Справа № 200/11496/19-а
Суддя: Чучко В.М.
Дата ухвалення: 2019-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2019 р. Справа№200/11496/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Чучка В.М., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом публічного акціонерного товариства «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» до Офісу великих платників податків ДФС, про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2019 року Публічне акціонерне товариство «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» (далі за текстом ПАТ «Донецькоблгаз», позивач) звернулось до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Офісу великих платників податків ДФС (надалі Офіс ВВП ДФС, відповідач), про:

1) визнання дій щодо нарахування пені за платежем «Збір у вигляді цільової надбавки до діючого тарифу на природний газ для споживачів усіх форм власності, який справляється за поставлений природний газ споживачам на підставі укладених з ними договорів, код платежу 30 170 601 00» в сумі 23 850,53 грн. протиправними та зобов`язання здійснити коригування в інтегрованій картці позивача за платежем «Збір у вигляді цільової надбавки до діючого тарифу на природний газ для споживачів усіх форм власності, який справляється за поставлений природний газ споживачам на підставі укладених з ними договорів, код платежу 30 170 601 00» шляхом виключення (зменшення) нарахованої пені в сумі 23 850,53 грн.;

2) визнання дій щодо розподілу сплачених грошових коштів в інтегрованій картці позивача за платежем «Збір у вигляді цільової надбавки до діючого тарифу на природний газ для споживачів усіх форм власності, який справляється за поставлений природний газ споживачам на підставі укладених з ними договорів, код платежу 30 170 601 00» в сумі 23 850,53 грн. на оплату (зарахування на погашення (оплату) пені протиправними та зобов`язання здійснити коригування в інтегрованій картці позивача за платежем «Збір у вигляді цільової надбавки до діючого тарифу на природний газ для споживачів усіх форм власності, який справляється за поставлений природний газ споживачам на підставі укладених з ними договорів, код платежу 30 170 601 00» шляхом розподілу, а саме: виключення (зменшення) зарахованих в рахунок оплати пені грошових коштів в сумі 23 850,53 грн. та зарахування (збільшення) вказаних коштів в сумі 23 850,53 грн. в рахунок оплати податкових зобов`язань;

3) визнання дій щодо нарахування пені за платежем «Податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), код платежу 30 140 601 00» в сумі 14 344,19 грн. протиправними та зобов`язання здійснити коригування в інтегрованій картці позивача за платежем «Податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), код платежу 30 140 601 00» шляхом виключення (зменшення) нарахованої пені в сумі 14 344,19 грн.;

4) визнання дій щодо розподілу сплачених грошових коштів в інтегрованій картці позивача за платежем «Податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), код платежу 30 140 601 00» в сумі 14 344,19 грн. на оплату (зарахування на погашення (оплату) пені протиправними та зобов`язання здійснити коригування в інтегрованій картці позивача за платежем «Податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), код платежу 30 140 601 00» шляхом розподілу, а саме: виключення (зменшення) зарахованих в рахунок оплати пені грошових коштів в сумі 14 344,19 грн. та зарахування (збільшення) вказаних коштів в сумі 14 344,19 грн. в рахунок оплати податкових зобов`язань;

5) визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 03 червня 2019 року №, №, №.

Позовні вимоги мотивовані тим, що підпункт 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України (далі за текстом ПК України) є чинним з 01 січня 2017 року та не поширюється на спірні правовідносини які виникли раніше, до 01.01.2017 року, у зв`язку із чим застосуванню підлягає законодавство, що діяло на час подання податкової звітності. Камеральна перевірка податкової декларації або уточнюючого розрахунку може бути проведена лише протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання. Тобто, згідно вимог ПК України, якщо контролюючим органом пропущено вказаний строк, предметом камеральної перевірки не може бути своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах. Позивач вважає, що оскільки відповідачем протиправно, проведено камеральну перевірку, то висновки такої перевірки не можуть бути покладені в основу для прийняття податкового повідомлення - рішення чи іншого рішення контролюючого органу.

Крім того позивачем зазначено, що відповідно до рішення суду по справі № 805/1605/16-а від 08.08.2016 року ПАТ «Донецькоблгаз» надано розстрочення виконання податкових зобов`язань - штрафу, пені та інших санкцій, з дати прийняття рішення суду не застосовуються.

Щодо нарахованої пені в сумі 23 850,53 грн. та 14 344,19 грн., позивач, із посиланням на рішення Конституційного суду від 30.05.2001р. № 1-22/2001 та положення п. 131.1, п. 131.2 ст. 131 ПК України, вважає, що її відповідачем нараховано неправомірно, оскільки нарахування пені має здійснюватись шляхом складання контролюючим органом відповідного податкового повідомлення-рішення та надання такому платнику з метою самостійного вирішення ним питання щодо її сплати або оскарження, та дотримання платником податків черговості сплати платежів та їх призначення можливе за умови доведення нарахованої пені платнику податків у спосіб визначений ПК України. В даному випадку, податковим органом не дотриманий такий порядок, з огляду на що його дії є неправомірними. Крім того у позові зазначено, що неправомірне нарахування пені та розподіл коштів у рахунок сплати пені у спосіб, що здійснюється контролюючим органом, має наслідком невірне, помилкове визначення суми самого боргу, штрафних санкцій та пені та обліку такого боргу контролюючим органом.

Також, позивач зазначив, що дії податкового органу щодо зарахування грошових коштів сплачених на виконання рішення суду в рахунок сплати податкових зобов`язань без врахування періоду розстрочення рішенням суду суперечить принципу обов`язковості виконання рішення суду закріпленого ст.124 Конституції України, а отже, нарахування штрафу та пені не може застосовуватись до платника податків при своєчасній сплаті розстроченого рішенням суду податкового боргу.

Посилаючись на норми Закону України від 02 вересня 2014 року N 1669-УІІ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» позивачем зазначено, що платники податку, які перебувають на обліку у податкових органах і які здійснюють господарську діяльність на території, де проводилася АТО або було оголошено військовий чи надзвичайний стан, на цей період звільняються від відповідальності за неналежне виконання зобов`язань, зокрема щодо своєчасної сплати узгодженої суми грошового зобов`язання та подання податкової звітності з податку на додану вартість та збору у вигляді цільової надбавки до діючого тарифу на природний газ для споживачів усіх форм власності, тощо.

