Справа № 1.380.2019.003005
Суддя: Попко Ярослав Степанович
Дата ухвалення: 2019-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2019 року№ 857/11116/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Попка Я.С.

суддів Носа С.П., Сеника Р.П.

за участю секретаря судового засідання Кітраль Х.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційні скарги Трускавецької міської ради, ОСОБА_1 рішення Львівського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2019 року, ухвалене суддею Сподарик Н.І., 14:49:34 год, м. Львів, дата складання повного тексту рішення 4 жовтня 2019 року, у справі за позовом ОСОБА_2 до Трускавецької міської ради, відділу державного архітектурно-будівельного контролю Трускавецької міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

18.06.2019 позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Трускавецької міської ради, відділу державного архітектурно-будівельного контролю Трускавецької міської ради, в якому просить:

визнати незаконними дії відділу державного архітектурно-будівельного контролю Трускавецької міської ради щодо надання відмови у видачі дозволу на виконання будівельних робіт від 13.06.2019 № ЛВ 63 ОСОБА_2 з будівництва багатоквартирного житлового будинку з нежитловими приміщеннями по АДРЕСА_1 ;

визнати протиправним та скасувати рішення державного архітектурно-будівельного контролю Трускавецької міської ради, про відмову у видачі дозволу на виконання будівельних робіт від 13.06.2019 № ЛВ 63;

зобов`язати відділ державного архітектурно-будівельного контролю Трускавецької міської ради видати ОСОБА_2 дозвіл на виконання будівельних робіт будівництва багатоквартирного житлового будинку з нежитловими приміщеннями по АДРЕСА_1 ;

зобов`язати відділ державного архітектурно-будівельного контролю Трускавецької міської ради занести дані до Єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів стосовно видачі дозволу на виконання будівельних робіт щодо об`єкта будівництва: будівництва багатоквартирного житлового будинку з нежитловими приміщеннями по АДРЕСА_2 Грушевського, 2, м. Трускавець, Львівської області.

29.08.2019 Львівський окружний адміністративний суд ухвалив залучити до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 .

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2019 рокупозов задоволено частково. Визнано протиправними дії відділу державного архітектурно-будівельного контролю Трускавецької міської ради, щодо надання відмови у видачі дозволу на виконання будівельних робіт від 13.06.2019 № ЛВ 63 ОСОБА_2 з будівництва багатоквартирного житлового будинку з нежитловими приміщеннями по АДРЕСА_1 . Визнано протиправним та скасовано рішення державного архітектурно-будівельного контролю Трускавецької міської ради про відмову у видачі дозволу на виконання будівельних робіт від 13.06.2019 року № ЛВ 63. Зобов`язано відділ державного архітектурно-будівельного контролю Трускавецької міської ради видати ОСОБА_2 дозвіл на виконання будівельних робіт будівництва багатоквартирного житлового будинку з нежитловими приміщеннями по АДРЕСА_1 . В задоволені решти позовних вимог відмовлено повністю.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що проектна документація була розроблена заздалегідь до подачі заяви про видачу дозволу на початок виконання будівельних робіт, отже розробнику проектної документації немає визначеного законом обов`язку при розробці робочого проекту та іншої документації встановлювати відстані від неіснуючих будівель та споруд, відстань від яких не є встановлена містобудівними умовами та обмеженнями, що були видані ще від 29 грудня 2018 року. Окрім того, на генеральному плані міста також такого об`єкта, як господарське приміщення «Г» за адресою АДРЕСА_3 . Трускавець, вул. Грушевського 4 не позначено та змін до детального плану щодо даної господарської будівлі внесено не було.

Також, суд першої інстанції зазначив, що п.7.43 ДБН 360-92 «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень», встановлено, що зберігання легкових автомобілів у містах (населених пунктах) слід передбачати відповідно до функціонального зонування їх територій. У житлових районах повинне бути забезпечене постійне зберігання усіх автомобілів (100%), які належать жителям цих районів, тимчасове зберігання автомобілів відвідувачів. Кількість місць постійного зберігання легкових автомобілів у житлових районах визначається, виходячи із кількості населення даного району на розрахунковий термін і розрахункового рівня автомобілізації, а тимчасового зберігання, - виходячи з умов забезпечення цими місцями як мінімум 10% розрахункового парку автомобілів, які належать жителям даного району.Згідно Змін №4, затверджених Наказом Мінрегіону від 21.06.2011 № 67, кількість машино-місць для однокімнатних квартир визначається з використанням коефіцієнта 0,5. (Примітка 1 пункту 7.43). Об`єкт будівництва матиме 54 однокімнатні квартири, про що вказано в пояснювальній записці. Житлові будинки розміщуються в зонах: центральній, серединній та периферійних. Формула розрахунку машино-місць залежить від місця розташування житлового будинку. Згідно з генеральним планом міста Трускавця, виділено виключно зону курортного парку, будь-які інші зони генеральним планом не визначені. Тобто межі серединної та периферійних зон не встановлено. Місцезнаходження потенційного об`єкта будівництва по вул. Грушевського 2 в м. Трускавець в зону курортного парку не входить. Таким чином і не належить до центральної зони.

Разом з тим, суд першої інстанції звертає увагу, що посадова особа у відмові не зазначає, до якої зони відноситься місцезнаходження потенційного об`єкта будівництва, що унеможливлює встановити, в чому саме полягає невиконання п.7.43 ДБН 360-92 «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень», (з урахуванням Змін № 4, затверджених наказом Мінрегіону від 21.06.2011 № 67) щодо кількості машино-місць. А тому є необхідність розрахунку за обома формулами: периферійної зони та серединної зони.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов до переконання, що посадова особа безпідставно визначила підставою для відмови у видачі дозволу на виконання будівельних робіт не виконання вимог п.7.43 ДБН 360-92 «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень», з урахуванням Змін № 4, затверджених наказом Мінрегіону від 21.06.2011 № 67 щодо кількості машино-місць.

