Справа № 160/5878/19
Суддя: Тулянцева Інна Василівна
Дата ухвалення: 2019-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2019 року Справа № 160/5878/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Тулянцевої І.В.
розглянувши у місті Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом Головного управління ДФС в Івано-Франківській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Естейт Селлінг» про стягнення податкового боргу, -
25 червня 2019 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Головного управління ДФС в Івано-Франківській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Естейт Селлінг», в якій позивач просить:
Ухвалою суду від 01.06.2019 року у справі було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Вказаною ухвалою відповідача було повідомлено про право подання відзиву на позовну заяву протягом 15 днів з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження у справі.
Ухвала суду від 01.07.2019 року про відкриття провадження у справі була отримана відповідачем 16.07.2019 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, залученим до матеріалів справи.

Правом подання відзиву на позов відповідач не скористався, будь яких доказів до суду не подавав.

За правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності (частина 1 статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України).

Суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо стягнення грошових сум, що ґрунтуються на рішеннях суб`єкта владних повноважень, щодо яких завершився встановлений цим Кодексом строк оскарження та сума яких не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п. 4 ч. 1 ст. 263 КАС України).

Датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення (частина 5 статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України).

Оскільки останній день розгляду справи припадає на день відпустки судді, рішення винесено у перший робочий день судді після виходу з відпустки 01.08.2019 року.

Дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

Матеріалами справи підтверджено, що суб`єкт господарювання - Товариство з обмеженою відповідальністю «Естейт Селлінг» () (далі - Відповідач, платник), перебуває на обліку в Надвірнянському управлінні ГУ ДФС в Івано-Франківській області як платник податків за неосновним місцем обліку, що зобов`язує його сплачувати передбачені законодавством податки і збори у встановленому порядку й розмірі.

Матеріалами справи підтверджено, що станом на 21.03.2019 року в інтегрованих картках платника рахується податковий борг у сумі 13231,47 грн.

З наданих суду доказів вбачається, що податковий борг у товариства виник внаслідок несплати узгоджених грошових зобов`язань, а саме:

1) 8751,60 грн. - залишок несплаченого податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений юридичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості (м. Надвірна) - згідно з самостійно поданою податковою декларацією № від 16.02.2017 (часткова сплата до травня 2017 року на суму 2917,20 грн. із задекларованих 11668,80 грн. річних зобов`язань).

2) 1896,26 грн. - залишок несплаченого земельного податку з юридичних осіб за звітний період 2017 року (м. Надвірна) - згідно з самостійно поданим податковим розрахунком земельного податку № від 16.02.2017 (із задекларованої річної суми 2844,39 грн. частково сплачено 984,13 грн.);

2) 452,09 грн. - залишок несплаченого земельного податку з юридичних осіб за звітний період 2017 року (м. Івано-Франківськ) - згідно з самостійно поданими податковими розрахунками земельного податку, а саме:

- 285,57 грн. - на підставі податкової декларації № від 16.02.2017 (часткова сплата до травня 2017 року на суму 247,86 грн. із задекларованих річних зобов`язань на суму 533,43 грн.);

- 66,26 грн. - на підставі податкової декларації та № від 16.02.2017 (часткова сплата до жовтня 2017 року на суму 698,14 грн. із задекларованих річних зобов`язань на суму 764,40 грн.);

- 64,00 грн. - на підставі податкового повідомлення-рішення форми «Ш» № від 22.02.2018;

- 36,26 грн. - на підставі податкового повідомлення-рішення форми «Ш» № від 22.02.2018;

4) 218,24 грн. - податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки,

сплачений юридичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості (м. Івано-Франківськ) - згідно з самостійно поданими податковими деклараціями, а саме:

- 106,32 грн. - залишок несплаченого податку на підставі податкової декларації № від 16.02.2017 (часткова сплата до листопада 2017 року на суму 1168,56 грн. із задекларованих 1274,88 грн. річних зобов`язань);

- 49,50 грн. - залишок несплаченого податку на підставі податкової декларації № від 16.02.2017 року (часткова сплата до листопада 2017 року на суму 3410,34 грн із задекларованих 3459,84 грн. річних зобов`язань);

- 42,50 грн. - на підставі податкового повідомлення-рішення форми «Ш» № від 22.02.2018 року;

- 19,79 грн. - на підставі податкового повідомлення-рішення форми «Ш» № від 22.02.2018 року;

- 0,13 грн. - пені, нарахованої на підставі пункту 129.1 статті 129 ПК України та підтвердженої зворотним боком інтегрованої картки платника.

