Справа № 804/5944/13-а
Суддя: Чабаненко С.В.
Дата ухвалення: 2019-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

14 листопада 2019 року м. Дніпросправа № 804/5944/13-а

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Чабаненко С.В.,

суддів: Чумака С.Ю., Юрко І.В.,

за участю секретаря судового засідання Сколишева О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Дніпропетровській області постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.06.2013 в адміністративній справі №804/5944/13-а за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий Дім "ІнтерТрансКомплект" до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання дій незаконними, визнання нечинним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «ІнтерТрансКомплект» звернулось до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції в Жовтневому районі м. Дніпропетровська Дніпропетровської області Державної податкової служби, в якому просило:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 12.04.2013р. про визначення податкового зобов`язання з податку на прибуток в сумі 643 365,00 (шістсот сорок три тисячі триста шістдесят п`ять грн. 00 коп.) гривень, в тому числі податкового зобов`язання з податку на прибуток у розмірі 512 842,00 грн. та штрафних (фінансових) санкцій на суму 130 523,00 грн.;

- визнати протиправними дії Державної податкової інспекції в Жовтневому районі м. Дніпропетровська Дніпропетровської області Державної податкової служби щодо корегування в АІС «Перелік платників податків за результатами автоматизованого співставлення податкових зобов`язань і податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України» задекларованих податкових зобов`язань в сумі 467 563,10 грн. та податкового кредиту з податку на додану вартість в сумі 467 563,10 грн.;

- зобов`язати Державну податкову інспекцію в Жовтневому районі м. Дніпропетровська Дніпропетровської області Державної податкової служби відновити в АІС «Перелік платників податків за результатами автоматизованого співставлення податкових зобов`язань і податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України» суми податкових зобов`язань та податкового кредиту з податку на додану вартість, задекларованих на підставі відповідних податкових накладних.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 червня 2013 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Форми «Р» від 12.04.2013р. № про визначення податкового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств Товариству з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «ІнтерТрансКомплект» за основним платежем у розмірі 512 842,00 грн. та штрафними (фінансовими) санкціями на суму 130 523,00 грн. Визнано протиправними дії Державної податкової інспекції в Жовтневому районі м.Дніпропетровська Дніпропетровської області Державної податкової служби щодо корегування в АІС «Перелік платників податків за результатами автоматизованого співставлення податкових зобов`язань і податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України» задекларованих податкових зобов`язань в сумі 467 563,10 грн. та податкового кредиту з податку на додану вартість в сумі 467 563,10 грн. здійснених за результатами перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «ІнтерТрансКомплект» згідно акту від 29.03.2013р. За № 1957/22-710/32405583. Зобов`язано Державну податкову інспекцію в Жовтневому районі м. Дніпропетровська Дніпропетровської області Державної податкової служби відновити в АІС «Перелік платників податків за результатами автоматизованого співставлення податкових зобов`язань і податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України» суми податкових зобов`язань та податкового кредиту з податку на додану вартість, задекларованих на підставі відповідних податкових накладних.

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати рішення та прийняти нове про відмову в задоволені позову в повному обсязі.

В судовому засіданні представник відповідача за довіреністю (Агаджанян О.Ю.) підтримала доводи апеляційної скарги. Позивач, повідомлений належним чином про дату, час та місце судового розгляду справи, в судове засідання не прибув, що відповідно до приписів ст. 313 КАС України не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Справа не одноразово переглядалась судами різних інстанції.

Верховний Суд у постанові від 28 травня 2019 року, направляючу справу до суду апеляційної інстанції на новий розгляд, зазначив, що судами не встановлено та не досліджено докази застосування контролюючим органом пункту 86.9 статті 86 ПК України, а саме дати винесення постанови про призначення перевірки, встановлення суб`єкту кримінального провадження в рамках якого призначено перевірку позивача, наявність вироку у кримінальному провадженні в рамках якого призначено перевірку або постанови про закриття кримінального провадження. Крім того Верховний Суд зазначив, що з судового рішення суду апеляційної інстанції не вбачається, що судом переглядалось рішення суду першої інстанції в контексті доводів та обґрунтувань апеляційної скарги, поданої контролюючим органом, зокрема в частині правильності оцінки судом першої інстанції реальності господарських операцій, за якими фактично були донараховані податкові зобов`язання.