Суд пешої інстанції вважає, що підстави відмови у видачі дозволу на початок будівельних робіт є необґрунтованим, поспішним рішенням, без врахувань обставин справи, наявності містобудівних мов та обмежень а тому такі дії відділу є протиправними.

Містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва: багатоквартирного житлового будинку з нежитловими приміщеннями за адресою: АДРЕСА_1 , м. Трускавець скасовано не було, документ є чинним, сторонами не оскаржувався, а тому вони відповідають вимогам чинного законодавства.

Відтак, рішення ЛВ 63 від 13.06.2019 відділу державного архітектурно-будівельного контролю Трускавецької міської ради про відмову у видачі дозволу на виконання будівельних робіт є необґрунтованим, протиправним.

Що стосується позовної вимоги про зобов`язання відділу державного архітектурно-будівельного контролю Трускавецької міської ради занести дані до Єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів стосовно видачі дозволу на виконання будівельних робіт щодо об`єкта будівництва: будівництво багатоквартирного житлового будинку з нежитловими приміщеннями по АДРЕСА_1 , то суд першої інстанції зазначив, що такі відомості вносяться відповідачем самостійно у відповідності до вищевказаного нормативного акту.

Суд першої інстанції зауважив, що у даній справі не були предметом розгляду дії чи бездіяльність відділу державного архітектурно-будівельного контролю Трускавецької міської ради щодо внесення даних до Єдиного реєстру документів стосовно видачі дозволу на виконання будівельних робіт щодо об`єкта будівництва: будівництва багатоквартирного житлового будинку з нежитловими приміщеннями по АДРЕСА_1 , а тому ця вимога про зобов`язання вчинити такі дії є передчасною і задоволенню не підлягає.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, вважаючи його постановленим з невідповідністю висновків суду обставинам справи, порушенням норм матеріального та процесуального права, Трускавецька міська рада, ОСОБА_1 оскаржили його, подавши апеляційні скарги, в яких просять скасувати рішення Львівського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2019 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги апелянт Трускавецька міська рада зазначає, що однією із підстав для відмови у видачі дозволу на виконання будівельних робіт, як це передбачено положеннями частин 3, 4 ст. 37 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», є невідповідність поданих документів (до переліку яких входить також проектна документація на будівництво) вимогам законодавства. Станом на час прийняття органом державного архітектурно-будівельного контролю (відділом) рішення за заявою позивача про видачу дозволу на виконання будівельних робіт, починаючи з 11.06.2019, подана останнім проектна документація суперечила вимогам п. 3.25 із додатком 3.1 ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень» у частині забезпечення протипожежної відстані до прилеглого існуючого господарського приміщення «Г», на території будинковолодіння на вул. Грушевського, 4 у місті Трускавці, а відтак подані замовником документи не відповідали вимогам законодавства.

У містобудівних умовах та обмеженні для проектування об`єкта будівництва: багатоквартирного житлового будинку з нежитловими приміщеннями за адресою: АДРЕСА_1 в м. Трускавець щодо протипожежних відстаней між об`єктами заадресами по АДРЕСА_1 , 4 наявні виправлення та запис: «закресленому та виправленому вірити начальник відділу містобудування і архітектури, головний архітектор 3. Кушнір».

Зміни були внесені шляхом викреслення п.4 з Містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва: багатоквартирногожитлового будинку з нежитловими приміщеннями за адресою: АДРЕСА_1 м. Трускавець від 29.12.2018 за №35 з північно-західної сторони 10 м до проектованої будівлі по вул. Грушевського, 4 (ступінь вогнестійкості ІІІб), що спростовує твердження суду першої інстанції про те, що відстань до згаданої будівлі не встановлювалась.

Апелянт звертає увагу, що у додатку до експертного звіту щодо розгляду проектної документації за робочим проектом «Будівництво багатоквартирного житлового будинку з нежитловими приміщеннями, вул. Грушевського, 2, м. Трускавець, Львівської області» йдеться лише про паркомісця для 18 автомобілів.Згаданий експертний звіт складено на основі проектної документації, із дотриманням вимог ДСТУ-Н Б А.2.2-10:2012 «Настанова з організації проведення експертизи проектної документації на будівництво» та ДБН А.2.2-3:2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво», відтак органом державного архітектурно-будівельного контролю при прийнятті спірного рішення, взято до уваги, власне, відображені у ньому техніко- економічні показники.

Вважає, що хибною є мотивація суду першої інстанції щодо неможливості встановлення належності зони спірного будівництва, ні до серединної, ні до периферійної зон, оскільки, відповідно до Генерального плану міста Трускавця - остання межує із територією загальнокурортного центру.

