Справа № 520/9473/19
Суддя: Сіренко О.І.
Дата ухвалення: 2019-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 грудня 2019 р.Справа № 520/9473/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Сіренко О.І.,

Суддів: Кононенко З.О. , Калиновського В.А. ,

за участю секретаря судового засідання Ковальчук А.С

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 29.10.2019 року, головуючий суддя І інстанції: Сагайдак В.В., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 29.10.19 року по справі № 520/9473/19

за позовом Військової частини НОМЕР_1

до ОСОБА_1
про стягнення збитків, нанесених державі,

ВСТАНОВИВ:
Позивач, Військова частина НОМЕР_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь військової частини НОМЕР_1 (в дохід держави) збитки нанесені державі у сумі 95572,02 грн.

29 жовтня 2019 року ухвалою Харківського окружного адміністративного суду позовну заяву Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення збитків, нанесених державі залишено без розгляду.

В апеляційній скарзі позивач просить ухвалу суду першої інстанції скасувати ухвалу суду, справу на правити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції. Посилаючись на викладені доводи вважає, що доводи з приводу пропуску звернення до суду з адміністративним позовом вже були розглянуті судом першої інстанції та прийнято відповідне рішення про відкриття провадження по справі, а тому залишення позовних вимог без розгляду є безпідставним.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що під час проходження ОСОБА_1 військової служби у військовій частині НОМЕР_2 , його притягнуто до матеріальної відповідальності, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 05.09.2007 року №755, на загальну суму 109173,72 по факту нестачі матеріальних засобів на складі інженерно-аеродромної служби.

На підставі наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 28.09.2007 року №838 Про доповнення до наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 05.09.2007 року №755 суму притягнення до матеріальної відповідальності прапорщика ОСОБА_1 збільшено на 1241,44 грн.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 прапорщика ОСОБА_1 , старшого авіаційного механіка групи регламенту та ремонту авіаційних двигунів технічно - експлуатаційної частини авіаційної техніки, призначеного наказом Командувача Повітряних Сил Збройних Сил України від 16.08.2009 року № 66-пм техніком (з безпеки дорожнього руху) начальником контрольно-технічного пункту технічної частини військової частини НОМЕР_1 , виключено зі списків особового складу військової частини НОМЕР_2 та направлено для подальшого проходження служби до військової частини НОМЕР_1 (м. Харків).

На початку 2011 року ОСОБА_1 звертався до Харківського адміністративного суду з позовною заявою про скасування наказу командира військової частини НОМЕР_2 №755 від 05.09.2007 року, проте у зв`язку з пропущенням строків позовної давності його заява була залишена без розгляду.

Наказом Командувача Повітряних Сил Збройних Сил України №130-пм від 27.10.2011 року прапорщик ОСОБА_1 звільнений з військової служби у запас у зв`язку з закінченням строку контракту. Наказом командира військової частини НОМЕР_1 №257 від 25.11.2011 року військовослужбовець виключений зі списків особового складу та направлений на військовий облік до Орджонікідзевського РВК м. Харкова. (а.с.9).

На день виключення зі списків особового складу частини заборгованість складала 95572,02 грн.

Військова частина НОМЕР_1 звернулась до Чугуївського міського суду Харківської області з позовом до ОСОБА_1 , в якому просила стягнути збитки, завдані державі у сумі 95572,02 грн.

Рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 05.11.2014 р. у справі №636/93/14-ц позовну заяву військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 , про відшкодування шкоди залишено без задоволення.

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 22.01.2015 р. апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 відхилено.

Рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 05 листопада 2014 року залишено без змін.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 жовтня 2015 року рішення скасовані, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції з підстав порушення правил предметної підсудності спору.

Ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 26 жовтня 2016 року провадження у справі за позовом ВЧ НОМЕР_1 закрито.

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 26 січня 2017 року ухвалу Чугуївського міського суду Харківської області від 26 жовтня 2016 року залишено без змін.

Постановою Верховного суду від 13.02.2019 р. касаційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишено без задоволення.

Ухвалу Чугуївського міського суду Харківської області від 26 жовтня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 26 січня 2017 року залишено без змін.

