Справа № 813/4526/17
Суддя: Шарапа В.М.
Дата ухвалення: 2019-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

24 грудня 2019 року

Київ

справа №813/4526/17

адміністративне провадження №К/9901/57166/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Шарапи В.М.,

суддів: Тацій Л.В., Чиркіна С.М.,

розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу Дочірнього підприємства Приватного акціонерного товариства "Оболонь" "Красилівське" на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 21.02.2018 у складі судді Коморного О.І. та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 19.06.2018 у складі колегії суддів: Улицького В.З. (головуючий), Довгої О.І., Сапіги В.П. у справі №876/3047/18 за позовом Дочірнього підприємства Приватного акціонерного товариства "Оболонь" "Красилівське" до приватного нотаріуса Волинської Людмили Василівни, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 , Мале колективне підприємство фірма "ГЕЯНА" про визнання дії неправомірними та зобов`язання вчинити дії

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог і рішень судів першої та апеляційної інстанцій:

1. Позивач - Дочірнє підприємство Приватного акціонерного товариства "Оболонь" "Красилівське" (надалі - ДП ПрАТ "Оболонь" "Красилівське") звернувся до суду з адміністративним позовом до Приватного нотаріуса Волинської Людмили Василівни (надалі - нотаріус Волинська Л.В.), треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, виступають на стороні відповідача - ОСОБА_1 (надалі - ОСОБА_1 ), Мале колективне підприємство фірма "ГЕЯНА" (надалі - МКПФ "ГЕЯНА") про визнання неправомірними дій щодо заміни іпотекодержателя з Акціонерного товариства "Укрсиббанк" (надалі - АТ "Укрсиббанк") на ОСОБА_1 в реєстрі речових прав на нерухоме майно, зобов`язання держателя або реєстратора Державного реєстру вилучити із Державного реєстру іпотек реєстраційні записи щодо об`єктів нерухомого майна, яке є власністю МКП Фірма "ГЕЯНА", зокрема: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 35185805 від 15.05.2017, приватний нотаріус Волинська Л.В.; рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 35185397 від 15.05.2017, приватний нотаріус Волинська Л.В.

2. Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 21.02.2018, яке залишене без змін постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 19.06.2018, у задоволенні позовних вимог відмолено повністю.

3. Судами попередніх інстанцій під час розгляду справи встановлено, що:

3.1. ДП ПрАТ "Оболонь" "Красилівське" є стягувачем у зведеному виконавчому провадженні №42952728 щодо стягнення з боржника - МКПФ "ГЕЯНА", на підставі наказу Господарського суду Львівської області №914/918/13-г від 26.07.2013 заборгованості в сумі 993888,00 грн., в межах якого постановою державного виконавця Державною виконавчій службі Дрогобицького міськрайонного управління юстиції у Львівській області від 21.11.2016 здійснено опис і накладено арешт на майно, яке належить на праві боржнику, а саме, нежитлове приміщення загальною площею 1064,7 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1.

3.2. У свою чергу, між МКПФ "ГЕЯНА" та Акціонерним комерційним інноваційним банком "Укрсиббанк", (правонаступник - ПАТ "Укрсиббанк"), 20.01.2006 укладено кредитний договір №36/05/С-236/294, відповідно до умов якого МКПФ "ГЕЯНА" отримало кредит у формі поновлювальної кредитної лінії в сумі 1500000,00 грн. (з урахуванням положень додатку №1 від 30.05.2006).

3.3. 20.01.2006 та 30.05.2006, з метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, між МКПФ "ГЕЯНА" та Акціонерним комерційним інноваційним банком "Укрсиббанк" укладено договори іпотеки нежитлових приміщень, відповідно до умов яких в іпотеку банку передано наступне нерухоме майно: нежитлові приміщення загальною площею 495,4 кв.м і 1064,7 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1, які належать на праві власності МКПФ "ГЕЯНА".

3.4. 12.03.2007 між Акціонерним комерційним інноваційним банком "Укрсиббанк" та ОСОБА_1 укладено договір поруки №36/1, відповідно до умов якого ОСОБА_1 , як поручитель, зобов`язалась перед кредитором відповідати в повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобов`язань, які виникли з кредитного договору від 20.01.2006 №36/05/С-236/294. Вказаним договором передбачено, що до поручителя, який виконав зобов`язання позичальника за даним кредитним договором, переходять усі права кредитора по цьому зобов`язанню (пункт 2.4).

3.5. 13.03.2015 ОСОБА_1 здійснено часткове погашення заборгованості за кредитним договором, також ПАТ "Укрсиббанк" повідомлено МКПФ "ГЕЯНА" про часткове прощення (анулювання) заборгованості за кредитним договором.

3.6. 15.05.2017 нотаріус Волинська Л.В., на підставі договору іпотеки від 20.01.2006, договору поруки від 12.03.2007 та довідки ПАТ "Укрсиббанк" про виконання кредитних зобов`язань від 06.09.2016, прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 35185397, яким здійснено заміну іпотекодержателя нерухомого майна - нежитлового приміщення загальною площею 495,4 кв.м за адресою: АДРЕСА_1, з ПАТ "Укрсиббанк" на ОСОБА_1 .