Відтак, за умови відсутності формального поділу міських зон на їх градацію згідно із ДБН 360-92** (з урахуванням Зміни №4), а також, з огляду на наявність зон, суттєво віддаленіших від центру міста, порівняно із спірною, є максимально прийнятним віднесення останньої до серединної зони міста Трускавця.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги апелянт ОСОБА_1 зазначає, щовнесення змін до містобудівних умов та обмежень шляхом викреслення є порушенням чинного законодавства, оскільки не видано наказ про внесення змін та не внесена відповідна інформація в Реєстр містобудівних умов та обмежень, а тому таке «викреслення» не можна трактувати як внесення змін до виданих містобудівних умов та обмежень. Це свідчить про те, що містобудівні умови та обмеження на проектування об`єкта «Будівництво багатоквартирного житлового будинку з нежитловими приміщеннями по АДРЕСА_1 . Трускавець, Львівської АДРЕСА_4 », затверджені Наказом №35 від 29.12.2018, які є вихідними даними для проектування, містять вимогу про встановлення протипожежних відступів з північно-західної сторони 10,0 м до проектованої будівлі по вул. Грушевського, 4 (степінь вогнестійкості ІІІб), яка станом на момент прийняття рішення про відмову у видачі дозволу була введеною в експлуатацію, що підтверджується Декларацією про готовність об`єкта до експлуатації, зареєстрованою Відділом державного архітектурно-будівельного контролю Трускавецької міської ради 10 червня 2019 року за №ЛВ67.

Таким чином, Відділ державного архітектурно-будівельного контролю Трускавецької міської ради, встановивши, що проектна документація не відповідає вимогам законодавства, а саме вимогам п.3.5* із додатком 3.1 ДБН 360-92 «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень» у частині забезпечення протипожежної відстані до прилеглої існуючої господарської будівлі «Г» на території будинковолодіння по вулиці Грушевського, 4, цілком правомірно, в межах повноважень, з дотриманням норм чинного законодавства, прийняв рішення про відмову у видачі дозволу на виконання будівельних робіт.

Апелянт сверджує, що виконання будівельних робіт згідно проектної документації, затвердженої позивачем може завдати шкоди законним правам та інтересам ОСОБА_1 , оскільки несе в собі потенційну загрозу життю, здоров`ю як ОСОБА_3 - ОСОБА_4 та членам її сім`ї, так і іншим особам, а також може створити перешкоди в належному користуванні її майном.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційних скарг, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційні скарги не підлягають до задоволення з таких підстав.

Із змісту ст. 19 Конституції України вбачається, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Розглядаючи спір, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу правовідносин і закон, який їх регулює.

Встановлено, підтверджено матеріалами справи, що 07.06.2019 ОСОБА_2 звернувся до відділу державного архітектурно-будівельного контролю Трускавецької міської ради із заявою про отримання дозволу на виконання будівельних робіт щодо будівництва багатоквартирного житлового будинку з нежитловим приміщеннями по АДРЕСА_1 з переліком документів, що мають бути подані разом з відповідною заявою.

13.06.2019 відділ державного архітектурно-будівельного контролю Трускавецької міської ради рішенням № ЛВ 63 відмовив позивачу у видачі дозволу на виконання будівельних робіт, з посиланням на те, що подана замовником проектна документація не відповідає вимогам будівельних норм, зокрема: не виконані вимоги п. 3.25.* із додатком 3.1. ДБН 360-92 «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень» у частині забезпечення протипожежної відстані до прилеглого існуючого господарського приміщення «Г» на території будинковолодіння на вул. Грушевського 4;не виконані вимоги п.7.43 ДБН 360-92 «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень» (з урахуванням Змін №4, затверджених наказом Мінрегіону від 21.06.2011 № 67), щодо кількості машино місць).

Згідно ст. 10 Закону України «Про архітектурну діяльність» від 20.05.1999 року № 687-XIV (далі Закон № 687-XIV) для забезпечення під час забудови територій, розміщення і будівництва об`єктів архітектури додержання суб`єктами архітектурної діяльності затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, вимог вихідних даних, а також з метою захисту державою прав споживачів будівельної продукції здійснюється в установленому законодавством порядку державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд.

Відповідно до ст.6 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17 лютого 2011 року №3038-VI (далі Закон №3038-VI) управління у сфері містобудівної діяльності здійснюється Верховною Радою України, Кабінетом Міністрів України, Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю, іншими уповноваженими органами містобудування та архітектури, місцевими державними адміністраціями, органами місцевого самоврядування.

Частинами 2, 3, 4 ст.37 Закону №3038-VI передбачено, що дозвіл на виконання будівельних робіт видається органами державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви. Для отримання дозволу подається заява, до якої додаються:

1) копія документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або копія договору суперфіцію;

2) копія розпорядчого документа щодо комплексної реконструкції кварталів (мікрорайонів) застарілого житлового фонду у разі здійснення комплексної реконструкції кварталів (мікрорайонів) застарілого житлового фонду на замовлення органів державної влади чи органів місцевого самоврядування на відповідних землях державної чи комунальної власності (замість копії документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою);

3) проектна документація на будівництво, розроблена та затверджена в установленому законодавством порядку;

4) копія документа, що посвідчує право власності на будинок чи споруду, або згода його власника, засвідчена у встановленому законодавством порядку, на проведення будівельних робіт у разі здійснення реконструкції, реставрації чи капітального ремонту;

5) копії документів про призначення осіб, відповідальних за виконання будівельних робіт, та осіб, які здійснюють авторський і технічний нагляд;

6) інформація про ліцензію, що дає право на виконання будівельних робіт, та кваліфікаційні сертифікати;

7) результати оцінки впливу на довкілля у випадках, визначених Законом України «Про оцінку впливу на довкілля».

Форма дозволу на виконання будівельних робіт, форма заяви, що подається для його отримання, форма відмови у видачі дозволу на виконання будівельних робіт, порядок видачі та анулювання дозволу на виконання будівельних робіт визначаються Кабінетом Міністрів України.