Посилаючись на задекларований ПК України принцип презумпції правомірності рішення платника податків (пункт 4.1.4 ПК України), та порушення податковим органом статті 19 Конституції України, позивач вважає, що нарахування та стягнення пені у спосіб, що здійснюється контролюючим органом з порушенням норм чинного законодавства, не може бути законним та правомірним, та з урахуванням дії обставин непереборної сили (підстави щодо звільнення від відповідальності), данні інтегрованої картки платника підлягають коригуванню, а саме: нарахована пеня підлягає виключенню (зменшенню) в інтегрованій картці платника, а грошові кошти, що розподілені контролюючим органом у рахунок сплати нарахованої нені підлягають розподілу (зарахуванню) у рахунок сплати податкових зобов`язань. У зв`язку із наведеним наполягав на задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 16.10.2019 року відкрито спрощене позовне провадження у даній справі без проведення судового засідання та повідомлення сторін. В ухвалі було запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з моменту отримання ухвали про відкриття провадження у справі надати суду відзив на позовну заяву зі всіма доказами на його підтвердження, які наявні у відповідача.

13 листопада 2019 року відповідач надіслав відзив на позов, у якому зазначив, що податковий орган діяв виключно в межах повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією України та Податковим кодексом України. Застосування до платників податків, що несвоєчасно сплачують узгоджені податкові зобов`язання штрафних санкцій передбачено пунктом 126.1. статті 126 Податкового кодексу України, факт несвоєчасної сплати позивачем узгоджених податкових зобов`язань встановлено в ході проведених камеральних перевірок, за наслідками яких були складені акти.

Відповідач зазначив, що відповідно до висновків Верховного Суду викладених у постанові від 07 серпня 2018 року по справі №805/4013/17-а, посилання на положення Закону № 1726-УІІІ та Закону №1669, як підставу правового регулювання спірних правовідносин, є неприйнятним з огляду на системний аналіз статей 1, 5, 7 Податкового кодексу України, за якими серед загальних засад встановлення податків і зборів пунктом 7.3 статті 7 передбачено, що будь-які питання щодо оподаткування регулюються цим Кодексом і не можуть встановлюватися або змінюватися законами України, крім законів, що містять виключно положення щодо внесення змін до цього Кодексу та/або положення, які встановлюють відповідальність за порушення норм податкового законодавства. Оскільки норми наведених сторонами законів не відповідають встановленим Податковим кодексом України засадам, їх положення не можуть застосовуватись у межах спірних відносин.

Враховуючи викладене, відповідач просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступне.

Позивач Публічне акціонерне товариство «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» є юридичною особою, зареєстроване в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (), місцезнаходження юридичної особи: 84313, Донецька обл., місто Краматорськ, вулиця Південна, будинок 1, перебуває на обліку як платник податків в Офісі ВПП ДФС (Харківське управління) (т. 1 а.с. 63-67).

Офісом ВПП ДФС проведена камеральна перевірка щодо своєчасності сплати в період з 24.04.2017р. по 30.06.2017р. ПАТ «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» узгоджених сум податкових зобов`язань з податку на додану вартість згідно податкової декларації з ПДВ за звітний період лютий 2016р., вх.№ від 21.03.2016р., податкової декларації з ПДВ за звітний період березень 2016р., вх. № від 20.04.2017р., податкового повідомлення-рішення форми «Н» № від 05.04.2017, податкового повідомлення-рішення форми «Р» №0 від 06.02.2017р., за результатами якої складено Акт від 06.07.2017р. № 707/28-10-50-12-08/03361075 (т. 1 а.с. 43-49).

Відповідно до висновку вказаного акту перевірки, податковим органом встановлено несвоєчасну сплату ПАТ «Донецькоблгаз» узгоджених сум податкових зобов`язань з податку на додану вартість протягом строків, визначених ПК України, а саме грошових зобов`язань щодо:

податкового повідомлення-рішення форми «Н» № від 05.04.2017р. у сумі 39 305,43 грн.;

податкового повідомлення-рішення форми «Р» №0 від 06.02.2017р. у сумі 261 299,79 грн.;

податкової декларації з ПДВ за звітний період лютий 2016р., вх.№ від 21.03.2016р. у сумі 424 164,86 грн.;

податкової декларації з ПДВ за звітний період березень 2016р., вх. № від 20.04.2017 у сумі 66 515,54 грн.

Ухвал Донецького окружного адміністративного суду від 08.08.2016р., від 29.08.2016р. у справі № 805/1605/16-а, «Графіка погашення розстрочених (відстрочених) на підставі рішення суду сум заборгованості» (т.1 а.с. 48-49).

Відповідальність за вказані правопорушення передбачена п.126.1 ст. 126 Податкового кодексу України, у зв`язку з чим контролюючим органом були прийняті податкові повідомлення-рішення №009501200 від 03.08.2017 року про застосування штрафних санкцій у розмірі 30060,12 грн. та № від 03.08.2017 року у розмірі 98160,47 грн.

Зазначені податкові повідомлення-рішення були оскаржені позивачем в адміністративному та судовому порядку.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 27 лютого 2019 року по справі №805/3095/17-а, яке залишено без змін постановою Першого адміністративного суду від 04 грудня 2019 року, адміністративний позов Публічного акціонерного товариства «По газопостачанню та газифікації «ДОНЕЦЬКОБЛГАЗ» (84313, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Південна, 1, ) до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 11, ) про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити певні дії, скасування податкових повідомлень-рішень задоволено частково.

Визнано дії Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби щодо нарахування пені за платежем «Податок на додану вартість», код платежу 30 , в сумі 20 259,53 грн. протиправними та зобов`язано відповідача здійснити корегування в інтегрованій картці позивача за платежем податок на додану вартість код платежу 30 шляхом виключення (зменшення) нарахованої пені в сумі 20 259,53 грн.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 03.08.2017 року № форма «Ш» на суму нарахованих штрафних санкцій у розмірі 0,8 грн.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 03.08.2017 року № форма «Ш» на суму нарахованих штрафних санкцій у розмірі 26 129,58 грн. (т.1 а.с. 53-63).