5) 1913.28 грн. - залишок несплаченого податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений юридичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості (м. Івано-Франківськ) - згідно з самостійно поданою податковою декларацією № від 16.02.2017 року (часткова сплата до травня 2017 року на суму 1546,56 грн із задекларованих 3459,84 грн. річних зобов`язань).

13 листопада 2017 року Головним управлінням ДФС в Івано - Франківській області було сформовано податкову вимогу № 26748-17 про сплату боргу на суму 1649,73 грн., яка була направлена за юридичною адресою «Естейт Селлінг»: м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги буд. 32 та була отримана відповідачем 30.11.2017 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, залученого до матеріалів справи.

У зв`язку із несплатою відповідачем узгодженої суми грошових зобов`язань у сумі 13231,47 грн. позивач звернувся до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд виходить з наступного.

Згідно зі ст. 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства встановлені Податковим кодексом України (далі по тексту - ПК України).

Пунктом 16.1 статті 16 ПК України передбачено, що платник податків зобов`язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів; подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з п.п. 36.1 - 36.3 ст. 36 Податкового кодексу України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором. Податковий обов`язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.

Згідно з п.286.2 ст.286 ПК України, платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Строк сплати земельного податку з юридичних осіб та порядок зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог п. 287.3 ст. 287 ПК України, згідно з яким «податкове зобов`язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходження земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця».

Правове регулювання порядку обчислення податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, строк сплати та порядок зарахування до бюджетів передбачений ст. 266 Податкового кодексу України. Так, платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості; у відповідності до п. 266.2 ст. 266 ПК України об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Податкове зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за звітний рік сплачується юридичними особами авансовими внесками щокварталу до 30 числа місяця, що наступає за звітним кварталом, які відображаються в річній декларації (пп.266.10.1 п.266.10 ст. 266 Кодексу).

Судом встановлено, що відповідачем до контролюючого органу подавались податкові декларації з земельного податку та з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2017 рік в яких підприємством було самостійно визначені суми грошових зобов`язань із вказаних податків. Між тим, відомостями з інтегрованих карток платника податків вбачається, що ним частково сплачені узгоджені грошові зобов`язання, існує заборгованість, а саме:

- в сумі 8751,60 грн. - згідно з податковою декларацією № від 16.02.2017 з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений юридичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості м. Надвірна (часткова сплата до травня 2017 року на суму 2917,20 грн. із задекларованих 11668,80 грн. річних зобов`язань);

- в сумі 1896,26 грн. - згідно з податковим розрахунком земельного податку № від 16.02.2017 (м. Надвірна) (залишок несплаченого земельного податку з юридичних осіб за звітний період 2017 року із задекларованої річної суми 2844,39 грн. частково сплачено 984,13 грн.);

- в сумі 452,09 грн. - залишок несплаченого земельного податку з юридичних осіб за звітний період 2017 року (м. Івано-Франківськ) згідно з самостійно поданими податковими розрахунками земельного податку, а саме: 285,57 грн. - на підставі податкової декларації № від 16.02.2017 (часткова сплата до травня 2017 року на суму 247,86 грн. із задекларованих річних зобов`язань на суму 533,43 грн.); 66,26 грн. - на підставі податкової декларації та № від 16.02.2017 (часткова сплата до жовтня 2017 року на суму 698,14 грн. із задекларованих річних зобов`язань на суму 764,40 грн.);

- в сумі 218,24 грн. по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений юридичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості (м. Івано-Франківськ) - згідно з самостійно поданими податковими деклараціями, а саме: 106,32 грн. - залишок несплаченого податку на підставі податкової декларації № від 16.02.2017 (часткова сплата до листопада 2017 року на суму 1168,56 грн. із задекларованих 1274,88 грн. річних зобов`язань); 49,50 грн. - залишок несплаченого податку на підставі податкової декларації № від 16.02.2017 року (часткова сплата до листопада 2017 року на суму 3410,34 грн. із задекларованих 3459,84 грн. річних зобов`язань);

- в сумі 1913.28 грн. - залишок несплаченого податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений юридичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості (м. Івано-Франківськ) - згідно з самостійно поданою податковою декларацією № від 16.02.2017 року (часткова сплата до травня 2017 року на суму 1546,56 грн. із задекларованих 3459,84 грн. річних зобов`язань).

Доказів сплати узгоджених грошових зобов`язань відповідачем до суду не надано.

Матеріалами справи також підтверджено, що актом камеральної перевірки про порушення правил сплати (перерахування) податків (зборів) від 22.02.2018 №2121/5501/38529727 встановлено порушення платником термінів сплати грошового зобов`язання з земельного податку з юридичних осіб та з податку на нерухоме майно, відмінного від земельної ділянки, сплаченого юридичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, за звітні періоди 30.01.2017-30.01.2018 років (п.266.10.1. пункту 266.10 ст. 266; п. 287.3 ст. 287 ПК України).

За результатами перевірки контролюючим органом були винесені податкові повідомлення-рішення форми «Ш»:

- № 012375501 від 22.02.2018 року про застосування штрафу у розмірі 36,26 грн. за затримку до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання з земельного податку з юридичних осіб (10%);

- № від 22.02.2018 року про застосування штрафу у розмірі 64,00 грн. за затримку більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання з земельного податку з юридичних осіб (20%);

- № від 22.02.2018 року про застосування штрафу у розмірі 42,50 грн. за затримку більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачені юридичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості (20%);

- № від 22.02.2018 року про застосування штрафу у розмірі 19,79 грн. за затримку більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачені юридичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості (20%).

Вказані податкові повідомлення рішення були направлені засобами поштового зв`язку на адресу товариства: м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги буд. 32 та були отримані 13.03.2018 року відповідачем, що підтверджується наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Доказів оскарження вказаних податкових повідомлень рішень відповідачем не надано, а судом в порядку ст. 9 КАС України не встановлено.

Згідно з п. 14.1.175 ст.14 Податкового кодексу України податковим боргом вважається сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно із пп.129.1.1, пп. 129.1.2 пункту 129.1 ст. 129 ПК України, в редакції, чинній на момент спірних відносин, нарахування пені розпочинається:

- при нарахуванні суми грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобов`язання, визначеного цим Кодексом (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження);

- при нарахуванні суми податкового зобов`язання, визначеного контролюючим органом у випадках, не пов`язаних з проведенням податкових перевірок, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання (в тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження);

Згідно з пп. 129.4. п. 129.1 ст. 129 ПК України на суми грошового зобов`язання, визначеного підпунктами 129.1.1 та 129.1.2 пункту 129.1 цієї статті (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені), та в інших випадках визначення пені відповідно до вимог цього Кодексу, коли її розмір не встановлений, нараховується пеня за кожний календарний день прострочення сплати грошового зобов`язання, включаючи день погашення, з розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на кожний такий день.

Довідкою про стан розрахунків з бюджетом та відомостями інтегрованої картки платника податків підтверджено, що станом на 21.03.2019 року узгоджені грошові зобов`язання відповідачем не сплачено, у зв`язку із чим, суд вважає, що контролюючим органом правомірно нараховано пеню у сумі 0,13 грн.

Пунктом 59.1 статті 59 Податкового кодексу України передбачено, що у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно з абзацом 1 пункту 59.3 статті 59 Податкового кодексу України податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.

У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається) (п. 59.5 ст. 59 ПК України).

Матеріалами справи підтверджено, що Головним управлінням ДФС в Івано - Франківській області сформовано та направлено на адресу відповідача податкову вимогу № 26748-17 від 13.11.2017 року на суму податкового боргу 1649,73 грн., яка у відповідності до положень п. 7 Розділу IV Порядку направлення контролюючими органами податкових вимог платникам податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.06.2017 року № 610, являється врученою.

Доказів оскарження вказаної вимоги відповідачем до суду не надано, а судом в порядку ст. 9 КАС України, не встановлено.

Згідно з положенням п.41.1, п.41.2 ст. 41 Податкового кодексу України контролюючими органами є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову, державну митну політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового та митного законодавства, законодавства з питань сплати єдиного внеску та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган (далі - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику), його територіальні органи.

Органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень.

Згідно з пп. 20.1.34. п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право, зокрема, звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Пунктами 95.1 95.3 ст. 95 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги. Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Беручи до уваги, що відповідач не виконав покладеного на нього обов`язку та податковий борг не сплатив, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги про його стягнення підлягають задоволенню.

Згідно з частиною 2 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Керуючись статтями 9, 73-78, 90, 205, 241-246, 372 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Головного управління ДФС в Івано-Франківській області (, м. Івано Франківськ, вул. Незалежності, 20) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Естейт Селлінг» (, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги буд. 32) про стягнення податкового боргу - задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Естейт Селлінг» (, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги буд. 32) податковий борг на користь Державного бюджету в сумі 13231,47 грн. (тринадцять тисяч двісті тридцять одна сорок сім копійок) шляхом стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, що обслуговують такого платника податків та за рахунок готівки, що належить відповідачу.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені статтями 295 та 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.В. Тулянцева