Справа № 826/12807/18
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий суддя у першій інстанції: Вєкуа Н.Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2019 року Справа № 826/12807/18

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Епель О.В.,

суддів: Карпушової О.В., Степанюка А.Г.,

за участю секретаря Лісник Т.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби в м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 15 липня 2019 року у справі

за позовом товариства з додатковою відповідальністю

«Страхова компанія «Домінант»

до Головного управління Державної фіскальної служби в м. Києві

про визнання протиправними та скасування

податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В :

Історія справи.

Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Домінант» (далі - позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби в м. Києві (далі - відповідач) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 21.05.2018 №№ , .

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 15 липня 2019 року адміністративний позов задоволено повністю.

Ухвалюючи зазначене рішення, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем під час проведення відповідачем податкової перевірки було надано всі необхідні первинні документи на підтвердження обліку показників фінансової звітності по спірним операціям, але такі документи не були досліджені та враховані контролюючим органом.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити постанову про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на те, що до перевірки позивачем було надано не всі витребувані в нього документи, зокрема не надано договорів страхування, актів виконаних робіт та банківських виписок.

Крім того, апелянт наголошує на тому, що у ході перевірки також було встановлено перевищення позивачем залишку готівки в касі, але судом першої інстанції такі обставини залишилися не дослідженими.

З цих та інших підстав апелянт вважає, що оскаржуване рішення суду прийнято за неповного та неправильно встановлених обставин, з порушенням норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору в цілому.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 04.11.2019 відкрито провадження у справі, установлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду.

У строк, установлений судом, відзив на апеляційну скаргу не надходив.

03.12.2019 від позивача надійшло клопотання про відкладення судового розгляду цієї справи.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 04.12.2019 витребувано додаткові докази у справі, задоволено клопотання позивача, відкладено судовий розгляд та продовжено строк розгляду справи за клопотанням відповідача.

18.12.2019 від позивача надійшло клопотання про відкладення судового розгляду цієї справи, у задоволенні якого відмовлено протокольною ухвалою суду від 23.12.2019.

Судова колегія вважає, що в даному випадку наявні правові підстави передбачені КАС України для розгляду апеляційної скарги під час відсутності осіб, які не з`явилися.

Крім того, апеляційний суд враховує правову позицію Європейського суду з прав людини, викладену в рішенні від 07.07.1989 р. у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії», в якому Суд зазначив, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду - скасуванню з наступних підстав.

Обставини справи, установлені судом першої інстанції.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Домінант» (далі - ТОВ «СК «Домінант») () є юридичною особою, платником ПДВ та перебуває на обліку в ГУ ДФС у м. Києві.

Посадовими особами ГУ ДФС у м. Києві проведено документальну планову виїзну перевірку з питань дотримання ТОВ «Страхова компанія «Домінант» податкового та валютного законодавства та законодавства щодо сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 по 31.12.2017, за результатами якої складено акт від 27.04.2018 №536/26-15-14-06-02/35850814

У висновках зазначеного акта перевірки встановлено порушення ТДВ «СК «Домінант»:

- п. 44.1, п. 44.2, п.44.3, п. 44.5 статті 44, п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, п.п. 141.1.2 п. 141.2 ст. 141Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на прибуток на загальну суму 7 064 941, 00 грн., у тому числі за 2015 рік на суму 3 319 270, 00 грн. за 2016 рік на суму 2 044 438 грн., за 2017 рік на суму 1 701 233 грн. та завищено податок на прибуток від страхової діяльності на загальну суму 522 974 грн., в тому числі за 2015 рік на суму 450 549,00 грн., за 2016 рік на суму 19 017,00 грн., за 2017 рік на суму 53 409,00 грн.;

- п. 2.8 Постанови правління Національного банку України від 15.12.2004 року № 637 «про затвердження Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні», а саме: перевищення встановленого ліміту залишку готівки в касі підприємства на загальну суму 505 210, 18 грн.