07 травня 2019 року Харківським управлінням Офісу великих платників податків ДФС на підставі п.п.20.1.4. п. 20.1. ст. 20 та у порядку ст. 75, ст.76 Податкового кодексу України, була проведена камеральна перевірка щодо своєчасності сплати Публічним акціонерним товариством «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз», , узгоджених сум грошових зобов`язань зі збору у вигляді цільової надбавки до діючого тарифу на природний газ для споживачів усіх форм власності згідно «Податкової декларації зі збору у вигляді цільової надбавки до діючого тарифу на природний газ для споживачів усіх форм власності» за звітний період жовтень 2015 року та рішення суду про розстрочення податкового боргу, за результатами якої був складений Акт №303/28-10-50-12-07/03361075 (надалі Акт перевірки, т. 1 а.с. 28-30).

Вказаним Актом перевірки встановлено несвоєчасну сплату ПАТ «Донецькоблгаз» узгоджених сум грошових зобов`язань зі збору у вигляді цільової надбавки до діючого тарифу на природний газ для споживачів усіх форм власності згідно «Податкової декларації зі збору у вигляді цільової надбавки до діючого тарифу на природний газ для споживачів усіх форм власності» за звітний місяць жовтень 2015 року, погашення грошового зобов`язання за якою проводиться за постановою та ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 08.08.2016 року та від 29.08.2016 року відповідно у справі №805/1605/16-а, у сумі 43 557,10 грн., протягом строків, визначених ПК України, чим порушено вимоги п.57.1 ст. 57 ПК України (т. 1 а.с. 30).

На підставі Акту перевірки, контролюючим органом були складені податкові повідомлення-рішення від 03 червня 2019 року:

- №, яким за затримку на 1242 календарних днів сплати відповідно до ст.126 ПК України, зобов`язано ПАТ «Донецькоблгаз» сплатити штраф у розмірі 20% у сумі 8 711,42 грн. за платежем збір у вигляді цільової надбавки до діючого тарифу на природний газ для споживачів усіх форм власності, який справляється за поставлений природний газ для споживачів на підставі укладених з ними договорів, нарахований до 1 січня 2016 року, код платежу 17060100 (т. 1 а.с. 24-25);

- №, яким за затримку на 421 календарний день сплати відповідно до ст.126 ПК України, зобов`язано ПАТ «Донецькоблгаз» сплатити штраф у розмірі 20% у сумі 98 159,67 грн. за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), код платежу 14060100 (т. 1 а.с. 33-36);

- №, яким за затримку на 20 календарних днів сплати відповідно до ст.126 ПК України, зобов`язано ПАТ «Донецькоблгаз» сплатити штраф у розмірі 10% у сумі 3 930,54 грн. за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), код платежу 14060100 (т. 1 а.с. 35-36).

Судом встановлено, що 08 серпня 2016 року Донецьким окружним адміністративним судом була ухвалена постанова по справі № 805/1605/16-а, якою були задоволені позовні вимоги Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Донецьку Міжрегіонального Головного управління ДФС до Публічного акціонерного товариства "По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» про стягнення коштів з рахунків у банках платника податку на суму податкового боргу у загальній сумі 23 838 625,52 грн., та з розрахункових рахунків Публічного акціонерного товариства «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» (84313 Донецька область, м. Краматорськ, Південна,1, ) на користь Державного бюджету присуджено до стягнення кошти на погашення податкового боргу з податку на додану вартість в сумі 22 166 351,61 грн., та зі збору у вигляді цільової надбавки до діючого тарифу на природний газ для споживачів усіх форм власності в сумі 1672273,91 грн.

Зазначена постанова суду набрала законної сили 23 серпня 2016 року. В подальшому, ухвалою суду від 29 серпня 2016 року у справі № 805/1605/16-а було задоволено заяву ПАТ «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» про розстрочення виконання постанови суду від 08 серпня 2016 року, та виконання стягнення коштів з рахунків у банках платника податку на суму податкового боргу у загальній сумі 23838625 грн. 52 коп. було розстрочено на строк 60 місяців шляхом погашення відповідачем боргу протягом 60 місяців відповідно до узгодженого між сторонами графіку, у період з серпня 2016 року по червень 2021 року у сумі по 369 439 грн. 19 коп. щомісячно, та у липні 2021 року - у сумі 369 439 грн. 40 коп. (т. 1 а.с. 196-197).

Згідно із графіком погашення заборгованості від 29 серпня 2016 року № 805/1605/16-а, погашення заборгованості позивач зобов`язався проводити рівними частками сплачуючи щомісячно суму заборгованості у розмірі 1607067,35 протягом 60 місяців відповідно до узгодженого між сторонами графіку, у період з серпня 2016 року по червень 2021 року у сумі по 26784,45 грн. щомісячно та у липні 2021 року у сумі 26786,80 грн.(т. 1 а.с. 51-52).

Також, відповідачем виконано рішення Донецького окружного адміністративного суду від 27.02.2019 року по справі №805/3095/17-а, яким частково скасовані податкові повідомлення-рішення №009501200 від 03.08.2017 року про застосування штрафних санкцій у розмірі 30060,12 грн. та № від 03.08.2017 року у розмірі 98160,47 грн. та сформовані спірні податкові повідомлення-рішення № від 03.06.2019 року у розмірі 98159,3367 грн. та № у розмірі 3930,54 грн.

За даними інтегрованої картки ПАТ «Донецькоблгаз» за платежем збір у вигляді цільової надбавки до діючого тарифу на природний газ для споживачів усіх форм власності, який справляється за поставлений природний газ споживачам на підставі укладених з ними договорів, код платежу 30 відповідачем в період березень-квітень 2019 року (т. 1 а.с. 93-95), нарахована пеня у загальній сумі 23850,53 грн., з них:

- 26.03.2019 року 14441,27 грн. за період з 01.12.2015 по 26.03.2019 року;

- 25.04.2019 року 73,23 грн. за період з 01.12.2015 по 25.04.2019 року;

- 25.04.2019 року 9336,03 грн. за період з 01.12.2015 по 25.04.2019 року.