Відмова у видачі дозволу на виконання будівельних робіт видається заявнику в письмовому вигляді з відповідним обґрунтуванням у строк, передбачений для видачі дозволу. Використане законодавцем словосполучення «відповідне обґрунтування» повинне містити в собі наявність не лише фактичних відомостей та посилань на конкретні обставини відображені в документах, а основне мотиви прийняття того або іншого рішення суб`єктом владних повноважень з посиланням на конкретні обставини.

Підставою для відмови у видачі дозволу на виконання будівельних робіт є: 1) неподання документів, необхідних для прийняття рішення про видачу такого дозволу; 2) невідповідність поданих документів вимогам законодавства; 3) виявлення недостовірних відомостей у поданих документах; 4) результати оцінки впливу на довкілля у випадках, визначених Законом України «Про оцінку впливу на довкілля».

Аналогічні положення закріплені і в Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 року №466 (далі Порядок №466).

Згідно з пунктом 5 Порядку №466 будівельні роботи можуть виконуватися замовником після отримання документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або договору суперфіцію та:

подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1) та об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта;

видачі замовнику дозволу на виконання будівельних робіт щодо об`єктів, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками.

Відповідно до пунктів 27-31 Порядку №466 дозвіл видається на безоплатній основі відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю за формою, наведеною у додатку 9 до цього Порядку.Замовник (його уповноважена особа) подає особисто або надсилає рекомендованим листом з описом вкладення чи через електронну систему здійснення декларативних та дозвільних процедур у будівництві до відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю заяву про отримання дозволу за формою, наведеною у додатку 10 до цього Порядку.До заяви додаються:

копія документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або копія договору суперфіцію (крім випадків, визначених пунктом 7 цього Порядку);

копія розпорядчого документа щодо комплексної реконструкції кварталів (мікрорайонів) застарілого житлового фонду у разі здійснення комплексної реконструкції кварталів (мікрорайонів) застарілого житлового фонду на замовлення органів державної влади чи органів місцевого самоврядування на відповідних землях державної чи комунальної власності (замість копії документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою);

проектна документація на будівництво, розроблена та затверджена в установленому законодавством порядку;

копія документа, що посвідчує право власності на будинок чи споруду, або згода його власника, засвідчена у встановленому законодавством порядку, на проведення будівельних робіт у разі здійснення реконструкції, реставрації, капітального ремонту;

копії документів про призначення осіб, відповідальних за виконання будівельних робіт, та осіб, які здійснюють авторський і технічний нагляд;

інформація про ліцензію, що дає право на виконання будівельних робіт, та кваліфікаційні сертифікати.

Орган державного архітектурно-будівельного контролю протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви приймає рішення про надання дозволу або відмову у його видачі.Підставою для відмови у видачі дозволу є: неподання документів, необхідних для прийняття рішення про видачу такого дозволу; невідповідність поданих документів вимогам законодавства; виявлення недостовірних відомостей у поданих документах.У разі прийняття рішення про відмову у видачі дозволу орган державного архітектурно-будівельного контролю надсилає замовнику (його уповноваженій особі) протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви відмову з обґрунтуванням причин за формою, наведеною у додатку 11 до цього Порядку.

Частиною 1 статті 16 Закону № 3038-VI визначено, що планування територій на місцевому рівні здійснюється шляхом розроблення та затвердження генеральних планів населених пунктів, планів зонування територій і детальних планів території, їх оновлення та внесення змін до них. Містобудівна документація на місцевому рівні розробляється з урахуванням даних державного земельного кадастру на актуалізованій картографічній основі в цифровій формі як просторово орієнтована інформація в державній системі координат на паперових і електронних носіях.

Згідно частин 1, 2, 5, 6, 8 ст. 17 Закону № 3038-VI генеральний план населеного пункту є основним видом містобудівної документації на місцевому рівні, призначеної для обґрунтування довгострокової стратегії планування та забудови території населеного пункту. На підставі затвердженого генерального плану населеного пункту розробляється план земельно-господарського устрою, який після його затвердження стає невід`ємною частиною генерального плану.Генеральний план населеного пункту розробляється та затверджується в інтересах відповідної територіальної громади з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.

Чпстиною 1 ст. 19 Закону № 3038-VI передбачено, що детальний план у межах населеного пункту уточнює положення генерального плану населеного пункту та визначає планувальну організацію і розвиток частини території.Детальний план розробляється з метою визначення планувальної організації і функціонального призначення, просторової композиції і параметрів забудови та ландшафтної організації кварталу, мікрорайону, іншої частини території населеного пункту, призначених для комплексної забудови чи реконструкції, та підлягає стратегічній екологічній оцінці (абзац 2 ч. 1 ст. 19 із змінами, внесеними згідно із Законом № 2354-VIII від 20.03.2018, доповнено словами «та підлягає стратегічній екологічній оцінці».

На підставі та з урахуванням положень затвердженого детального плану території може розроблятися проект землеустрою щодо впорядкування цієї території для містобудівних потреб, який після його затвердження стає невід`ємною частиною детального плану території (ч. 3 ст. 19 Закону № 3038-VI).

Відповідно до п.4 ч.4 ст.19 Закону № 3038-VI детальний план території визначає, в тому числі, містобудівні умови та обмеження (у разі відсутності плану зонування території) або уточнення містобудівних умов та обмежень згідно із планом зонування території.

Згідно частин 5, 6 ст. 19 Закону № 3038-VI детальний план території складається із графічних і текстових матеріалів. Склад, зміст, порядок розроблення та затвердження детального плану території визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування.

Положеннями статті 26 Закону № 3038-VI передбачено, що проектування та будівництво об`єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку: отримання замовником або проектувальником вихідних даних; розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи; затвердження проектної документації; виконання підготовчих та будівельних робіт; прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів; реєстрація права власності на об`єкт містобудування.