На підставі зазначеного акта перевірки відповідачем прийнято наступні податкові повідомлення-рішення від 21.05.2018:

- № , яким позивачеві збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «податок на прибуток страхових організацій, включаючи філіали аналогічних організацій, розташованих на території України» на загальну суму 7 460 277,00 грн., в тому числі за податковими зобов`язаннями на суму 6 541 966,00 грн., за штрафними санкціями - 918 311,00 грн.;

- № , яким до позивача застосовано суму штрафних санкцій в розмірі 463 702,06 грн. за порушення пункту 2.8 глави 2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою НБУ від 15.12.2004 № 637.

Вважаючи зазначені податкові повідомлення-рішення протиправними, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Нормативно-правове обґрунтування.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Податковим кодексом України (далі - ПК України), наказом Міністерства фінансів України від 07.02.2013 № 13 «Про затвердження Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку 1 «Загальні вимоги до фінансової звітності» (далі - Положення № 13), Міжнародним стандартом фінансової звітності 1 (МСФЗ 1) «Перше застосування Міжнародних стандартів фінансової звітності» (далі - МСФЗ 1), Положенням про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженим постановою Правління НБУ від 15.12.2004 № 637, яке було чинним на момент виникнення спірних правовідносин (далі - Положення № 637), Указом Президента України від 12.06.1995 № 436/95 «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки», який був чинним на момент виникнення спірних правовідносин (далі - Указ № 436/95).

Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У п.п. 44.1 - 44.4, 44.6 ст. 44 ПК України закріплено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Платники податків зобов`язані забезпечити зберігання документів, визначених пунктом 44.1 цієї статті, а також документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом не менш як 1095 днів (2555 днів - для документів та інформації, необхідної для здійснення податкового контролю за трансфертним ціноутворенням відповідно до статті 39 цього Кодексу) з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а в разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності.

Якщо документи, визначені у пункті 44.1 цієї статті, пов`язані з предметом перевірки, проведенням процедури адміністративного оскарження прийнятого за її результатами податкового повідомлення-рішення або судового розгляду, такі документи повинні зберігатися до закінчення перевірки та передбаченого законом строку оскарження прийнятих за її результатами рішень та/або вирішення справи судом, але не менше строків, передбачених пунктом 44.3 цієї статті.

У разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки (у випадках, передбачених абзацами другим і четвертим пункту 44.7 цієї статті), такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.

У разі якщо посадова особа контролюючого органу, яка здійснює перевірку, відмовляється з будь-яких причин від врахування документів, наданих платником податків під час проведення перевірки, платник податків має право до закінчення перевірки надіслати листом з повідомленням про вручення та з описом вкладеного або надати безпосередньо до контролюючого органу, який проводить перевірку, копії таких документів (засвідчені печаткою платника податків (за наявності печатки) та підписом платника податків - фізичної особи або посадової особи платника податків - юридичної особи).

Протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта перевірки, платник податків має право подати контролюючому органу, що проводив перевірку, заперечення та/або додаткові документи, які підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності.

Згідно з п.п. 61.1, 61.2 ст. 61 ПК України податковий контроль - це система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Податковий контроль здійснюється органами, зазначеними у статті 41 цього Кодексу, в межах їх повноважень, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 62 ПК України податковий контроль здійснюється шляхом: ведення обліку платників податків; інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючих органів; перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин; моніторингу контрольованих операцій та опитування посадових, уповноважених осіб та/або працівників платника податків відповідно до статті 39 цього Кодексу.

Статтею 20 ПК України передбачено права контролюючого органу, зокрема, проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення; запитувати та вивчати під час проведення перевірок первинні документи, що використовуються в бухгалтерському обліку, регістри, фінансову, статистичну та іншу звітність, пов`язану з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, виконанням вимог законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи (підпункт 20.1.4, 20.1.6 пункту 20.1 статті 20 ПК України).

Згідно з п. 73.3 статті 73 ПК України, контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження.

Платники податків та інші суб`єкти інформаційних відносин зобов`язані подавати інформацію, визначену в запиті контролюючого органу, та її документальне підтвердження (крім проведення зустрічної звірки) протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту (якщо інше не передбачено цим Кодексом).

1. Щодо податкового повідомлення-рішення від 21.05.2018 № .