У вказаний період (березень-квітень 2019 року) позивачем за платежем збір у вигляді цільової надбавки до діючого тарифу на природний газ для споживачів усіх форм власності, який справляється за поставлений природний газ споживачам на підставі укладених з ними договорів, код платежу 30 сплачено (перераховано) грошові кошти у загальній сумі 55742,46 грн. (т. 1 а.с. 96-97), з них:

-26.03.2019 року 27871,23 грн. згідно із платіжним дорученням №1504 від 26.03.2019 року;

-25.04.2019 року 27871,23 грн. згідно із платіжним дорученням №4358 від 25.04.2019 року.

При цьому, за даними інтегрованої картки позивача за платежем збір у вигляді цільової надбавки до діючого тарифу на природний газ для споживачів усіх форм власності, який справляється за поставлений природний газ споживачам на підставі укладених з ними договорів, код платежу 30 , відповідачем в період березень-квітень 2019 року здійснено розподіл сплачених позивачем грошових коштів в рахунок погашення (сплати) пені у загальній сумі 23850,53 грн. (т.1 а.с. 93-95), з них:

- 26.03.2019 року 14441,27 грн. за період з 01.12.2015 по 26.03.2019 року;

- 25.04.2019 року 73,23 грн. за період з 01.12.2015 по 25.04.2019 року;

- 25.04.2019 року 9336,03 грн. за період з 01.12.2015 по 25.04.2019 року.

За даними інтегрованої картки ПАТ «Донецькоблгаз» за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), код платежу 30 140 601 00 відповідачем в період квітень-червень 2017 року (т. 1 а.с. 89-91), нарахована пеня у загальній сумі 14344,19 грн., з них:

- 25.07.2017 року 12,86 грн. за період з 19.05.2017 по 24.05.2017 року;

- 13.06.2017 року 2648,11 грн. за період з 19.05.2017 по 12.06.2017 року;

- 13.06.2017 року 1299,33 грн. за період з 19.05.2017 по 12.06.2017 року;

- 20.06.2017 року 0,05 грн. за період з 19.05.2017 по 19.06.2017 року;

- 17.07.2017 року 1751,01 грн. за період з 19.05.2017 по 16.07.2017 року;

- 24.07.2017 року 2820,82 грн. за період з 19.05.2017 по 23.07.2017 року;

- 26.07.2017 року 5812,01 грн. за період з 19.05.2017 по 25.07.2017 року.

У вказаний період (квітень-червень 2017 року) позивачем за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), код платежу 30 140 601 00 сплачено (перераховано) грошові кошти у загальній сумі 369439,19 грн. (т. 1 а.с. 90), з них:

-13.06.2017 року 369439,19 грн. згідно із платіжним дорученням №11301477 від 13.06.2017 року.

При цьому, за даними інтегрованої картки позивача за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), код платежу 30 140 601 00, відповідачем в період квітень-червень 2017 року здійснено розподіл сплачених позивачем грошових коштів в рахунок погашення (сплати) пені у загальній сумі 14344,19 грн. (т.1 а.с. 89-91), з них:

- 25.07.2017 року 12,86 грн. за період з 19.05.2017 по 24.05.2017 року;

- 13.06.2017 року 2648,11 грн. за період з 19.05.2017 по 12.06.2017 року;

- 13.06.2017 року 1299,33 грн. за період з 19.05.2017 по 12.06.2017 року;

- 20.06.2017 року 0,05 грн. за період з 19.05.2017 по 19.06.2017 року;

- 17.07.2017 року 1751,01 грн. за період з 19.05.2017 по 16.07.2017 року;

- 24.07.2017 року 2820,82 грн. за період з 19.05.2017 по 23.07.2017 року;

- 26.07.2017 року 5812,01 грн. за період з 19.05.2017 по 25.07.2017 року.

Також в матеріалах справи наявний Сертифікат Торгово-промислової палати України від 30 липня 2014 року № 2059/05-4, відповідно до якого позивачу засвідчено настання обставин непереборної сили з 01 липня 2014 року при здійсненні господарської діяльності на території Донецької області щодо виконання законодавчих актів України, які стосуються справляння та сплати податків та обов`язкових платежів (т. 1 а.с. 50).

Отже спірними питаннями цієї справи є правомірність дій Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби щодо нарахування пені за платежем збір у вигляді цільової надбавки до діючого тарифу на природний газ для споживачів усіх форм власності, який справляється за поставлений природний газ споживачам на підставі укладених з ними договорів, код платежу 30 у сумі 23850,53 грн. та за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), код платежу 30 140 601 00 в сумі 14344,19 грн., а також щодо розподілу сплачених грошових коштів в інтегрованій картці позивача за платежем «Збір у вигляді цільової надбавки до діючого тарифу на природний газ для споживачів усіх форм власності, який справляється за поставлений природний газ споживачам на підставі укладених з ними договорів, код платежу 30 в сумі 23850,53 грн. та за платежем «Податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)», код платежу 30 140 601 00 в сумі 14344,19 грн. на оплату (зарахування на погашення (оплату)) пені та правомірність податкових повідомлень-рішень відповідача від 03.06.2019 року №, №, №.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства визначає Податковий кодекс України від 02.12.2010 року № 2755-VI ( далі - ПК України).

Щодо тверджень позивача про відсутність у податкового органу підстав для застосування норми пп. 75.1.1 п. 75.1 ст. 75 ПК України, у зв`язку із набранням нею чинності з 01.01.2017 року, тобто після виникнення спірних правовідносин, суд зазначає наступне.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 1.1. ст. 1 ПК України визначено, що Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

За приписами підпункту 20.1.4 п.20.1 ст. 20 ПК України визначено право податкового органу проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Перевірка позивача проведена 07.05.2019 року.

З викладеного вбачається обов`язок податкового органу проводити перевірку відповідно до закону діючого на момент проведення такої перевірки.

Станом на 07.05.2019 року норма пп. 75.1.1 п. 75.1 ст. 75 ПК України була викладена у такій редакції: «Камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків, та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах».

З огляду на викладене, суд вважає правомірним застосування податковим органом вищевказаних норм ПК України в редакції, чинній на момент проведення такої перевірки.