Згідно ч. 1 ст. 29 Закону № 3038-VI основними складовими вихідних даних є: 1) містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки; 2) технічні умови; 3) завдання на проектування.

Приписами частин 2, 3 ст. 29 Закону № 3038-VI визначено, що фізична або юридична особа, яка подала виконавчому органові сільської, селищної, міської ради або у разі розміщення земельної ділянки за межами населених пунктів районній державній адміністрації заяву про намір щодо забудови земельної ділянки, що перебуває у власності або користуванні такої особи, повинна одержати містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва.Містобудівні умови та обмеження надаються відповідними уповноваженими органами містобудування та архітектури на підставі містобудівної документації на місцевому рівні на безоплатній основі за заявою замовника, до якої додаються: копія документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або копія договору суперфіцію; копія документа, що посвідчує право власності на об`єкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці, або згода його власника, засвідчена в установленому законодавством порядку (у разі здійснення реконструкції або реставрації); викопіювання з топографо-геодезичного плану М 1:2000; витяг із Державного земельного кадастру. Для отримання містобудівних умов та обмежень до заяви замовник також додає містобудівний розрахунок, що визначає інвестиційні наміри замовника, який складається у довільній формі з доступною та стислою інформацією про основні параметри об`єкта будівництва. Цей перелік документів для надання містобудівних умов та обмежень є вичерпним. Витяг з містобудівного кадастру для формування містобудівних умов та обмежень до документів замовника додає служба містобудівного кадастру (у разі її утворення). Перелік об`єктів будівництва, для проектування яких містобудівні умови та обмеження не надаються, визначає центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері будівництва, архітектури, містобудування.Спеціально уповноважений орган містобудування та архітектури визначає відповідність намірів щодо забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації на місцевому рівні.

Розгляд заяви і надання містобудівних умов та обмежень або прийняття рішення про відмову у їх наданні здійснюються спеціально уповноваженим органом містобудування та архітектури протягом семи робочих днів з дня реєстрації заяви.

Рішення про відмову у наданні містобудівних умов та обмежень приймається у разі невідповідності намірів щодо забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації на місцевому рівні.

Відповідно до частини 1 статті 31 Закону № 3038-VI проектна документація на будівництво об`єктів розробляється у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, з урахуванням вимог містобудівної документації та вихідних даних і дотриманням вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил та затверджується замовником.

Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 16.05.2011 року №45 було затверджено Порядок розроблення проектної документації на будівництво об`єктів (далі Порядок №45), який визначає процедуру розроблення проектної документації на будівництво об`єктів та поширюється на суб`єктів містобудування.

Пунктом 10 Порядку №45 встановлено, що склад та зміст проектної документації об`єктів будівництва на всіх стадіях проектування визначаються згідно з будівельними нормами і мають бути достатніми для оцінки проектних рішень та їх реалізації. Оформлення проектної документації має відповідати державним стандартам щодо проектної документації на будівництво об`єктів (пункт 20 Порядку №45).

Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 04.06.2014 №163 затверджено ДБН А .2.2-3:2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво», норми якого встановлюють склад та зміст проектної документації на нове будівництво, реконструкцію, капітальний ремонт та технічне переоснащення будинків, будівель, споруд будь-якого призначення, їх комплексів або їх частин, лінійних об`єктів інженерно-транспортної інфраструктури. Відповідно до п. 3.17 ДБН А.2.2-3-2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво проектна документація це затверджені текстові та графічні матеріали, якими визначаються містобудівні, об`ємно-планувальні, архітектурні, конструктивні, технічні, технологічні рішення, а також кошториси об`єктів будівництва. Оформлення проектної документації здійснюється згідно з нормативними документами комплексу А.2.4 «Система проектної документації для будівництва».

Згідно п.4.3 ДБН А.2.2-3-2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво» основними складовими вихідних даних є: містобудівні /мови і обмеження забудови земельної ділянки; технічні умови; завдання на проектування (додаток Б). Інші вихідні дані, які надаються замовником, наведені в додатку А. відповідальності) належать до об`єктів із середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками.

Відповідно до п.4.8 ДБН А.2.2-3-2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво» проектна документація має бути розроблена з врахуванням усіх документів будівельних норм та стандартів, чинних на час її передачі у виробництво. Проектна документація, затверджена відповідно до чинного законодавства, не підлягає коригуванню у зв`язку з введенням нових будівельних норм.

Щодо зазначення у відмові від 13.06.2019 у видачі дозволу на виконання будівельних робіт, що подана замовником проектна документація не відповідає вимогам будівельних норм: виконані вимоги п. 3.25.* із додатком 3.1. ДБН 360-92 «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень» у частині забезпечення протипожежної відстані до прилеглого існуючого господарського приміщення «Г» на території будинковолодіння на вул. Грушевського 4, суд апеляційної інстанції зазначає.

Встановлено, що наказом управління містобудування, архітектури та землекористування Трускавецької міської ради № 35 від 29 грудня 2018 року затверджено Містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва: багатоквартирного житлового будинку з нежитловими приміщеннями за адресою: АДРЕСА_1 Львівська область, якими встановлено проектовану будівлю розташувати з відступом мін. 1, 0 від межі червоних ліній, які по вул. Грушевського становлять 15, 0 м. Встановити мінімально допустимі відстані до оточуючої забудови, - з південно східної сторони 10,0 м. до існуючої будівлі по вул. АДРЕСА_5 , 24 (степінь вогнестійкості ІІІ б); Зазначене узгоджується з ч.5. ч.8. ст. 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Перелік допустимих відстаней до оточуючих існуючих забудов є вичерпним. (том І, а.с.235-236).