Відповідно до пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 ПК України об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

З приписів Положення № 13 та МСФЗ 1 вбачається, що страхові компанії у рядку 2010 звіту про фінансові результати, чисті зароблені страхові премії наводять суму страхових премій (платежів, внесків) за договорами страхування та перестрахування з перестрахувальниками протягом звітного періоду.

Згідно з п. 123.1 ст. 123 ПК України в разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов`язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов`язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

2. Щодо податкового повідомлення-рішення від 21.05.2018 № .

Відповідно до п. 2.8 Положення № 637 підприємства можуть тримати в позаробочий час у своїх касах готівкову виручку (готівку) у межах, що не перевищують установлений ліміт каси. Готівкова виручка (готівка), що перевищує встановлений ліміт каси, обов`язково здається до банків для її зарахування на банківські рахунки. Відокремлені підрозділи підприємств - юридичних осіб можуть здавати готівкову виручку (готівку) безпосередньо до кас таких юридичних осіб або до будь-якого банку для її переказу і зарахування на банківські рахунки зазначених юридичних осіб.

У ст. 436-95 Указу закріплено, що у разі порушення юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами - громадянам України, іноземними громадянами та особами без громадянства, які є суб`єктами підприємницької діяльності, а також постійними представництвами нерезидентів, через які повністю або частково здійснюється підприємницька діяльність, норм з регулювання обігу готівки у національній валюті, що встановлюються Національним банком України, до них застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу: за перевищення встановлених лімітів залишку готівки в касах - у двократному розмірі сум виявленої понадлімітної готівки за кожний день.

Обставини справи, установлені судом апеляційної інстанції.

Перевіряючи доводи апелянта та усуваючи неповноту з`ясування судом першої інстанції обставин цієї справи, колегія суддів встановила, що повідомлення від 20.03.2018 № 78/26-15-14-06-02 про проведення документальної планової виїзної перевірки позивача та копію наказу про її призначення було вручено під розписку директору ТДВ «СК «Домінант» Пак Є.О.

11.04.2018 відповідачем у зв`язку з проведенням документальної планової виїзної перевірки ТДВ «СК «Домінант» вручено головному бухгалтеру цього товариства Майстренко А.А. запит про надання документів, а саме: реєстраційних документів, ліцензій, свідоцтв тощо, наказу та протоколу про призначення директора і бухгалтера, договору оренди приміщення, даних інвентаризації, наказів про затвердження облікової політики, ОСВ, карток рахунків, аналізу рахунків, договорів купівлі-продажу цінних паперів, виписок про операції з цінними паперами, банківських виписок, договорів страхування та перестрахування, банківських виписок.

12.04.2018 на вказаний запит ГУ ДФС у м. Києві частково надала документи, які вимагалися контролюючим органом (лист № 12/04-2018). Зокрема, не надано договорів страхування, банківських виписок.

17.04.2018 відповідачем у зв`язку з проведенням документальної планової виїзної перевірки ТДВ «СК «Домінант» вручено представнику позивача за довіреністю Хомяку П.М. запит про надання документів, а саме: наказу при призначення особи, відповідальної за фінансовий моніторинг, даних інвентаризації, ОСВ, карток рахунків, аналізу рахунків, договорів купівлі-продажу цінних паперів, виписок про операції з цінними паперами, банківських виписок, договорів страхування та перестрахування, банківських виписок.

18.04.2018 у відповідь на вказаний запит позивач частково надав документи, які вимагав податковий орган (лист № 18/04-2018). Зокрема, не надано договорів страхування, банківських виписок.

18.04.2018 відповідачем складено акт № 363/26-15-14-06-02/35850814 про ненадання документів в повному обсязі на запит від 17.04.2018.

16.04.2018, 19.04.2018 та 27.04.2018 відповідачем складено акти №№ 354/26-15-14-06-02/35850814, 374/26-15-14-06-02/35850814, 420/26-15-14-06-02/35850814 про відсутність посадових осіб ТДВ «СК «Домінант» за податковою та фактичною адресами.