Пунктом 76.3 ст. 76 ПК України (в редакції на момент проведення перевірки) визначено, що Камеральна перевірка податкової декларації або уточнюючого розрахунку може бути проведена лише протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання. Камеральна перевірка з інших питань проводиться з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу.

Контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку (п. 102.1 ст. 102 ПК України).

Предметом камеральної перевірки 07.05.2019 року була перевірка своєчасності сплати узгоджених сум податкових зобов`язань за період березень-квітень 2019 року.

В контексті норми п.76.3 ст. 76 ПК України вказаний предмет підпадає під дію абз. 2 даної норми та відповідно передбачає застосування строку ст. 102 ПК України - 1095 днів.

Враховуючи викладене, обґрунтування позову у даній частині судом визнається помилковим.

Відносно позовних вимог позивача про визнання протиправними дій Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби щодо нарахування пені за платежем «Збір у вигляді цільової надбавки до діючого тарифу на природний газ для споживачів усіх форм власності, який справляється за поставлений природний газ споживачам на підставі укладених з ними договорів, код платежу 30 » в сумі 23850,53 грн. та за платежем «Податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), код платежу 30 140 601 00» в сумі 14344,19 грн., а також зобов`язання відповідача здійснити коригування в інтегрованій картці позивача за платежем «Збір у вигляді цільової надбавки до діючого тарифу на природний газ для споживачів усіх форм власності, який справляється за поставлений природний газ споживачам на підставі укладених з ними договорів, код платежу 30 » в сумі 23850,53 грн. та за платежем «Податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), код платежу 30 140 601 00» в сумі 14344,19 грн. шляхом виключення (зменшення) нарахованої пені та розподілу, суд зазначає наступне.

Підпунктом 14.1.162 п. 14.1 ст. 14 ПК України визначено, що пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахована на суми грошових зобов`язань у встановлених цим Кодексом випадках та не сплачена у встановлені законодавством строки.

Згідно із підпунктом 14.1.175 14.1 ст. 14 ПК України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Верховним судом у постанові від 20 лютого 2018 року справа №810/700/17 зазначено, що на платника податків покладено обов`язок здійснити у встановлені строки сплату узгодженого грошового зобов`язання. Не сплачене у встановлений законом строк грошове зобов`язання визначається сумою податкового боргу платника податків.

Відповідно до пп. 129.1.3 п. 129.1 ст.129 ПК України, нарахування пені розпочинається при нарахуванні суми податкового зобов`язання, визначеного платником податків або податковим агентом, - після спливу 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання.

На суми грошового зобов`язання, визначеного підпунктом 129.1.3 пункту 129.1 цієї статті (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені), нараховується пеня за кожний календарний день прострочення у його сплаті, включаючи день погашення, із розрахунку 100 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на кожний такий день(абз.2 п.129.4 ст. 129 ПК України).

Нараховані контролюючим органом суми пені самостійно сплачуються платником податків (п. 131.1.ст. 131 ПК України).

На підставі п. 131.2. ст.131 ПК України при погашенні суми податкового боргу (його частини) кошти, що сплачує такий платник податків, у першу чергу зараховуються в рахунок податкового зобов`язання. У разі повного погашення суми податкового боргу кошти, що сплачує такий платник податків, в наступну чергу зараховуються у рахунок погашення штрафів, в останню чергу зараховуються в рахунок пені.

Якщо платник податків не виконує встановленої цим пунктом черговості платежів або не визначає її у платіжному документі (чи визначає з порушенням зазначеного порядку), контролюючий орган самостійно здійснює такий розподіл такої суми у порядку, визначеному цим пунктом.

Стаття 54 ПК України містить наступний алгоритм визначення сум податкових та грошових зобов`язань.

Так, згідно із пунктом 54.1. ст. 54 ПК України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до п. 54.3 ПК України, контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо, зокрема:

п. 54.3.1. платник податків не подає в установлені строки податкову (митну) декларацію, а при здійсненні заходів податкового контролю встановлено факти здійснення платником податків діяльності, що призвела до виникнення об`єктів оподаткування, наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу та наявності діючих (у тому числі призупинених) ліцензій на право здійснення діяльності з підакцизною продукцією, яка підлягає ліцензуванню згідно із законодавством;

п. 54.3.2. дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань, суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках;

п.54.3.3. згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

В даному випадку суд зазначає, що норми ПК України надають право податковому органу нараховувати пеню та у встановлених випадках перерозподіляти грошові кошти сплачені позивачем в порядку черговості виникнення податкового боргу.

Обов`язку виносити окреме податкове повідомлення-рішення на суму нарахованої пені за ст.129 ПК України не встановлено.

З іншого боку на платника покладений обов`язок погасити податковий борг, що виник, у т. ч. суми пені.

В свою чергу, відповідно до Наказу Міністерства фінансів України «Про затвердження Порядку ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 07.04.2016 № 422 зареєстрована в Міністерстві юстиції України від 20.05.2016 за № 751/28881 передбачено, що інтегрована картка платника (далі - ІКП) - форма оперативного обліку податків, зборів, митних платежів до бюджетів та єдиного внеску, що ведеться за кожним видом платежу та включає перелік показників підсистем інформаційної системи органів ДФС, які характеризують стан розрахунків платника з бюджетами та цільовими фондами; (п.1 Розділ І. Загальні положення).

ІКП відкриваються автоматично кожному платнику у разі: нарахування сум грошових зобов`язань і пені з податків, зборів та сум єдиного внеску, самостійно визначених платником (за фактом надходження податкових декларацій, розрахунків, уточнюючих розрахунків); (п. 2 ч. 1 «Порядок ведення інтегрованої картки платника», розділ ІI. «Інтегрована картка платника»).

Крім того, абз. 4, 7 п. 1 глави 1 Розділу VI Порядку №422, визначають, що при нарахуванні чергової частки розстрочення (відстрочення) сум податкового боргу в ІКП відбувається нарахування пені за несвоєчасну сплату на суму нарахованої частки податкового боргу за період з 91-го дня після останнього дня граничного строку сплати грошового зобов`язання, визначеного Податковим кодексом України, і по дату надання розстрочення (відстрочення) податкового боргу (у випадку, коли податковий борг виник в результаті несплати платником податків грошового зобов`язання, визначеного у поданій ним звітності), а з наступного дня після початку дії розстрочення (відстрочення) грошових зобов`язань (податкового боргу) та/або наступного дня після граничного строку сплати чергової частки розстроченого (відстроченого) грошового зобов`язання (податкового боргу) розпочинається нарахування процентів, які нараховуються по день фактичного погашення чергової частки розстроченого (відстроченого) грошового зобов`язання (податкового боргу) включно.