З даним позовом до Харківського окружного адміністративного суду позивач звернувся 13.09.2019 р.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 17.03.2019 р. позовну заяву залишено без руху та запропоновано надати заяву про поновлення строку звернення до суду.

Як зазначено вище ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 03.10.2019 р. відкрито спрощене позовне провадження.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 03.10.2019 р. поновлено Військовій частині НОМЕР_1 строк звернення до суду у справі №520/9473/19.

В ухвалі від 03.10.2019 р. суд дійшов до висновку, що військова частина НОМЕР_1 відповідно до наказу Командувача Повітряних Сил Збройних Сил України від 10.07.2014 року Про визначення сил і засобів Повітряних Сил Збройних Сил України, які залучаються до безпосередньої участі в антитерористичній операції з 07.03.2014 року і по теперішній час залучається до проведення антитерористичної операції (операції об`єднаних сил) в Донецькій та Луганських областях щодо захисту територіальної цілісності та суверенітету України. Також судом враховано, що під час розгляду справи Верховний Суд у постанові від 13.02.2019 року у справі №636/93/14-ц дійшов до висновку про розгляд заявлених позовних вимог в порядку адміністративного судочинства, що стало підставою для звернення позивача з даним позовом до Харківського окружного адміністративного суду.

Приймаючи ухвалу про залишення позовних вимог Військової частини НОМЕР_1 без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що позивач після набрання законної сили ухвали Чугуївського міського суду Харківської області від 26 жовтня 2016 року мав звернутись до адміністративного суду з позовними вимогами про стягнення збитків, нанесених державі. Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду.

Колегія суддів вважає такі висновки суду першої інстанції передчасними з огляду на наступне.

Приписами ч. 1 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Приписами ч. 2 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлений шестимісячний строк, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Тобто, чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

У справі "Gradescolo S.R.L. проти Молдови" Суд послався на прецедентне право щодо дотримання вимог стосовно допустимості застосування процесуального закону, як важливого аспекту права на справедливий судовий розгляд. Роль позовної давності має велике значення під час інтерпретації преамбули конвенції, відповідна частини якої проголошує верховенство закону, що є обов`язком для країн, які підписали Конвенцію. Дотримання строку звернення є однією з умов реалізації права на позов і тісно пов`язано з реалізацією права на справедливий суд. Наявність такої умови запобігає зловживанням і погрозам звернення до суду. Її відсутність призводила б до постійного збереження стану невизначеності у правовідносинах.

Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Колегія суддів звертає увагу на те, що апелянтом не заперечується порушення строку звернення до суду, проте, в обґрунтування поважності пропущеного строку посилається на довготривале визначення предметної підсудності даної справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Конституція України гарантує право кожного на судовий захист своїх прав та інтересів, що включає також право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Слід зазначити, що правова визначеність та принцип верховенства права є взаємопов`язаними, оскільки правова визначеність спрямована на чіткість та передбачуваність правового статусу особи, дій органів державної влади, їх посадових та службових осіб, недопущення безпідставного порушення чи обмеження прав і свобод людини і громадянина.

Отже, встановлення строків звернення до адміністративного суду у системному зв`язку з принципом правової визначеності слугує меті забезпечення передбачуваності для відповідача (як правило, суб`єкта владних повноважень у адміністративних справах) та інших осіб того, що зі спливом встановленого проміжку часу прийняте рішення, здійснена дія (бездіяльність) не матимуть поворотної дії у часі та не потребуватимуть скасування, а правові наслідки прийнятого рішення або вчиненої дії (бездіяльності) не будуть відмінені у зв`язку з таким скасуванням.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом.

Поняття суд, встановлений законом зводиться не лише до правової основи самого існування суду, але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

У пункті 24 рішення від 20 липня 2006 року у справі "Сокуренко і Стригун проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що "фраза "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Термін "судом, встановленим законом" у пункті 1 статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів".

Європейський суд з прав людини ( далі - ЄСПЛ) встановив порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод з тієї причини, що строк на оскарження був продовжений по завершенню значного періоду часу не для усунення серйозних судових помилок, а лише з метою повторного розгляду та ухвалення нового рішення у справі (справа Пономарьов проти України, п.п.41-42).