У ході проведення документальної планової виїзної перевірки позивача контролюючим органом, зокрема було встановлено тримання ТДВ «СК «Домінант» в позаробочий час у касі підприємства готівки в сумі 505210,18 грн. у період з 21.04.2015 по 16.10.2015 без здачі їх до обслуговуючого банку.

Висновки суду апеляційної інстанції.

1. Перевіряючи правомірність/протиправність податкового повідомлення-рішення від 21.05.2018 № , колегія суддів звертає увагу на те, що контролюючий орган двічі (11.04.2018 та 16.04.2018) звертався до позивача із запитами про надання відповідних первинних документів на підтвердження правомірності формування ним задекларованих показників податкової звітності, зокрема з податку на прибуток від здійснення страхової діяльності і такі запити були отримані уповноваженими особами товариства.

Однак, на жодний із зазначених запитів позивачем не було надано витребуваних податковим органом документів у повному обсязі, зокрема не надано договорів страхування та відповідних банківських виписок, що у відповідності до п. 44.6 ст. 44 ПК України надає підстави стверджувати вважати такі документи відсутніми.

При цьому, апеляційний суд не приймає до уваги ксерокопії документів, які були надані позивачем до суду першої інстанції, оскільки вони не завірені належним чином та не відповідають вимогам щодо допустимості доказів, регламентованим частиною другою статті 94 КАС України.

Крім того, ухвалою суду апеляційної інстанції від 04.12.2019 у позивача було витребувано оригінали та належним чином завірені копії відповідних первинних документів та встановлено строк для їх подання до 15.12.2019.

Однак, станом на 23.12.2019 зазначена ухвала суду позивачем не виконана, витребувані докази не надані та причини їх ненадання суду не повідомлені.

Натомість, відповідач, діючи у відповідності до вимог частини другої статті 77 КАС України надав суду необхідні докази на підтвердження доводів апеляційної скарги.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що регламентована частиною другою статті 77 КАС України презумпція винуватості суб`єкта владних повноважень не звільняє позивача від закріпленого в частині першій статті 77 КАС України обов`язку довести перед судом ті обставини, на які він посилається.

Таким чином, апеляційний суд вважає правомірним прийняте відповідачем податкове повідомлення-рішення від 21.05.2018 № .

2. Перевіряючи правомірність/протиправність податкового повідомлення-рішення від 21.05.2018 № , апеляційний суд також зазначає, що позивачем всупереч частині першій статті 77 КАС України не доведено перед судом дотримання ліміту залишку готівки в касі у період з 21.04.2015 по 16.10.2015, не надано доказів того, що такий ліміт взагалі був більшим за нуль та навіть не наведено жодних обґрунтованих доводів з цього приводу.

Натомість відповідачем надано відповідні належним чином складені матеріали документальної планової виїзної перевірки позивача, яким підтверджується факт порушення, за яке ТДВ «СК «Домінант» притягнуто до відповідальності.

При цьому, перевіряючи рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги, суд зауважує, що в ході розгляду цієї справи в суді першої інстанції питання щодо правомірності/протиправності податкового повідомлення-рішення від 21.05.2018 № взагалі судом не з`ясовувалося.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає правомірним прийняття відповідачем податкового повідомлення-рішення від 21.05.2018 № .

Надаючи оцінку всім доводам обох сторін, судова колегія також приймає до уваги рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому Суд зазначив, що «…хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід…».

Відповідно до ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» висновки ЄСПЛ є джерелом права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення адміністративного позову в цій справі та зазначає, що судом першої інстанції було неповно встановлено обставини справи та порушено норми матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору в цілому.

Відповідно до ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю та ухвалення нового рішення, зокрема є: неправильне застосування норм матеріального права.

Отже, апеляційна скарга Головного управління Державної фіскальної служби в м. Києві підлягає задоволенню, рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 15 липня 2019 року - скасуванню, адміністративний позов - залишенню без задоволення.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби в м. Києві - задовольнити.

Рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 15 липня 2019 року - скасувати.

У задоволенні адміністративного позову товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Домінант» до Головного управління Державної фіскальної служби в м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Судове рішення виготовлено 23 грудня 2019 року.

Головуючий суддя

Судді: