Справа № 280/4048/19
Суддя: Чепурнов Д.В.
Дата ухвалення: 2019-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

17 грудня 2019 року м. Дніпросправа № 280/4048/19
Суддя І інстанції Прасов О.О.

Третій апеляційний адміністративний суд
у складі колегії суддів: головуючого - судді Чепурнова Д.В. (доповідач),
суддів: Сафронової С.В., Мельника В.В.,
за участю секретаря судового засідання Царьової Н.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу Віськово-медичного клінічного центру Північного регіону (Військова частина НОМЕР_1 )

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військово-медичного клінічного центру Північного регіону (Військова частина НОМЕР_1 ) про визнання дій протиправними та зобов`язаня вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаним позовом, згідно з яким, з урахуванням уточнених позовних вимог, просила:

- визнати протиправною бездіяльність Віськово-медичного клінічного центру Північного регіону (Військова частина НОМЕР_1 ) щодо не нарахування та не виплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 07.09.2015 року по 30.10.2016 року;

- зобов`язати Віськово-медичний клінічний центр Північного регіону (Військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 07.09.2015 року по 30.10.2016 року.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2019 року позов задоволено у повному обсязі.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції Військово-медичний клінічний центр Північного регіону (Військова частина НОМЕР_1 ) подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що основою підставою та умовою проведення індексації грошового забезпечення, є його збільшення, що не відбувалося протягом 2015-2016 років. Вказує на те, що позивачем не наведено жодних розрахунків сум індексації яку, на його думку, повинен виплатити відповідач. При цьому, Порядок проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою КМУ від 17.07.2003 №1078 не передбачає механізм виплати сум індексації у поточному році за минули періоди.

В судове засідання апеляційної інстанції сторони не з`явились, про час та місце слухання справи повідомлялися належним чином, а тому відповідно до ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: місцезнаходженням Військово-медичного клінічного центру Північного регіону (Військова частина НОМЕР_1 ) як юридичної особи є 61058, Харківська область, м.Харків, вул.Культурна, буд.5; ; відокремленим підрозділом Військово-медичного клінічного центру Північного регіону (Військова частина НОМЕР_1 ) є Військовий мобільний госпіталь (Військова частина НОМЕР_2 ) (код ЄДРПОУ ВП 24983088; місцезнаходження ВП 61058, Харківська область, м.Харків, Дзержинський район, вул.Культури, буд.5) (а.с.18-20).

ОСОБА_2 проходила військову службу у Військовій частині польова пошта НОМЕР_3 (підпорядковується ВЧ НОМЕР_1 ) з 07 вересня 2015 року по 24 жовтня 2016 року.

Згідно з Довідкою про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України від 30.10.2016 за №1347 позивач у період з 15.10.2015 по 30.10.2016 брала участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районах проведення антитерористичної операції Донецької та Луганської областей.

У червні 2019 року позивач звернулась до Військової частини НОМЕР_2 пп НОМЕР_3 із заявою в якій просила нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 07.09.2015 року по 24.10.2016 року обраховану на підставі Закону України «Про індексацію грошових доходів» та Порядку проведення індексації грошових доходів населення. (а.с.12)

Листом від 09 липня 2019 року №1040 позивача повідомлено, що документація за вказаний період передана до архіву Віськово-медичного клінічного центру Північного регіону (Військова частина НОМЕР_1 ).(а.с.13)

У липні 2019 року позивач звернулась із аналогічною заявою до Віськово-медичного клінічного центру Північного регіону (Військова частина НОМЕР_1 ). (а.с.14)

Листом від 06.08.2019 року №1914 відповідач повідомив позивача про те, що індексація грошового забезпечення не нараховувалась і не виплачувалась, у зв`язку з відсутністю у Міністерства оборони України в 2014 лютому 2018 року фінансових ресурсів на виплату індексації грошового забезпечення. (а.с.15)

Не погодившись з такими діями, позивач звернулась з позовом до суду.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при винесенні оскарженого рішення, виходить з наступного.

Спеціальним законом, який здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби, порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців є Закон України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20 грудня 1991 року №2011-XII (далі - Закон № 2011-XII).

Так, згідно з приписами ч.1-4 статті 9 вказаного Закону держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Абзацом 2 ч.3 наведеної норми передбачено, що грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Законом України від 03.07.1991 № 1282-ХІІ "Про індексацію грошових доходів населення" (далі по тексту - Закон № 1282) визначено правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України.

Приписами ст. 2 Закону № 1282 передбачено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Відповідно до ст. 4 і 6 Закону № 1282 індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Статтею 5 цього Закону визначено, що підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України. Проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік.

Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення, визначені Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 (далі по тексту - Порядок № 1078).

Згідно з п. 1-1 Порядку № 1078 підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін.

Отже, на підприємства, установи, організації, незалежно від форм власності, покладається обов`язок проводити індексацію заробітної плати (грошового забезпечення) у разі перевищення величини індексу споживчих цін встановленого порогу індексації. При цьому, базовим місяцем при обчисленні індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації слід вважати підвищення грошового забезпечення за рахунок зростання його складових, які не мають разового характеру, а тому посилання відповідача на збільшення грошового забезпечення за рахунок преміювання не заслуговують на увагу.

Відповідно до п. 6 Порядку № 1078 виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких провадяться відповідні грошові виплати населенню, а саме: підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету.

Отже, індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. Підприємства, установи та організації підвищують розміри оплати праці працівникам у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету.

Таким чином, індексація грошового забезпечення є однією з основних державних гарантій щодо оплати праці та відповідно до вимог діючих нормативно-правових актів, є обов`язковою для всіх юридичних осіб-роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією).

При цьому суд вважає за необхідне зазначити, що нормами Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" та Порядку № 1078 визначено джерело коштів на проведення індексації. Пунктом 6 Порядку № 1078 безпосередньо не скасовано виплату індексації заробітної плати (грошового забезпечення) та не пов`язано індексацію з надходженням коштів до власника підприємства, установи, організації. В Законі йдеться про фінансові ресурси бюджетів всіх рівнів.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач нарахування та виплату позивачу індексації грошового забезпечення за період з 07 вересня 2015 року по 30 жовтня 2016 року не здійснював, що є порушенням вимог Закону № 1282-ХІІ та Порядку № 1078.

Посилання ж відповідача на відсутність коштів для виплати індексації колегія суддів вважає необґрунтованим, оскільки відсутність на рахунках відповідача коштів для виплати індексації грошового забезпечення не є належним доказом неможливості здійснення вказаних виплат (доказом наявності поважних причин непроведення розрахунку). Відповідачем не надано суду жодних належних та допустимих доказів того, що у бюджеті відповідного рівня, з якого фінансується військова частина, кошти на індексацію грошового забезпечення відсутні.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що у справі "Кечко проти України" Європейський суд з прав людини встановив, що мало місце порушення статті 1 Протоколу № 1 Конвенції, про захист прав людини і основоположних свобод, зауважив, що в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах доки відповідні положення є чинними (п.23 Рішення).

Натомість, посилання відповідача роз`яснення Міністерства соціальної політики України, викладені у листах від 16.04.2015 року №10685/0/14-15/10, від 09.06.2016 року №252/10/136-16, від 08.08.2017 року №13700/з, від 08.08.2017 №78/0/66-17, які носять виключно інформативний характер, не свідчить про внесення відповідних змін у законодавство щодо обмеження прав військовослужбовців на індексацію їх грошового забезпечення.

При цьому, колегія суддів зауважує, що реалізація особою права, яке пов`язане з отриманням коштів і базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не залежить від бюджетних асигнувань, а їх відсутність не може бути підставою для порушення прав громадян.

Судова колегія зазначає, що у зв`язку з тим, що органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань, Європейський суд з прав людини не прийняв аргумент Уряду України щодо бюджетних асигнувань.

Разом з цим, відповідно до ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути, позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що індексація заробітної плати (грошового забезпечення) є одним із способів забезпечення державних соціальних стандартів і нормативів, а тому держава не може односторонньо відмовитись від взятих на себе зобов`язань, шляхом не виділення на дані цілі бюджетних асигнувань, без внесення відповідних змін до чинного законодавства щодо зміни соціальних стандартів і нормативів.

При цьому, як було встановлено судом на підставі наявних у справі доказів, нарахування та виплати індексації грошового забезпечення в період з 07 вересня 2015 року по 24 жовтня 2016 року позивачу відповідачем не здійснювалось саме у зв`язку з відсутністю бюджетних асигнувань, що відповідно до вказаних вимог законодавства та міжнародних стандартів є неприпустимим.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог за вказаний період.

На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції під час розгляду цієї справи об`єктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку і ухвалив законне, обґрунтоване рішення без порушень норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому постанову суду першої інстанції у цій справі необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись: пунктом 1 частини 1 статті 315, статтями 316, 321,322 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Віськово-медичного клінічного центру Північного регіону (Військова частина НОМЕР_1 ) залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня набрання законної сили, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий - суддя Д.В. Чепурнов

суддя С.В. Сафронова

суддя В.В. Мельник