Тобто з наведеного вбачається, що нарахування пені здійснюється в автоматичному режимі та пов`язано з фактом несплати у встановлений строк суми самостійно узгодженого зобов`язання.

Відповідно до п.42-1.2. ст. 42-1 ПК України, електронний кабінет забезпечує можливість реалізації платниками податків прав та обов`язків, визначених цим Кодексом та нормативно-правовими актами, що прийняті на підставі та на виконання цього Кодексу, законами з питань митної справи, в тому числі, шляхом перегляду в режимі реального часу інформації про платника податків, що збирається, використовується та формується контролюючими органами у зв`язку з обліком платників податків та адмініструванням податків, зборів, митних платежів, здійсненням податкового контролю, в тому числі дані оперативного обліку податків та зборів (у тому числі дані інтегрованих карток платників податків), дані системи електронного адміністрування податку на додану вартість, дані системи електронного адміністрування реалізації пального, а також одержання такої інформації у вигляді документа, який формується автоматизовано шляхом вивантаження відповідної інформації з електронного кабінету із накладенням електронного підпису посадової особи контролюючого органу та печатки контролюючого органу.

Враховуючи наведене суд вважає, що пеня на суму узгодженого податкового повідомлення-рішення нараховується в силу вимог закону, процес нарахування здійснюється в автоматичному режимі, про стан, розмір нарахування пені платник може дізнатись, зокрема, скориставшись електронним кабінетом.

А тому дії, щодо нарахування пені та перерозподіл сплачених платником сум, згідно порядку черговості виникнення боргу податковим органом є правомірними.

Окремо суд вбачає за необхідне зазначити, щодо правомочності податкового органу нараховувати пеню на податковий борг, що розстрочений судовим рішенням.

Частиною 1 ст.263 КАС України (у редакції до 15.12.2017р.) визначено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження можуть звернутися до адміністративного суду першої інстанції (незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист) із заявою про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення.

Аналізуючи положення ст. 263 КАС України в системному зв`язку із нормами, які гарантують право на судовий захист і передбачають форми й способи його реалізації (статті 105 та 162 Кодексу), суд приходить до висновку, що в контексті спірних правовідносин процедура виконання судового рішення, на підставі якого з платника податків стягуються кошти, є самостійною процедурою, яка регулюється окремими нормами Податкового кодексу України (порядок стягнення податкового боргу платників податків регулюється статтями 95 - 99 Податкового кодексу України).

Зі змісту наведених законодавчих норм можна зробити висновок, що відстрочення застосовується як у процедурі примусового стягнення податкового боргу, так і під час добровільного погашення платником грошових зобов`язань. А відтак відстрочення є лише законодавчо передбаченою формою розрахунків платника з бюджетом шляхом зміни строків платежу; відстрочення не можна розцінювати як окремий спосіб погашення податкового боргу, що виключає можливість застосування інших заходів з примусового стягнення податкового боргу; використання інституту розстрочення не виключається і на стадії виконання судового рішення про примусове стягнення податкового боргу.

Суд звертає увагу, що оскільки розстрочення є лише формою розрахунків платника з бюджетом шляхом зміни строків платежу, яка може застосовуватись в тому числі і у процедурі примусового стягнення податкового боргу, то відповідно при такому розстроченні має враховуватись ст. 100 Податкового кодексу України, яка містить правове регулювання з цього питання. Рішення суду про розстрочення сплати податкового боргу є лише процесуальним рішенням, що визначає спосіб виконання судового рішення про стягнення податкового боргу.

Постановлення такого рішення не змінює статус такої заборгованості - податковий борг, яким є несплачена сума узгодженого (самостійно задекларованого) грошового зобов`язання, та не спростовує того факту, що боржник вчинив податкове правопорушення у вигляді несплати такого і таке правопорушення триває до часу погашення боргу в добровільному чи примусовому порядку.

Вказана правова позиція неодноразово висловлена Верховним судом, в тому числі у постановах: від 27 лютого 2018 року по справі №805/4622/16-а, від 08 травня 2018 року по справі №802/777/16-а.

З викладеного також випливає, що нарахування пені здійснюється на самостійно узгоджене податкове зобов`язання, як вже зазначалось, наявність судового рішення про розстрочення такого не змінює його правової природи.

Вказаний факт є важливим у цілях визначення норми ПК України на підставі якої здійснюється нарахування пені.

Відповідно до пп. 129.1.1 п. 129.1 ст. 129 Податкового кодексу України, після закінчення встановлених Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов`язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

При самостійному нарахуванні суми грошового зобов`язання платником податків нарахування пені розпочинається після спливу 90 днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов`язання, визначеного цим Кодексом.

Нарахування пені закінчується у день зарахування коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів та/або в інших випадках погашення податкового боргу та/або грошових зобов`язань (пп. 129.3.1 п. 129.3 ст. 129 Податкового кодексу України).

Таким чином, у разі якщо пеня нараховується на погашену суму заборгованості, що виникла в результаті самостійно нарахованого платником податків узгодженого грошового зобов`язання, то відповідно контролюючий орган у будь - якому випадку позбавлений права нараховувати таку пеню до спливу 90 - денного строку з дня наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов`язання.

Вказана правова позиція висловлена Верховним судом у постанові від 27 лютого 2018 року справа №805/4622/16-а.

Обставини даної справи свідчать, що податковим органом пеня була нарахована без врахування «правила 90-днів», отже в цій частині нарахування пені є протиправним та така пеня підлягає вилученню з ІКП позивача.

Сума нарахованої пені із врахуванням норми пп. 129.1.1 п. 129.1 ст.129 ПК України становить 23850,53 грн.

Таким чином, пеня у розмірі 23850,53 грн. нарахована протиправно та підлягає виключенню з ІКП позивача.