Перевіривши підстави для перегляду, колегія суддів дійшла висновку що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено письмовими доказами, наявними в матеріалах справи, посадовими особами контролюючого органу проведено документальну виїзну перевірку ТОВ «Торговий дім «ІнтерТрансКомплект» щодо документального підтвердження господарських відносин із платниками податків та зборів їх реальності та повноти відображення в обліку з питання правових відносин з платниками податків: ТОВ «Ліга» (); ТОВ «Матадор» (); ТОВ «Техніка» (); ТОВ «АТМ» (); ТОВ «Галактіка М» (); ТОВ «Супутник» (); ТОВ «Старт Д» (); ПП «Транс-Атлантіка Сервіс» (); ПП «Мегіур» (); ТОВ «Шоковита» (); ПП «Екоскан Сервіс» (); ТОВ «Ангстрем Континенталь» (); ТОВ «ВК Віконні системи» (); ТОВ «Лігран» (); ТОВ «Дидактика» (); ТОВ «Ривс» (); ТОВ «Феріт Д» () за період з 01.01.2010 по 30.01.2013.

За результатами перевірки складено акт від 29.03.2013 року №1957/22-710/32405583, відповідно до висновків якого встановлено порушення позивачем ст. 185 ПК України в частині оподаткування податком на додану вартість безтоварних операцій по ланцюгу постачання товару, робіт/послуг з контрагентами постачальниками та контрагентами покупцями у зв`язку з придбанням товарів/послуг у ТОВ «ВК Віконні системи» (), ТОВ «Матадор» (), ТОВ «Ліга» (код за ); при отриманні інших матеріалів, які підтверджують дані обліку суб`єкта господарювання, який перевіряється керівником податкового органу можуть бути вжиті заходи щодо проведення документальної невиїзної або позапланової перевірки відповідно до пп. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України; встановлені порушення пп.138.1.1 п. 138.1, п.138.2 ст. 138, п.п. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України №2755-VI від 02.12.2010 року (зі змінами та доповненнями), в результаті чого підлягає донарахуванню податок на прибуток підприємства в сумі 512842,46 грн., в т.ч. за 4 кв. 2011 рік на 251861,50 грн., за 1 кв. 2012 рік на 206375,92 грн., за 2кв. 2012 рік на 23276,82 грн., за 3 кв. 2012 рік на 31328,22 грн.

На підставі висновків акту перевірки контролюючим органом винесено податкове повідомлення-рішення від 12 квітня 2013 року № про збільшення позивачу податкових зобов`язань з податку на прибуток в розмірі 643 365,00 грн, в тому числі податкового зобов`язання з податку на прибуток у розмірі 512 842,00 грн та штрафних (фінансових) санкцій на суму 130 523,00 грн.

Задовольняючи позов суд першої інстанції дійшов висновку, що проведені господарські операції є цілком прозорими та фактично здійсненими, мають реальний цикл походження товару, у повному обсязі підтверджений необхідними бухгалтерськими документами, які відповідають чинному законодавству України, товари використані в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, з метою отримання економічної вигоди та прибутку, що фактично і досягнуто, мали як базу так і об`єкт оподаткування податком на додану вартість, що свідчить про те, що позивачем в повній мірі документально підтверджено реальність виконання правочинів позивача з контрагентами. Крім того, суд першої інстанції вказав, що відповідачем при винесені оскаржуваного податкового повідомлення-рішення було порушено норми п.86.9 ст.86 Податкової кодексу України, згідно якої податкове повідомлення-рішення за результатами перевірки, призначеної відповідно до кримінального процесуального законодавства не приймається до дня набрання законної сили відповідним рішенням суду у кримінальному провадженні.

