Справа № 160/6281/19
Суддя: Головко О.В.
Дата ухвалення: 2019-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

24 грудня 2019 року м. Дніпросправа № 160/6281/19

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Головко О.В. (доповідач),

суддів: Ясенової Т.І., Суховарова А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпрі апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Павлоградської міської ради

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 вересня 2019 року (суддя Маковська О.В.) в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1

до Управління соціального захисту населення Павлоградської міської ради

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 у липні 2019 року звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати протиправними дії Управління соціального захисту населення Павлоградської міської ради щодо не призначення ОСОБА_1 щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на приживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, на підставі заяви від 05 березня 2019 року та зобов`язати Управління соціального захисту населення Павлоградської міської ради здійснити призначення, нарахування та виплату ОСОБА_1 щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам на підставі заяви від 05 березня 2019 року.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 вересня 2019 року позов задоволено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки обставинам справи та нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 , згідно з довідкою № 1216-201 від 21.10.2014, перебуває на обліку в Управлінні соціального захисту населення Павлоградської міської ради, як внутрішньо переміщена особа з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції.

ОСОБА_1 з 21 жовтня 2014 року по 20 лютого 2015 року призначалася допомога для покриття витрат на проживання, як працездатній, але непрацюючій особі.

Як вбачається з відповіді Управління соціального захисту населення Павлоградської міської ради № 109/09 від 27.03.2019 та зі змісту відзиву на позовну заяву, починаючи з 22 лютого 2015 року, ОСОБА_1 припинено призначення адресної допомоги відповідно до п. 7 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 505 від 01.10.2014, у зв`язку з не працевлаштуванням.

ОСОБА_1 05 березня 2019 року звернулася до Управління соціального захисту населення Павлоградської міської ради з заявою про призначення допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, оскільки працевлаштувалася з 19.02.2019, що підтверджується копією трудової книжки, довідками ПАТ «Дніпропетровськгаз» № 30 від 18.03.2019 та № ДН000000279 від 11.04.2019.

Згідно з рішенням Управління соціального захисту населення Павлоградської міської ради про призначення допомоги переміщеним особам на проживання від 28.03.2019, ОСОБА_1 вказану допомогу не призначено, остання не включена до розрахунку відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 212 від 31.03.2015.

У відповіді № 109/09 від 27.03.2019 Управління соціального захисту населення Павлоградської міської ради повідомило заявника, що відповідно до абз. 8 п. 3 Порядку № 505 від 01.10.2014 особам працездатного віку, яким виплата грошової допомоги була припинена за п. 7 Порядку, грошова допомога не призначається, навіть за умови подальшого працевлаштування.

Вважаючи таку відмову протиправною, ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає, що відповідно до статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Статтею 2 цього Закону передбачено, що Україна вживає всіх можливих заходів, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, щодо запобігання виникненню передумов вимушеного внутрішнього переміщення осіб, захисту та дотримання прав і свобод внутрішньо переміщених осіб, створення умов для добровільного повернення таких осіб до покинутого місця проживання або інтеграції за новим місцем проживання в Україні.

Механізм надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг визначено Порядком надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 505 від 01.10.2014.

Пунктом 2 Порядку визначено, що грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад, з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців.

Згідно із пунктом 3 Порядку для призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк уповноважений представник сім`ї подає до уповноваженого органу або установи уповноваженого банку (у випадку, передбаченому пунктом 5 цього Порядку) заяву, в якій повідомляє про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги, а також пред`являє довідки всіх членів сім`ї про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб.

Особам працездатного віку, яким грошова допомога була припинена відповідно до пункту 7 цього Порядку, грошова допомога на наступний строк не призначається.

Відповідно до пункту 7 Порядку, якщо у складі сім`ї, якій призначено грошову допомогу, є особи працездатного віку, які не працевлаштувалися, в тому числі за сприянням державної служби зайнятості, або перебувають в трудових відносинах з роботодавцями на тимчасово окупованій території України, в районах проведення антитерористичної операції чи населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення, але фактично не працюють, протягом двох місяців з дня призначення виплати грошової допомоги, її розмір для працездатних членів сім`ї на наступні два місяці зменшується на 50 відсотків, а на наступний період - припиняється.

Пунктом 12 Порядку встановлено, що виплата грошової допомоги припиняється з наступного місяця у разі подання уповноваженим представником сім`ї заяви про припинення виплати грошової допомоги; надання інформації державної служби зайнятості про те, що працездатні члени сім`ї протягом двох місяців не працевлаштувалися за сприянням державної служби зайнятості або перебувають в трудових відносинах з роботодавцями на тимчасово окупованій території України, в районах проведення антитерористичної операції чи населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення, але фактично не працюють; зняття з обліку внутрішньо переміщеної особи; виявлення уповноваженим органом факту подання недостовірної інформації або неповідомлення про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги.

Таким чином, з моменту припинення виплати грошової допомоги по день звернення ОСОБА_1 до відповідача із заявою про призначення допомоги, як працевлаштованій особі, минув шестимісячний строк, тобто наступний строк в розумінні пункту 3 Порядку № 505 від 01.10.2014, що свідчить про відсутність у відповідача правових підстав для відмови у призначенні грошової допомоги, оскільки грошова допомога на наступний строк не призначається тільки тим особам, які продовжують перебувати у статусі непрацевлаштованої особи, а у разі, якщо така особа працевлаштувалась і її статус не суперечить зазначеним вище пунктам Порядку, вона знову набуває право на призначення щомісячної адресної допомоги.

Порядком № 505 від 01.10.2014 не встановлено жодного обмеження особи звернутися після працевлаштування з новою заявою про призначення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

Крім того, суд виходить з того, що п. 6 Порядку визначено виключні підстави, за наявності яких щомісячна адресна грошова допомога не призначається, тоді як у переліку відсутня така підстава, як звернення особи за її призначенням після припинення її виплати відповідно до пункту 7 цього Порядку.

Вказана правова позиція також викладене у постановах Верховного Суду: від 11 липня 2018 року у справі № 227/2259/17, від 15 квітня 2019 року у справі № 227/513/17.

Доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції. Суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 243, 316, 322 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Павлоградської міської ради залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 вересня 2019 року в адміністративній справі № 160/6281/19 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з 24 грудня 2019 року та оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Повна постанова складена 24 грудня 2019 року.

Головуючий - суддя О.В. Головко

суддя Т.І. Ясенова

суддя А.В. Суховаров