Згідно з топографічним зніманням (М 1:500) за адресою м. Трускавець, вул. Грушевського 2, виданого головним архітектором міста Трускавця не встановлено жодних господарських існуючих будівель, зокрема господарських приміщень, в безпосередній близькості до потенційного об`єкта будівництва. Таким чином, як наслідок і проектна організація ПП «Компанія Будкомплект» при розробці проектної документації дотримала вимоги ДБН 360-92, що вбачається з витягу з робочого проекта арк.3 стадія РП: будівництво багатоквартирного житлового будинку з нежитловими приміщеннями на вул. Грушевського 2 в м. Трускавець Львівської обл. (том І, а.с.81).

Щодо наявних виправлень у документі Містобудівних умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва, то суд апеляційної інстанції звертає увагу на запис: «закресленому та виправленому вірити начальник відділу містобудування і архітектури, головний архітектор В. Кушнір».

Крім того, із матералів справи вбачається, що В. ОСОБА_5 звертався до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області за № 52 від 20.03.2019 щодо надання роз`яснення в частині пп.7 п.5 ст.29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», а саме мінімально допустимі відстані від об`єкта що проектується, до червоних ліній, ліній регулювання забудови, існуючих будинків та споруд». Роз`яснення стосуються щодо правомірності вказання у п.4 Містобудівних умов і обмежень відстані від будівлі до проектованої будівлі на суміжні земельній ділянці власник якої отримав будівельний паспорт на «Будівництво господарської будівлі» та зареєстрував повідомлення про початок виконання будівельних робіт (том ІІ, а.с.30-31). Отримавши відповідь Департаменту від 05.04.2019 за № 1013-6/1497-19 по суті піднятих питань, ОСОБА_6 вніс зміни шляхом викреслення з п.4 Містобудівних умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва: багатоквартирного житлового будинку з нежитловими приміщеннями за адресою: АДРЕСА_1 від 29.12.2018 за № 35 з північно-західної сторони 10 м до проектної будівлі по вул. Грушевського,4 (ступінь вогнестійкості ІІІ б).

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що Містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва: багатоквартирного житлового будинку з нежитловими приміщеннями за адресою: АДРЕСА_1 м. Трускавець скасовано не було, документ є чинним, сторонами не оскаржувався.

Також встановлено, що 07.05.2019 рішенням №0014 затверджено проектну документацію замовника ОСОБА_2 на «Будівництво багатоквартирного житлового будинку з нежитловими приміщеннями по АДРЕСА_1 .

07.06.2019 замовник будівництва, фізична особа ОСОБА_2 звернувся з заявою про видачу дозволу на початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів будівництва, що за класом наслідків відносяться до СС2 зпереліком документів, що мають бути подані разом з відповідною заявою. Спору між сторонами щодо документів, які подані до даної заяви не виникало.

Громадянка ОСОБА_3 - ОСОБА_4 11.06.2019 звернулася до відділу державного архітектурно-будівельного контролю Трускавецької міської ради із заявою, в якій повідомила, що 11.06.2019 нею оформлено право власності на господарську будівлю «Г» на території будинковолодіння № 4 вул. Грушевського м. Трускавець.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 170054185 фізичною особою зареєстроване право власності на господарську споруду, але із зазначеного документу не можливо встановити її місце розташування з конкретними розрахунками та графічними показниками.

Крім того, пакет необхідних документів для дозволу на початок будівельних робіт був поданий позивачем до відділу державного архітектурно-будівельного контролю Трускавецької міської ради 7 червня 2019 року, тобто з 4 дні до того, як господарська споруда була прийнята в експлуатацію.

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що проектна документація була розроблена заздалегідь до подачі заяви про видачу дозволу на початок виконання будівельних робіт, отже розробнику проектної документації немає визначеного законом обов`язку при розробці робочого проекту та іншої документації встановлювати відстані від неіснуючих будівель та споруд, відстань від яких не є встановлена містобудівними умовами та обмеженнями, що були видані 29 грудня 2019 року.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції зазначає, що на генеральному плані міста також такого об`єкта, як господарське приміщення «Г» за адресою АДРЕСА_3 . Трускавець, вул. АДРЕСА_1 , 4 не позначено та змін до детального плану щодо даної господарської будівлі внесено не було.

Також, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що пунктом 7.43 ДБН 360-92 «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень», встановлено, що зберігання легкових автомобілів у містах (населених пунктах) слід передбачати відповідно до функціонального зонування їх територій. У житлових районах повинне бути забезпечене постійне зберігання усіх автомобілів (100%), які належать жителям цих районів, тимчасове зберігання автомобілів відвідувачів. Кількість місць постійного зберігання легкових автомобілів у житлових районах визначається, виходячи із кількості населення даного району на розрахунковий термін і розрахункового рівня автомобілізації, а тимчасового зберігання, - виходячи з умов забезпечення цими місцями як мінімум 10% розрахункового парку автомобілів, які належать жителям даного району.

Згідно Змін №4, затверджених Наказом Мінрегіону від 21.06.2011 № 67, кількість машино-місць для однокімнатних квартир визначається з використанням коефіцієнта 0,5. (Примітка 1., пункту 7.43). Об`єкт будівництва матиме 54 однокімнатні квартири, про що вказано в пояснювальній записці. Житлові будинки розміщуються в зонах: центральній, серединній та периферійних. Формула розрахунку машино-місць залежить від місця розташування житлового будинку.