Колегія суддів частково погоджується з таким рішенням суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно із п. 198.1 ст.198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Відповідно до п. 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

- дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

- дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно із п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11статті 201 цього Кодексу.

У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати виписки податкової накладної.

Згідно із п. 200.1, п. 200.2, п. 200.3 ст. 200 Податкового кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

При від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

У податковому обліку податкова накладна є тим документом, який складається у момент виникнення податкових зобов`язань продавця і визначається як розрахунковий документ, що підтверджує вчинення певної господарської операції, за якою виникають податкові зобов`язання, породжує у платника податку обов`язки та права щодо нарахування та сплати ПДВ та підтверджує право покупця на нарахування податкового кредиту.

Тобто, необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість є факт придбання товарів та послуг з метою їх використання в господарській діяльності.

При цьому наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце. Водночас наявність формально складених, але недостовірних первинних документів, відповідність яких фактичним обставинам спростована належними доказами, не є безумовним підтвердженням реальності господарської операції.

Відповідно до п. 138.2 ст. 138 Податкового кодексу України витрати, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Отже, норми Податкового кодексу України в якості підстави для не включення до складу валових витрат передбачають тільки випадки повної відсутності будь-яких розрахункових, платіжних та інших документів, передбачених законодавством.

Суд вважає, що будь-які документи мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Згідно ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 цього Закону - бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Частиною 1 ст. 9 вказаного Закону визначено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Як вбачається з матеріалів справи, що між ТОВ «Торговий дім «ІнтерТрансКомплект» та ТОВ «Ліга» було укладено договори: №11-159 від 01.12.2011р., №12-22 від 03.01.2012 року, № 12-34 від 09.01.2012 року, у яких предметом договорів є виконання ТОВ «Ліга»: погрузки, розгрузки товару (щебеню), поставка товарів, надання консультаційних послуг з питань податкового законодавства.

Факт здійснення господарських відносин між ТОВ «ТД «ІнтерТрансКомплект» та ТОВ «Ліга» підтверджується податковими накладними, номенклатурою, актами здачі-прийняття робіт (надання послуг). Розрахунки між суб`єктами господарювання проводились у безготівковій формі, про що свідчить виписаний вексель АА 1705679 номіналом 411226,53 грн. та емітент зі строком сплати «за пред`явленням». Згідно Акту звірки між ТОВ «ТД «ІнтерТрансКомплект» та ТОВ «Ліга» взаємна заборгованість відсутня. Отримані послуги в собівартості реалізовані ЗАТ «ЗРЖК» згідно договору №20/1120 від 28.11.2011 року. Предметом договору є: продавець ТОВ «ТД «ІнтерТрансКомплект» зобов`язується поставити, а Покупець (ЗАТ «ЗРЖК») прийняти і оплатити щебінь в кількості та якості передбачених цим договором. Згідно умов договору поставка продукції здійснюється автотранспортом Покупця. ТОВ «ТД «ІнтерТрансКомплект» відвантажив продукцію на ім`я ЗАТ «ЗРЖК», та виписав податкові накладні та товарні накладні. Фактична реалізація товару підтверджується накладними.

Так, між ТОВ «ТД «ІнтерТрансКомплект» (Покупець) та ТОВ «ВК Віконні системи» () (Продавець) було укладено договір №25/0309 від 03.09.2012 року, предметом якого є: (Продавець) в порядку та на умовах, визначених цим договором зобов`язується поставляти і передавати у власність (повне господарське володіння), (Покупцю) визначений цим договором товар, а Покупець прийняти цей товар та своєчасно здійснити його оплату.

ТОВ «ВК Віконні системи» згідно договору №25/0309 від 03.09.2012 року видало ТОВ «ТД «ІнтерТрансКомплект» за номенклатурою податкову накладну. Фактичне отримання товарно-матеріальних цінностей (ТМЦ) згідно договору №25/0309 від 03.09.2012 року підтверджується прибутковою накладною.

В свою чергу отримані від ТОВ «ВК Віконні системи» товарно-матеріальні цінності (договір №25/0309 від 03.09.2012 року) були реалізовані підприємству ТОВ «Вестамрок» () згідно договору №1-19/07 від 19.07.2011 року, про що свідчить, (як зазначено в акті перевірки від 29.03.2013р. за № 1957/22-710/32405583), запис в книзі продажу, та реєстрі видаткових накладних (виписана податкова та видаткова накладні). Фактична реалізація товарно-матеріальних цінностей (ТМЦ) підприємству ТОВ «Вестамрок» підтверджується прибутковою накладною. Розрахунки між суб`єктами господарювання проводились у безготівковій формі.

Також, у перевіряємому періоді між ТОВ «ТД «ІнтерТрансКомплект» (Замовник) та ТОВ «ВК Віконні системи» () (Виконавець) укладено договір на виконання робіт №19/0409 від 04.09.2012 року укладений. Предметом якого є надання послуг з виготовлення та подальшої механічної обробки зубчатих валів. ТОВ «ВК Віконні системи» видало податкові накладні. Фактичне отримання послуг підтверджується актами виконаних робіт.

Придбані послуги були реалізовані ТОВ «Промрудмаш» (), про що свідчать, (як зазначено в акті перевірки від 29.03.2013р. за № 1957/22-710/32405583), пред`явлені для перевірки первинні документи: акти виконаних робіт, податкові накладні. Згідно Акту звірки взаєморозрахунків між ТОВ «ТД «ІнтерТрансКомплект» та ТОВ «ВК Віконні системи» взаємна заборгованість відсутня.

Також між ТОВ «ТД «ІнтерТрансКомплект» та ТОВ «Матадор» були встановлені взаємовідносини в період з 01.11.2011 року по 31.12.2011 року, та в період з 01.02.2012 року по 31.07.2012 року. Фінансово-господарську діяльність підприємств відображену в даних бухгалтерському обліку (оборотно-сальдова відомість по 631 рахунку), та підтверджену первинними документами (прибуткові та податкові накладні, банківські виписки, акти виконаних робіт та т.п.). В листопаді 2011 року з підприємством ТОВ «Матадор» () ТОВ «ТД «ІнтерТрансКомплект» (код 32405583) уклало договір № 317 від 01.11.2011 року, згідно з яким, ТОВ «Матадор» є постачальником товару. Кількість та номенклатура товару відображається в видаткових накладних, які є невід`ємною частиною даного договору.

Згідно акту перевірки від 29.03.2013р. за № 1957/22-710/32405583, в листопаді 2011 року з підприємством ТОВ «Матадор» () з ТОВ «ТД «ІнтерТрансКомплект» уклало договір №У-326 від 01.11.2011 року, згідно з яким ТОВ «Матадор» є виконавцем послуг, а ТОВ «ТД «ІнтерТрансКомплект» є замовником послуг. Кількість та номенклатура товару відображається в видаткових накладних, які є невід`ємною частиною даного договору. В листопаді 2011 року згідно до умов договору У-326 ТОВ «Матадор» виконало погрузку щебеню. Вартість робіт була врахована в собівартості товару відвантаженого на ЗАТ «ЗРЖК».

Оригінали актів виконаних робіт та податкових накладних надані до перевірки у повному обсязі та по своїй суті та оформленню відповідають нормам Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-IV, Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16 липня 1999 року № 996-ХIV, Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженому наказом МФУ від 24.05.95р. № 88 та зареєстрованого Міністерстві юстиції України 05.06.95р. за №168/704.

Зазначений факт відповідності підтверджено саме і актом перевірки, порушень при складанні або оформленні документів не встановлено.

Як свідчать договори, укладені позивачем з ТОВ «Ліга», ТОВ «ВК Віконні системи», ТОВ «Матадор» їх зміст не суперечить законодавству України. Більш того, відповідачем в акті перевірки від 29.03.2013р. за № 1957/22-710/32405583 не було зазначено, що зміст цих договорів суперечить будь-якій нормі діючого законодавства. Відповідачем також не було встановлено, що укладені договори між позивачем та ТОВ «Ліга», ТОВ «ВК Віконні системи», ТОВ «Матадор» були спрямовані на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним.

Також не наведено в акті перевірки і зауважень щодо змісту первинних документів.

Всі первинні документи відповідають положенням Закону України «Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні», відповідачем не доведена вина позивача при здійснені господарських операції з його контрагентами ТОВ «Ліга», ТОВ «ВК Віконні системи», ТОВ «Матадор».

Колегія суддів також погоджується з висновком суду першої інстанції, що фактичне отримання позивачем товарів/послуг від зазначених контрагентів за укладеними договорами підтверджується наявними при проведені перевірки та описаними в Акті перевірки актами виконаних робіт, накладними, податковими накладними, платіжними дорученнями, та первинними документами які долучені до матеріалів справи.

Доводи апелянта стосовно того, що вищезазначені договори та господарські операції по ним мають протиправний характер, оскільки укладені без настання реальних наслідків, спрямовані на заниження об`єктів оподаткування та є фіктивними, судом апеляційної інстанції розцінюється критично з огляду на те, що в даному випадку належними доказами, а саме видатковими, податковими, прибутковими накладними, платіжними документами, довіреностями, підтверджено оприбуткування товару позивачем.

Отже, враховуючи наявність у позивача належним чином оформлених первинних документів, які підтверджують реальність здійснення господарських операцій, в діях позивача відсутнє порушення пп.138.1.1 п. 138.1, п.138.2 ст. 138, п.п. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України №2755-VI від 02.12.2010 року (зі змінами та доповненнями).

Доводи апелянта стосовно податкової інформації, щодо контрагентів позивача, яка викладена в актах перевірок контрагентів колегія суддів вважає неспроможними з огляду на те, що податкове законодавство України не ставить право платника податку на оформлення податкового кредиту в залежність від дій або бездіяльності його контрагентів чи відсутності у контрагентів основних фондів, кваліфікованого персоналу, тощо.

Якщо контрагент не виконав свого зобов`язання щодо сплати податку до бюджету, або припустився інших порушень при здійсненні господарської діяльності, це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи. Зазначена обставина не є підставою для позбавлення платника податку права на формування податкового кредиту з податку на додану вартість у разі, якщо останній виконав усі передбачені законом умови щодо включення сум податку, сплачених ним в ціні придбаних товарів (робіт, послуг), до складу податкового кредиту та має всі документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту.

Також в ході розгляду справи представником відповідача також підтверджено, що податкових повідомлень-рішень відносно контрагентів позивача контролюючим органом не приймалось.

Крім того, в акті перевірки від 29.03.2013р. за № 1957/22-710/32405583 зазначено, що перевірка ТОВ «Торговий дім «ІнтерТрансКомплект» (код 32405583) проведена згідно із п.п. 78.1.11 п. 78.1, п. 79.1 ст. 79 Податкового кодексу України від 02 грудня 2012 року №2755-VI (зі змінами та доповненнями) у зв`язку з отриманням Постанови старшого слідчого з ОВС ГСУ ДПС України Борисенка В.М. від 31 січня 2013 року «Про призначення позапланової документальної перевірки». Зазначені документи відповідачем було надано на вимогу Третього апеляційного адміністративного суду та долучено до матеріалів справи.

Підпунктом 78.1.11 п.78.1 ст.78 Податкової кодексу України визначено, що документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких обставин отримано судове рішення суду (слідчого судді) про призначення перевірки або постанову органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, слідчого, прокурора, винесену ними відповідно до закону.