При оцінюванні поважності причин пропуску строку звернення до суду та прийнятті рішень про його поновлення ЄСПЛ, як правило, враховує:

1)складність справи, тобто, обставини і факти, що ґрунтуються на праві (законі) і тягнуть певні юридичні наслідки;

2)поведінку заявника;

3)поведінку державних органів;

4)перевантаження судової системи;

5)значущість для заявника питання, яке знаходиться на розгляді суду, або особливе становище сторони у процесі (справи "Бочан проти України", "Смірнова проти України", "Федіна проти України", "Матіка проти Румунії" та інші).

У рішенні Конституційного Суду України №1-6/2018 від 27.02.2018 року встановлено:

"У Доповіді "Верховенство права", яка схвалена Європейською Комісією "За демократію через право" (Венеціанською Комісією) на 86-му пленарному засіданні (25-26 березня 2011 року), наголошено, що принцип правової визначеності є ключовим у питанні довіри до судової системи і верховенства права; держава зобов`язана дотримуватися та застосовувати у прогнозований і послідовний спосіб ті закони, які вона ввела в дію (пункт 44); правова визначеність передбачає, що норми права повинні бути зрозумілими і точними, а також спрямованими на забезпечення постійної прогнозованості ситуацій і правових відносин (пункт 46); парламентові не може бути дозволено зневажати основоположні права людини внаслідок ухвалення нечітких законів (пункт 47); правова визначеність означає також, що необхідно у цілому дотримуватися зобов`язань або обіцянок, які взяла на себе держава перед людьми (поняття "законних очікувань") (пункт 48).

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає причини пропуску строку на апеляційне оскарження поважними.

Крім зазначеного, з матеріалів справи вбачається, що ухвалою Харківського окружного адміністративного від 17.09.2019 року адміністративний позов Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення збитків, нанесених державі вже було залишено без руху з підстав пропуску позивачем строку звернення до суду з даним позовом.

На виконання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху позивачем подано заяву про поновлення строку звернення до суду у справі №520/9473/19.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного від 03 жовтня 2019 року заяву Військової частини НОМЕР_1 про поновлення строку звернення до суду задоволено, поновлено позивачу строк звернення до суду у справі №520/9473/19. В даній ухвалі судом зазначено, що оцінені обставини, що перешкоджали здійсненню процесуального права на звернення до суду, на які позивач посилається як на поважні, судом з`ясовано, чи мав позивач за таких обставин можливість своєчасно реалізувати право на звернення до суду (чи відсутні були вагомі перешкоди, труднощі для реалізації цього права) та зроблено висновок про поважність причини пропуску строку звернення до адміністративного суду.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного від 03 жовтня 2019 року відкрито провадження у справі Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення збитків, нанесених державі з огляду на відсутність перешкод для відкриття провадження в адміністративній справі.

Таким чином, колегія суддів зауважує, що судом першої інстанції раніше було надано оцінку обставинам дотримання процесуальних строків звернення до суду, оскільки вже було розглянуто питання щодо пропуску позивачем строку звернення з адміністративним позовом та було прийнято рішення про відкриття провадження по справі, визнавши тим самим підстави, зазначені у відповідній заяві поважними.

У відповідності до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Як встановлено частиною 1 статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Ніхто не може бути позбавлений права на участь у розгляді своєї справи у визначеному цим Кодексом порядку (ч.5 ст.5 КАС України).

Враховуючи зазначені норми та встановлені обставини, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про залишення без розгляду адміністративного позову Харківського університету Повітряних Сил ім. Івана Кожедуба з огляду на неповажність причин пропуску строку звернення до суду з даним адміністративним позовом.

Відповідно до ст.320 КАС України неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, є підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Враховуючи викладене, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з направленням до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 задовольнити.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 29.10.2019 року по справі № 520/9473/19 скасувати.

Справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)О.І. Сіренко
Судді(підпис) (підпис) З.О. Кононенко В.А. Калиновський
Повний текст постанови складено 23.12.2019 року