Встановлено, що Генеральним планом міста Трускавця виділено виключно зону курортного парку, будь-які інші зони генеральним планом не визначені. Тобто межі серединної та периферійних зон не встановлено. Місцезнаходження потенційного об`єкта будівництва по АДРЕСА_1 в м. Трускавець в зону курортного парку не входить. Таким чином і не належить до центральної зони.

Разом з тим, посадова особа у відмові не зазначає до якої зони відноситься місцезнаходження потенційного об`єкта будівництва, що унеможливлює встановити в чому полягає невиконання п.7.43 ДБН 360 92 «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень», (з урахуванням Змін № 4, затверджених наказом Мінрегіону від 21.06.2011 № 67) щодо кількості машино-місць. А тому є необхідність розрахунку за обома формулами: периферійної зони та серединної зони.

Розрахунок для периферійної зони: 54 : 2 * 0.5 = 13, 5 (необхідна кількість парко місць для постійного зберігання автомобілів). А також 13,5 * 0.1 = 1, 35 (приблизно 2) (необхідна кількість парко місць для тимчасового зберігання. Згідно з Пояснювальною запискою та робочим проектом будівництва багатоквартирного житлового будинку з нежитловими приміщеннями за адресою вул. Грушевського 2 м. Трускавець, Львівської області, передбачено 18 машино місць для постійного зберігання, а також 4 машино місця для постійного зберігання автомобілів та 3 місця для тимчасового зберігання автомобілів на прибудинковій території. Тобто загалом проектом передбачено 25 парко місць, які складаються з 18 машино місць у підземному паркінгу, що вбачається з витягу з робочого проекта арк.4 стадія РП: будівництво багатоквартирного житлового будинку з нежитловими приміщеннями на вул. Грушевського 2 в м. Трускавець Львівської обл. та 7 парко місць на прибудинковій території (4 машино-місця з яких для постійного зберігання та 3 для тимчасового зберігання автомобілів), що вбачається з витягу з робочого проекта арк.3 стадія РП: будівництво багатоквартирного житлового будинку з нежитловими приміщеннями на вул АДРЕСА_6 Грушевського 2 в м. Трускавець Львівської обл, на експлікаціях № 3 та №9.

Розрахунок для серединної зони: 54 : 2 *0.8 = 21.6 (приблизно 22) (необхідна кількість машино місць для постійного зберігання). А також 21.6 *0.1 = 2. 16 (необхідна кількість машино місць для тимчасового зберігання). Згідно з Пояснювальною запискою та робочим проектом будівництва багатоквартирного житлового будинку з нежитловими приміщеннями за адресою вул. Грушевського 2 м. Трускавець, Львівської області, передбачено 18 парко місць для постійного зберігання, а також 4 машино місця для постійного зберігання автомобілів та 3 місця для тимчасового зберігання автомобілів на прибудинковій території. Тобто загалом проектом передбачено 25 парко місць, які складаються з 18 машино місць у підземному паркінгу, що вбачається з витягу з робочого проекта арк.4 стадія РП: будівництво багатоквартирного житлового будинку з нежитловими приміщеннями на вул. Грушевського 2 в м. Трускавець Львівської обл. та 7 парко місць на прибудинковій території (4 машино-місця з яких для постійного зберігання та 3 дя тимчасового зберігання автомобілів), що вбачається з витягу з робочого проекта арк.3 стадія РП: будівництво багатоквартирного житлового будинку з нежитловими приміщеннями на вул АДРЕСА_6 Грушевського 2 в м. АДРЕСА_1 Львівської обл, на експлікаціях № 3 та №9. Тобто кількість машино місць є достатньою для серединної зони.

Відтак, посадова особа безпідставно визначила підставою для відмови у видачі дозволу на виконання будівельних робіт не виконання вимог п.7.43 ДБН 360 92 «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень», з урахуванням Змін № 4, затверджених наказом Мінрегіону від 21.06.2011 № 67 щодо кількості машино-місць.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції зазначає, що до заяви про видачу дозволу на початок будівельних робіт позивачем додано листа ПФ «Галицький двір» від 5 червня 2019 року вих. № 49/06, об`єкти нерухомого майна якого знаходяться в безпосередній близькості до місця знаходження потенційного об`єкта будівництва: багатоквартирного житлового будинку з нежитловими приміщеннями по АДРЕСА_7 Грушевського 2, м. Трускавець, Львівської обл.,на відстані приблизно 200 м. ПФ «Галицький двір» повідомляє, що має можливість забезпечити 10 машино-місць, для постійного зберігання автомобілів, чого посадовою особою до уваги взято не було.

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що підстави відмови у видачі дозволу на початок будівельних робіт є необґрунтованим, поспішним рішенням, без врахувань обставин справи, наявності містобудівних мов та обмежень а тому такі дії відділу є протиправними.

Із матеріалів справи слідує, що позивачем було надано всі передбачені діючим законодавством документи, для отримання дозволу для будівництва, даний факт сторонами не оспорюється.Містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва: багатоквартирного житлового будинку з нежитловими приміщеннями за адресою: АДРЕСА_1 м. Трускавець скасовано не було, документ є чинним, сторонами не оскаржувався, а тому вони відповідають вимогам чинного законодавства.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції акцентує увагу на тій обставині, що дії заступника начальника УМАтаЗ, начальника відділу містобудування та архітектури, головного архітектора В. Кушніра щодо внесення змін шляхом викреслення з п.4 Містобудівних умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва: багатоквартирного житлового будинку з нежитловими приміщеннями за адресою: АДРЕСА_1 Трускавець від 29.12.2018 за № 35 з північно-західної сторони 10 м до проектної будівлі по вул. Грушевського,4 (ступінь вогнестійкості ІІІ б) не були предметом жодної перевірки чи службового розслідування, сторонами не оскаржувалися.