В свою чергу, як вбачається з наданої постанови про призначення позапланової документальної перевірки від 31.01.2013 року, виданої старшим слідчим з ОВС ГСУ ДПС України Борисенком ОСОБА_1 М., кримінальне провадження № 0000005 від 15.01.2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 205 КК України за фактом вчинення невстановленими особами фіктивного підприємництва з використанням ТОВ "Будівництво та комплектація" та ознаками попередньої кваліфікації кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 212 КК України за фактом ухилення від сплати податків службовими особами контрагентами позивача: ТОВ «Ліга» (); ТОВ «Матадор» (); ТОВ «Техніка» (); ТОВ «АТМ» (); ТОВ «Галактіка М» (); ТОВ «Супутник» (); ТОВ «Старт Д» (); ПП «Транс-Атлантіка Сервіс» (); ПП «Мегіур» (); ТОВ «Шоковита» (); ПП «Екоскан Сервіс» (); ТОВ «Ангстрем Континенталь» (); ТОВ «ВК Віконні системи» (); ТОВ «Лігран» (); ТОВ «Дидактика» (); ТОВ «Ривс» (); ТОВ «Феріт Д» ().

Також у постанові про призначення перевірки, в обґрунтування підстав для призначення проведення перевірки, старший слідчий з ОВС ГСУ ДПС України Борисенком В.М. послався на те, що в ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська зареєстровані підприємства, які формували податковий кредит від вищезазначених підприємств, в тому числі зазначено і ТОВ "ТД "ІнтерТрансКомплект".

В свою чергу колегією суддів враховується, що на час розгляду справи у кримінальному провадженні № 0000005 від 15.01.2013 року не приймалось будь-яких рішень органами слідства та суду, в т.ч. вироку обвинувального характеру.

З урахуванням вищезазначеного податкове повідомлення-рішення Форми «Р» від 12.04.2013р. №, прийняте Державною податковою інспекцією в Жовтневому районі м. Дніпропетровська Дніпропетровської області Державної податкової служби не на підставі, не у межах повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з порушенням використаного повноваження з метою, з якою це повноваження надано; необґрунтовано, тобто без врахування усіх обставин, які мають значення для прийняття рішення; не добросовісно та не розсудливо, а тому підлягає скасуванню.

В свою чергу щодо вимог позивача про визнання протиправними дій Державної податкової інспекції в Жовтневому районі м. Дніпропетровська Дніпропетровської області Державної податкової служби щодо корегування в АІС «Перелік платників податків за результатами автоматизованого співставлення податкових зобов`язань і податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України» задекларованих податкових зобов`язань в сумі 467 563,10 грн. та податкового кредиту з податку на додану вартість в сумі 467 563,10 грн. та зобов`язати Державну податкову інспекцію в Жовтневому районі м. Дніпропетровська Дніпропетровської області Державної податкової служби відновити в АІС «Перелік платників податків за результатами автоматизованого співставлення податкових зобов`язань і податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України» суми податкових зобов`язань та податкового кредиту з податку на додану вартість, задекларованих на підставі відповідних податкових накладних колегія суддів не може погодитися з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Так дії контролюючого органу щодо внесення до АІС «Перелік платників податків за результатами автоматизованого співставлення податкових зобов`язань і податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України» даних інформації, отриманої внаслідок проведення податкової перевірки не створюють для платника податків жодних правових наслідків у вигляді зміни або припинення його прав та не породжують для нього обов`язкових юридичних наслідків.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, щодо компетенції контролюючих органів, повноважень і обов`язків їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальності за порушення податкового законодавства, урегульовані Податковим кодексом України (далі також Кодекс).

У пункті 61.1 статті 61 цього Кодексу визначено, що податковий контроль - це система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Способом здійснення такого контролю є, зокрема, інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів (підпункт 62.1.2 пункту 62.1 статті 62 Податкового кодексу України).

Відповідно до статті 71 Податкового кодексу України інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів - це комплекс заходів щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій.

Згідно з приписами підпункту 72.1.1 пункту 72.1 статті 72 Податкового кодексу України для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу використовується інформація, що надійшла, зокрема: від платників податків та податкових агентів, що міститься в податкових деклараціях, розрахунках, інших звітних документах; що міститься у наданих великими платниками податків в електронній формі копіях документів з обліку доходів, витрат та інших показників, пов`язаних із визначенням об`єктів оподаткування (податкових зобов`язань), первинних документах, які ведуться в електронній формі, регістрах бухгалтерського обліку, фінансовій звітності, інших документах, пов`язаних з обчисленням та сплатою податків і зборів; про фінансово-господарські операції платників податків.

