овідіопольського району Одеської області надати позивачу дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо безоплатного відведення у власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку орієнтованою площею 0,10 га згідно заяви від 17.04.2019 року.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що підстава вказана Авангардіською селищною радою Овідіопольського району Одеської області для відмови позивачу у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою яку викладено селищною радою в оскарженому рішенні є такою, що суперечить і не ґрунтуються на нормах чинного законодавства. Крім того, окружний суд дійшов висновку про зобов`язання Авангардіською селищною радою Овідіопольського району Одеської області надати позивачу дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо безоплатного відведення у власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку орієнтованою площею 0,10 га згідно заяви від 17.04.2019 року.

Не погоджуючись з постановленим по справі судовим рішенням Авангардівською селищною радою Овідіопольського району Одеської області подано апеляційну скаргу в якій зазначено, що рішення окружного суду прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому останній просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задовольнянні позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що поза належним аналізом суду першої інстанції лишилась та обставина, що відмова у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою за рішенням № 989-VII від 07.05.2019 року надана з підстав саме невідповідності місця розташування обраної земельної ділянки - нормам Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності". Зокрема, відповідач посилається на відсутність затвердженого відповідно до вимог Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» плану зонування території смт. Авангард Овідіопольського району.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 спростовує доводи апеляційної скарги, вказуючи на законність ухваленого рішення та просить його залишити без змін.

Суд апеляційної інстанції заслухав суддю-доповідача, розглянув та обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив матеріали справи та вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Перевіряючи повноту з`ясування судом першої інстанції обставин справи та правильність застосування правових норм, апеляційний суд звертає увагу на таке.

Судом встановлено, що 17.04.2019 р. ОСОБА_1 звернулась до Авангардівської селищної ради Овідіопольського району Одеської області із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,10 га безоплатно у власність для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), зазначивши бажане місце розташування земельної ділянки (масив АДРЕСА_1 ). До вказаної заяви позивачем додано 2 копії графічного матеріалу, на якому зазначено бажане місце розташування земельної ділянки.

Рішенням Авангардівської селищної ради Овідіопольського району Одеської області № 989-VII від 07.05.2019 р. «Про розгляд заяви гр. ОСОБА_1 щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою» позивачу відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки) у зв`язку з відсутністю затвердженого відповідно до вимог Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» плану зонування території смт. Авангард Овідіопольського району, в межах якої заявником визначене бажане місце розташування земельної ділянки, і пов`язаною із цим невідповідністю місця розташування об`єкта вимогам ст.39 Земельного кодексу України, ст.ст. 4, 5, 18, 25, 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (а. с. 17).

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. а) ч. 1 ст. 12 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить розпорядження землями територіальних громад.

Приписами ч. 1 ст. 122 ЗК України встановлено, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Згідно із п. 34) ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин.

Частиною 7 ст. 118 ЗК України передбачено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Положеннями частин 1 та 2 ст.116 ЗК України встановлено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Частинами 2 та 3 ст. 123 цього кодексу визначено, що особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки. У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Отже, земельним законодавством передбачені підстави, за наявності яких заявникові може бути відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Перелік цих підстав є вичерпний.

При цьому, чинним законодавством не передбачено право суб`єкта владних повноважень відступати від положень статті 118 Земельного кодексу України.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції вказав, що позивач неодноразово зверталась до Авангардівської селищної ради Овідіопольського району із подібними заявами та отримувала відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою, проте відповідачем щоразу надавалася протиправна відмова.

Однак, поза належним аналізом окружного суду лишилась та обставина, що відмова у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою за оскарженим рішенням, надана селищною радою з підстав невідповідності місця розташування обраної земельної ділянки - нормам Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Оцінюючи спірне рішення Авангардівської селищної ради Овідіопольського району Одеської області № 989-VII від 07.05.2019 року «Про розгляд заяви гр. ОСОБА_1 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою», апеляційний суд виходить з наступного.

Так, згідно зі ст. 4 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» об`єктами містобудування на місцевому рівні є планувальна організація території населеного пункту, його частини (групи земельних ділянок) зі спільною планувальною структурою, об`ємно-просторовим рішенням, інженерно-транспортною інфраструктурою, комплексом об`єктів будівництва.

Отже, об`єктом цього Закону є всі питання, що пов`язані з плануванням території та її забудовою. Забудова ж в свою чергу передбачає будівництво із зведенням об`єктів будівництва.

Тобто, безпосередню сферу регулювання Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» потрапляють саме об`єкти будівництва.

Такими об`єктами відповідно до Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» є будинки, будівлі, споруди будь-якого призначення, їх комплекси, лінійні об`єкти інженерно-транспортної інфраструктури.

Таким чином, можна зробити висновок, що під наданням земельних ділянок для містобудівних потреб маються на увазі земельні ділянки, які планується використовувати для розміщення на них саме об`єктів будівництва.

Отже, наявність детальних планів та планів зонування є обов`язковою умовою у разі надання земельних ділянок, які будуть використовуватися для розміщення об`єктів будівництва, і в свою чергу законність та обґрунтованість вибору місця розташування земельної ділянки визначається саме з урахуванням обов`язковості дотримання вимог такої містобудівної документації, що прямо зазначено в ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України.

Необхідно також зазначити, що такі земельні ділянки належать до категорії земель житлової та громадської забудови. Згідно із ст. 38 ЗК України до цієї категорії земель належать земельні ділянки в межах населених пунктів, які використовуються для розміщення житлової забудови, громадських будівель і споруд, інших об`єктів земельного користування.

Використання таких земель здійснюється відповідно до генерального плану населеного пункту, іншої містобудівної документації, плану земельно-господарського устрою з дотриманням будівельних норм, державних стандартів і норм (ст. 39 ЗК України).

З наведеного вбачається, що вказані вище земельні ділянки, зокрема які належать до категорії земель житлової та громадської забудови, слід вважати такими, які надаються для містобудівних потреб.

Окрім цього, щодо категорії земель населеного пункту (смт. Авангард), в межах яких позивач просить надати присадибну земельну ділянку для цілей будівництва жилого будинку та господарських будівель, колегія суддів вважає за необхідне зазначити.

Статтею 19 Земельного кодексу України передбачений поділ земель України на категорії за основним цільовим призначенням.

Так, серед іншого передбачені такі категорії земель, як землі сільськогосподарського призначення, землі житлової та громадської забудови.

Віднесення земель до певної категорії обумовлює чіткі межі, цілі та режими її використання.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 ЗК України віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень.

В ході судового розгляду справи встановлено, що спір між позивачем та селищною радою з приводу отримання в цьому ж земельному масиві (вул. Ангарська, 23, смт. Авангард) присадибної земельної ділянки вже був предметом розгляду декількох справ - 509/4159/15-а та 509/396/17.

Проте, з матеріалів справи вбачається, що землі в обраному позивачем земельному масиві для отримання присадибної ділянки, тобто ділянки для забудови, не тільки є землями сільськогосподарського призначення, але й те, що селищною радою вже були надані в порядку ст. ст. 118, 122, 123 Земельного кодексу України дозволи іншим особам на розроблення проекту землеустрою для використання цих земель як земель сільськогосподарського призначення саме для сільськогосподарських потреб.

Зокрема, щодо земельних ділянок, включених в масив № 23 по вул. Ангарській, Авангардівською селищною радою Овідіопольського району ще у 2012 році, тобто задовго до звернення ОСОБА_1 , навіть з первісним клопотанням у 2015 році, були прийняті рішення №№ 598, 599, 600 про надання дозволів на складання проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність громадян із земель сільськогосподарського призначення (рілля), що перебувають у запасі Авангардівської селищної ради, для ведення особистого селянського господарства, а саме громадян ОСОБА_2 (1,62 га), ОСОБА_3 (1,62 га), ОСОБА_4 (1,62 га).

Отже, на дату звернення ОСОБА_1 з клопотанням щодо земель із обраного нею масиву, органом місцевого самоврядування вже не тільки були прийняті рішення у сфері землекористування, але й зазначені земельні ділянки є землями сільськогосподарського призначення, а не житлової забудови.

Зазначена обставина підтверджується відповідними рішеннями Авангардівською селищною радою Овідіопольського району, які долучені до матеріалів справи (а. с. 110-111, 112-113, 114-115).

При цьому, рішенням Авангардівської селищної ради Овідіопольського району від 07.05.2019 р. № 973-VII громадянам ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 затверджені проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність із земель сільськогосподарського призначення для введення особистого селянського господарства, та вказані земельні ділянки передані у власність наведених вище громадян (а. с. 116-117, 118), що унеможливлює надання присидабної земельної ділянки на яку претендує позивач.

Таким чином, на підставі усього викладеного вище, апеляційний суд приходить до висновку, що спірне рішення відповідача про відмову у наданні дозволу ОСОБА_1 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, прийнято селищною радою на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Отже, всупереч висновку суду першої інстанції у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити.

Зважаючи на викладенні обставини, апеляційний суд визнає, що суд першої інстанції порушив норми матеріального права, що виразилось в неправильному застосуванні закону, у зв`язку з чим, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з винесенням постанови про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ..

Керуючись ст.ст. 242, 308, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Авангардівської селищної ради Овідіопольського району Одеської області задовольнити.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2019 року скасувати та прийняти нову постанову суду.

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Авангардівської селищної ради Овідіопольського району Одеської області про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити повністю.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду на протязі тридцяти днів.

Повний текст постанови суду складено 26 грудня 2019 року.

Головуючий суддя Димерлій О.О.
Судді Єщенко О.В. Коваль М.П.