З урахуванням наведеного, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позову в цій частині.

Щодо позовних вимог про визнання дій щодо нарахування пені за платежем «Податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), код платежу 30 140 601 00» в сумі 14 344,19 грн. протиправними та зобов`язання здійснити коригування в інтегрованій картці позивача за платежем «Податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), код платежу 30 140 601 00» шляхом виключення (зменшення) нарахованої пені в сумі 14 344,19 грн.; визнання дії щодо розподілу сплачених грошових коштів в інтегрованій картці позивача за платежем «Податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), код платежу 30 140 601 00» в сумі 14 344,19 грн. на оплату (зарахування на погашення (оплату) пені протиправними та зобов`язання здійснити коригування в інтегрованій картці позивача за платежем «Податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), код платежу 30 140 601 00» шляхом розподілу, а саме: виключення (зменшення) зарахованих в рахунок оплати пені грошових коштів в сумі 14 344,19 грн. та зарахування (збільшення) вказаних коштів в сумі 14 344,19 грн. в рахунок оплати податкових зобов`язань, суд зазначає, що відповідно до рішення №1/2810-54-18 від 22.10.2019 року зазначена пеня була скасована та вилучена з інтегрованої картки позивача, що підтверджується ОСОБА_1 , наявною в матеріалах справи (т. 1 а.с. 92), отже, позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Щодо позовних вимог про визнання протиправними дій Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби щодо розподілу сплачених грошових коштів в інтегрованій картці позивача за платежем «Збір у вигляді цільової надбавки до діючого тарифу на природний газ для споживачів усіх форм власності, який справляється за поставлений природний газ споживачам на підставі укладених з ними договорів, код платежу 30 » в сумі 23850,53 грн. на оплату (зарахування на погашення (оплату)) пені та зобов`язання відповідача здійснити коригування в інтегрованій картці позивача за платежем «Збір у вигляді цільової надбавки до діючого тарифу на природний газ для споживачів усіх форм власності, який справляється за поставлений природний газ споживачам на підставі укладених з ними договорів, код платежу 30 » шляхом розподілу, а саме: виключення (зменшення) зарахованих в рахунок оплати пені грошових коштів в сумі 23850,53 грн. та зарахування (збільшення) вказаних коштів в сумі 23850,53 грн. в рахунок оплати податкових зобов`язань, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 87 ПК України, джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Джерелом самостійної сплати грошових зобов`язань з податку на додану вартість є суми коштів, джерела яких зазначені в абзаці першому цього пункту та обліковуються в системі електронного адміністрування податку на додану вартість. У разі сплати податкових зобов`язань, що виникли до 1 липня 2015 року, та/або погашення податкового боргу за податковими зобов`язаннями, що виникли до 1 липня 2015 року, перерахування коштів до бюджету здійснюється безпосередньо з поточних рахунків платника податків, відкритих у банках.

Сплату грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків з відповідного платежу може бути здійснено також:

а) за рахунок надміру сплачених сум такого платежу (без заяви платника);

б) за рахунок помилково та/або надміру сплачених сум з інших платежів (на підставі відповідної заяви платника) до відповідних бюджетів з урахуванням особливостей, визначених у пункті 43.4 1 статті 43 цього Кодексу;

в) за рахунок суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість (на підставі відповідної заяви платника) до Державного бюджету України.

Згідно із п. 87.9 статті 87 ПК України, у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.

Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов`язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

З урахуванням викладеного суд приходить до висновку, що податковий орган, спрямовуючи кошти, які сплачує платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно із черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків діяв в межах повноважень та у спосіб передбачений ПК України, а тому у задоволенні позову в цій частині слід відмовити.

Стосовно визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 03 червня 2019 року №, №, №, суд виходить з такого.

Суд звертає увагу на те, що відстрочення (розстрочення) не припиняють податкові зобов`язання, а встановлюють лише спосіб та порядок їх стягнення.

Відповідно до пункту 126.1 статті 126 ПК України, у разі, якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання та/або авансових внесків з податку на прибуток підприємств протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:

при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;

при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Зазначена норма, як випливає з її змісту, є універсальним приписом, який підлягає застосуванню в будь-яких випадках прострочення встановленого ПК України строку сплати узгодженого податкового зобов`язання.

Отже, незалежно від того, з яких причин платником податку не було своєчасно погашено узгоджену суму грошового зобов`язання, такий платник після фактичного погашення боргу повинен сплатити суму штрафу у розмірі, який залежить від терміну прострочення.

Норма пункту 126.1 статті 126 ПК України поширюється також і на випадки, коли погашення податкового боргу відбулося в примусовому порядку, на підставі рішення суду, ухваленого згідно з пунктом 95.3 статті 95 ПК України.

Зазначене пояснюється тим, що передбачена пунктом 126.1 статті 126 ПК України відповідальність у вигляді штрафу застосовується в силу самого факту погашення податкового боргу з простроченням, і розмір такої відповідальності залежить виключно від терміну прострочення, а не від способу і порядку погашення податкового боргу (добровільного чи примусового, в повній сумі або частинами).

Враховуючи наведене, розстрочення виконання судового рішення, застосоване адміністративним судом, не звільняє платника податків від відповідальності, передбаченої пунктом 126.1 статті 126 ПК України.

Обставини, які зумовлюють застосування штрафу, передбаченого пунктом 126.1 статті 126 ПК України, виникають в силу самого факту погашення грошового зобов`язання з простроченням строків, передбачених ПК України, а не строків, визначених судом у порядку розстрочення виконання судового рішення. Судове рішення не може встановити інших строків сплати узгодженого податкового зобов`язання порівняно з тими, що визначені нормами ПК України. Тому судове рішення щодо стягнення податкового боргу (про стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу або про надання дозволу на реалізацію майна, що знаходиться в податковій заставі) ухвалюється в тому разі, коли податковий борг наявний, тобто узгоджені грошові зобов`язання не були своєчасно сплачені.

Судове рішення про розстрочення присудженої судом суми податкового боргу не змінює обсягу податкового обов`язку платника податків боржника (у тому числі суми податкового боргу, а також розміру штрафу за несвоєчасну сплату грошового зобов`язання), оскільки суд не наділений відповідними повноваженнями.