На момент розгляду справиМістобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва: багатоквартирного житлового будинку з нежитловими приміщеннями за адресою: АДРЕСА_1 , м. Трускавець скасовано не було, документ є чинним, а тому вони відповідають вимогам чинного законодавства.

Відтак, суд першої інстанції дійшов правомірного іисновку, що рішення ЛВ 63 від 13.06.2019 відділу державного архітектурно-будівельного контролю Трускавецької міської ради про відмову у видачі дозволу на виконання будівельних робіт є необґрунтованим, протиправним, а тому таким, що підлягає скасуванню.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання відділу державного архітектурно-будівельного контролю Трускавецької міської ради занести дані до Єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів стосовно видачі дозволу на виконання будівельних робіт щодо об`єкта будівництва: будівництво багатоквартирного житлового будинку з нежитловими приміщеннями по АДРЕСА_1 , суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Положеннями частини 3 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено, що центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, веде єдиний реєстр документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів (далі реєстр). Внесення даних до реєстру з присвоєнням реєстраційного номера здійснюється на підставі інформації, наданої органами державного архітектурно-будівельного контролю, протягом одного робочого дня з дня її отримання.

Відповідно до пункту 15 Порядку ведення єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 24.06.2011 № 92 (у редакції наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 16.072017 за № 165), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.07.2011 за № 885/19623, у разі прийняття наказу органом державного архітектурно-будівельного контролю про скасування реєстрації повідомлень чи декларацій, анулювання дозволу, набрання рішенням суду законної сили про скасування документа декларативного або дозвільного характеру посадові особи вносять відомості до реєстру про їх скасування або анулювання.

Таким чином, такі відомості вносяться відповідачем самостійно у відповідності до вищевказаного нормативного акту.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції зазначає, що права та охоронювані законом інтереси позивача поновлені шляхом скасування оскаржуваного протиправного рішення, в той час відомості щодо наслідків вирішення спору до Єдиного реєстру документів повинен внести відповідач самостійно згідно встановленої процедури. У даній справі не були предметом розгляду дії чи бездіяльність відділ державного архітектурно-будівельного контролю Трускавецької міської ради щодо внесення даних до Єдиного реєстру документів стосовно видачі дозволу на виконання будівельних робіт щодо об`єкта будівництва: будівництва багатоквартирного житлового будинку з нежитловими приміщеннями по АДРЕСА_1 , м. АДРЕСА_1 , АДРЕСА_1 , а тому вказана позовна вимога про зобов`язання вчинити такі дії є передчасною, тому судом першої інстанції правомірно відмовлено в задоволенні такої.

Вирішення питання про внесення даних до Єдиного реєстру документів стосовно видачі дозволу на виконання будівельних робіт щодо об`єкта будівництва не відповідає компетенції адміністративного суду, оскільки це вказує, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративний суд, виконуючи завдання адміністративного судочинства щодо перевірки відповідності їх прийняття (вчинення), передбаченим ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається та не може втручатися у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень, ключовим завданням якого, є здійснення правосуддя. Тому завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішення.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 06.03.2019 року № 1640/2594/18.

Згідно частин 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Проаналізувавши приписи зазначеного законодавства у взаємозв`язку з обставинами даної справи, суд апеляційної інстанції дійшов переконання, що суд першої інстанції правомірно задовольнив частково позовні вимоги визнавши протиправними дії відділу державного архітектурно-будівельного контролю Трускавецької міської ради, щодо надання відмови у видачі дозволу на виконання будівельних робіт від 13.06.2019 № ЛВ 63 ОСОБА_2 з будівництва багатоквартирного житлового будинку з нежитловими приміщеннями по АДРЕСА_1 , визнавши протиправним та скасувавши рішення державного архітектурно-будівельного контролю Трускавецької міської ради про відмову у видачі дозволу на виконання будівельних робіт від 13.06.2019 року № ЛВ 63. Зобов`язано відділ державного архітектурно-будівельного контролю Трускавецької міської ради видати ОСОБА_2 дозвіл на виконання будівельних робіт будівництва багатоквартирного житлового будинку з нежитловими приміщеннями по АДРЕСА_1 .В задоволені решти позовних вимог відмовлено повністю.

У відповідності до частини 2 статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

Право на вмотивованість судового рішення є складовою права на справедливий суд, гарантованого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Доводи скаржника зазначені в апеляційній скарзі та обставини, окрім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді, оскільки, оцінюючи наведені сторонами доводи, апеляційний суд виходить з того, що всі конкретні, доречні та важливі доводи сторін були перевірені та проаналізовані судом першої інстанції, та їм було надано належну правову оцінку.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, судом апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі «Проніна проти України» (Рішення Європейського суду з прав людини від 18.07.2006). Зокрема, у пункті 23 рішення Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Апелянтами не було надано доказів на підтвердження вимог апеляційної скарги.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на повно, об`єктивно і всебічно з`ясованих обставинах, а доводи апелянтів на правомірність прийнятого рішення не впливають та висновків суду не спростовують.

Згідно ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючисьч.3 ст.243, ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги Трускавецької міської ради, ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2019 року у справі №1.380.2019.003005 за позовом ОСОБА_2 до Трускавецької міської ради, відділу державного архітектурно-будівельного контролю Трускавецької міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Я. С. Попко
судді С. П. Нос
Р. П. Сеник
Повне судове рішення складено 23.12.2019.