Згідно з пунктом 75.1 статті 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до пункту 86.1 статті 86 Податкового кодексу України результати перевірок оформляються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності), у разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Акт (довідка), складений за результатами перевірки та підписаний посадовими особами, які проводили перевірку у строки, визначені цим Кодексом, надається платнику податків або його законному представнику, який зобов`язаний його підписати.

У разі незгоди платника податків з висновками акта такий платник зобов`язаний підписати такий акт перевірки із зауваженнями, які він має право надати разом з підписаним примірником акта або окремо у строки, передбачені цим Кодексом.

Відповідно до статті 74 Податкового кодексу України податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, може зберігатися та опрацьовуватися в інформаційних базах контролюючих органів або безпосередньо посадовими (службовими) особами контролюючих органів. Перелік інформаційних баз, а також форми і методи опрацювання інформації визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику (пункт 74.1); зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань (пункт 74.2).

При цьому, слід зазначити, що відповідно до правової позиції Верховного Суду України щодо застосування статей 71, 72, 74 Податкового кодексу України, яка висловлена в постанові від 09 грудня 2014 року по справі № 21-511а14, для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу використовується інформація, що надійшла за результатами податкового контролю, і така інформація не може бути виключена з баз даних, якщо дії зі здійснення такого контролю не визнані протиправними в установленому порядку.

Висновки, викладені в акті перевірки, є відображенням дій працівників податкових органів і самі собою не породжують правових наслідків для платника податків та, відповідно, такий акт не порушує прав останнього. Включення суб`єктом владних повноважень до бази даних інформації про таку перевірку не створює жодних перешкод для діяльності платника.

Отже, з урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що контролюючий орган має право вчиняти дії щодо внесення інформації до електронної бази даних АІС «Перелік платників податків за результатами автоматизованого співставлення податкових зобов`язань і податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України» та інших електронних баз даних про суми податкового кредиту та податкових зобов`язань з податку на додану вартість на підставі акта перевірки, оскільки такі дії самі по собі не порушують права позивача.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Колегія суддів, з урахуванням вищевикладеного, доходить висновку, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим таке рішення підлягає частковому скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову в задоволені позовних вимог в цій частині.

Керуючись ст.ст. 243, 315, 317, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну Головного управління ДФС у Дніпропетровській області - задовольнити частково.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.06.2013 в адміністративній справі №804/5944/13-а скасувати в частині задоволених позовних вимог про:

- визнання протиправними дії Державної податкової інспекції в Жовтневому районі м.Дніпропетровська Дніпропетровської області Державної податкової служби щодо корегування в АІС «Перелік платників податків за результатами автоматизованого співставлення податкових зобов`язань і податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України» задекларованих податкових зобов`язань в сумі 467 563,10 грн. та податкового кредиту з податку на додану вартість в сумі 467 563,10 грн. здійснених за результатами перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «ІнтерТрансКомплект» згідно акту від 29.03.2013р. За № 1957/22-710/32405583;

- зобов`язання Державної податкової інспекції в Жовтневому районі м. Дніпропетровська Дніпропетровської області Державної податкової служби відновити в АІС «Перелік платників податків за результатами автоматизованого співставлення податкових зобов`язань і податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України» суми податкових зобов`язань та податкового кредиту з податку на додану вартість, задекларованих на підставі відповідних податкових накладних та в цих частинах відмовити в задоволені позову.

В іншій частині постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.06.2013 в адміністративній справі №804/5944/13-а залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом тридцяти днів до Верховного Суду, відповідно до ст.ст. 328 329 КАС України.

Головуючий - суддя С.В. Чабаненко

суддя С.Ю. Чумак

суддя І.В. Юрко