Обсяг податкового обов`язку, а також відповідальність за його невиконання визначається виключно нормами податкового законодавства, утому числі пунктом 126.1 статті 126 ПК України. Факт дотримання при цьому строків сплати, встановлених у судовому рішенні, не впливає на порушення строків сплати узгоджених грошових зобов`язань, визначених ПК України, і не може нівелювати правове значення останніх.

Правопорушення, відповідальність за яке встановлена пунктом 126.1 статті 126.1 ПК України, полягає в несвоєчасній сплаті суми узгодженого грошового зобов`язання.

Відповідне порушення є закінченим у момент збігу передбаченого податковим законодавством строку сплати узгодженого, але не сплаченого платником податків грошового зобов`язання, а розмір штрафу визначається нормативно та фактично залежить від тривалості прострочення до моменту погашення боргу (до 30 днів або понад 30 днів).

У свою чергу розстрочення судом у процесі виконання судового рішення присудженої ним з платника податків суми податкового боргу (сплата якої на час вирішення спору в суді вже є простроченою) не впливає на факт вчинення правопорушення, оскільки воно є вчиненим до моменту відповідного розстрочення, а тому розстрочення виконання не змінює обсягу відповідальності платника податків (не зменшує і не збільшує).

Аналогічне регулювання було встановлено підпунктом 17.1.7 пункту 17.1 статті 17 Закону України від 21 грудня 2000 року № 2181-III «Про порядок погашення зобов`язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами».

Правовий висновок з приводу застосування цих положень у разі порушення граничних строків сплати узгодженої суми податкового зобов`язання в залежності від того, як платник податку її сплатив - добровільно чи на підставі рішення суду, у тому числі й у разі розстрочення його виконання, викладено у постанові Верховного Суду України від 18 вересня 2014 року у справі № 21-279а14 за позовом Комунального підприємства «Міський водоканал» до Державної податкової інспекції у м. Нова Каховка Херсонської області Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Відносно позиції позивача в частині звільнення від відповідальності у вигляді штрафу та пені на підставі положень Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 року № 1669, за наявності сертифікату ТПП України, яким засвідчено настання форс-мажорних обставин, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що відповідно до сертифікату Торгово-промислової палати України від 30.07.2014 року № 2059/05-4, для Публічного акціонерного товариства «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» засвідчено настання обставин непереборної сили з 01 липня 2014 року при здійсненні господарської діяльності на території Донецької області щодо виконання законодавчих актів України, які стосуються справляння та сплати податків та обов`язкових платежів. При цьому місцезнаходження підприємства визначено: вул. Рози Люксембург, 23а, м. Донецьк, Україна.

ПАТ «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» відповідно до рішення загальних зборів від 29.05.2015р. (постанова № 1 від 29.05.2015 до протоколу загальних зборів № 21 від 29.05.2015) змінило місцезнаходження та на теперішній час здійснює діяльність за адресою м. Краматорськ Донецької області, вул. Південна 1, про що був внесений запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців.

Дані обставини встановлені рішенням суду від 27 лютого 2019 року по справі № 805/3095/17-а, та відповідно до приписів КАС України, не підлягають доведенню.

Таким чином, оскільки спірні у даній справі відносини виникли після зміни позивачем місцезнаходження, то Сертифікат ТПП № 2059/05-4 від 30.07.2014 року в даному випадку, не може засвідчувати ПАТ «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» настання обставин непереборної сили при здійсненні діяльності на території м. Краматорськ Донецької області та дотриманні норм законодавчих актів України, які стосуються справляння та сплати податків та обов`язкових платежів.

Вказана правова позиція щодо аналогічних за змістом правовідносин висловлена Донецьким апеляційним адміністративним судом у постанові від 06 лютого 2018 року по справі №805/2135/17-а.

Крім того суд вважає за необхідне навести правовий висновок Верховного суду, висловлений у постанові від 07 серпня 2018 року справа №805/4013/17-а, згідно із яким посилання на положення Закону № 1726-VIII та Закону №1669, як на підставу правового регулювання спірних правовідносин, є неприйнятним, з огляду на системний аналіз статей 1, 5, 7 Податкового кодексу України, за якими серед загальних засад встановлення податків і зборів пунктом 7.3 статті 7 передбачено, що будь-які питання щодо оподаткування регулюються цим Кодексом і не можуть встановлюватися або змінюватися законами України, крім законів, що містять виключно положення щодо внесення змін до цього Кодексу та/або положення, які встановлюють відповідальність за порушення норм податкового законодавства. Оскільки норми наведених сторонами законів не відповідають встановленим Податковим кодексом України засадам, їх положення не можуть застосовуватись у межах спірних відносин».

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що наявний у позивача Сертифікат про настання форс-мажорних обставин не може звільняти останнього від відповідальності встановленої ПК України.

Відповідно до ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, враховуючи викладене, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи інадані сторонами докази, а також доводи стосовно заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Приймаючи до уваги, що позов задоволено частково, у порядку ст. 139 КАС України судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 32, 139, 243 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов публічного акціонерного товариства «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» до Офісу великих платників податків ДФС, про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби щодо нарахування пені за платежем «Збір у вигляді цільової надбавки до діючого тарифу на природний газ для споживачів усіх форм власності, який справляється за поставлений природний газ споживачам на підставі укладених з ними договорів, код платежу 30 » в сумі 23850,53 грн.

3. Зобов`язати Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби здійснити коригування в інтегрованій картці Публічного акціонерного товариства «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» за платежем «Збір у вигляді цільової надбавки до діючого тарифу на природний газ для споживачів усіх форм власності, який справляється за поставлений природний газ споживачам на підставі укладених з ними договорів, код платежу 30 » шляхом виключення (зменшення) нарахованої пені в сумі 23850,53 грн.

4. В іншій частині позовних вимог - відмовити.

5. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 11-г, ) на користь Публічного акціонерного товариства «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» (місцезнаходження: 84313, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Південна, 1, ) судовий збір в сумі 1403 (одна тисяча чотириста три) грн. 90 коп.

Судове рішення складено та підписано 23 грудня 2019 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або справа розглянута в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя В.М. Чучко