3.7. 15.05.2017 нотаріус Волинська Л.В. , на підставі договору іпотеки від 30.05.2006, договору поруки від 12.03.2007 та довідки ПАТ "Укрсиббанк" про виконання кредитних зобов`язань від 06.09.2016, прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 35185805, яким здійснено заміну іпотекодержателя нерухомого майна - нежитлового приміщення загальною площею 1064,7 кв.м за адресою: АДРЕСА_1, з ПАТ "Укрсиббанк" на ОСОБА_1 .

4. Приймаючи оскаржувані судові рішення суди попередніх інстанцій виходили з того, що оскаржувані позивачем рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень не порушують жодних прав, свобод чи інтересів позивача, оскільки не стосуються його безпосередньо і відтак у позивача відсутнє право на звернення до суду з даним адміністративним позовом. При цьому, суди послались на постанову Великої Палати Верховного Суду від 04.04.2018 у справі №826/9928/15.

Короткий зміст вимог та узагальнені доводи касаційної скарги:

5. Позивачем подано касаційну скаргу на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 21.02.2018 та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 19.06.2018, в якій просить оскаржувані судові рішення скасувати і ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

5.1. Доводи касаційної скарги зводяться до порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального права та недотримання ними норм процесуального права. Скаржник наполягає, що у відповідача не було підстав для здійснення заміни іпотекодержателя, оскільки поручителем було не у повній мірі виконано зобов`язання МКПФ "ГЕЯНА" за кредитним договором. Крім того, наголошує, що ОСОБА_1 вже зверталась до суду із позовом про визнання її іпотекодержателем вказаного нерухомого майна, у задоволенні яких відмовлено. Також, на думку скаржника, оспорювані рішення відповідача безпосередньо порушують права позивача, як стягувача у виконавчому провадженні, в межах якого накладено арешт на спірне нерухоме майно.

6. Третьою особою на стороні відповідача МКПФ "ГЕЯНА" подано відзив на касаційну скаргу, в якому просить залишити її без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

6.1. На обґрунтування відзиву позивач посилається на правильність застосування норм матеріального та процесуального права судами попередніх інстанцій.

7. Відповідачем подано заяву, якою підтримано відзив третьої особи на касаційну скаргу.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Висновки суду за результатами розгляду касаційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд касаційної інстанції:

8. Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

9. Згідно з пунктами 1-2 частини 1 статті 4 КАС України, адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, а під публічно-правовим спором розуміється спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

10. Пунктом 7 частини 1 статті 7 КАС України передбачено, що суб`єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

11. Пунктом 1 частини 1 статті 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

12. Отже, до адміністративного суду можуть бути оскаржені виключно рішення, дії та бездіяльність суб`єкта владних повноважень, що виникають у зв`язку зі здійсненням останнім владних управлінських функцій, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності встановлено інший порядок судового провадження.

13. Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте, сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не є підставою для того, щоб ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції. Необхідною ознакою публічно-правового спору за участю суб`єкта владних повноважень є здійснення ним владних управлінських функцій саме в тих правовідносинах, щодо яких виник спір.

14. Тобто, до юрисдикції адміністративного суду належить спір, який виник між двома (кількома) суб`єктами щодо їх прав та обов`язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб`єкт законодавчо уповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб`єкта (суб`єктів), а останній (останні) відповідно зобов`язаний виконувати вимоги цього суб`єкта владних повноважень.

15. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 914/2006/17.

16. Поряд з цим, приватноправові відносини відрізняються від публічно-правових наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, визначений законодавством для сфери приватноправових відносин. Спір є приватноправовим також у тому випадку, якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

17. Як вбачається з матеріалів справи, позивач - ДП ПрАТ "Оболонь" "Красилівське", у своєму позові просить визнати неправомірними реєстраційні дії, що стосуються проведення державної реєстрації заміни іпотекодержателя спірного нерухомого майна - нежитлового приміщення площею 1064,7 кв.м за адресою: АДРЕСА_1, що належить третій особі - МКПФ "ГЕЯНА", яка виступає боржником позивача в межах відкритого виконавчого провадження.

18. Тобто, предметом заявленого у цій справі позову, фактично, є дії відповідача, пов`язані зі стверджуваними порушенням майнових прав позивача на спірне нерухоме майно третьою особою - ОСОБА_1 , до якої перейшли права іпотекодержателя такого нерухомого майна.

19. Таким чином, спір, що розглядається, не є спором між учасниками публічно-правових відносин, оскільки відповідач, вчиняючи оспорювані реєстраційні дії, не мав публічно-правових відносин саме з позивачем і прийняті відповідачем рішення стосувались державної реєстрації прав третьої особи, а не позивача. Позовні вимоги про визнання неправомірними дій щодо заміни іпотекодержателя спірного нерухомого майна та зобов`язання вилучити реєстраційні записи щодо такої заміни, насправді, спрямовані на захист прав позивача на це нерухоме майно і позивач обґрунтовує свої позовні вимоги відсутністю підстав для переходу прав іпотекодержателя.

20. Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від справ адміністративної юрисдикції є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне, а по-друге, суб`єктний склад такого спору.

21. Відповідно до частини 1 статті 2 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

22. Згідно з частиною 1 статті 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

23. Оскільки позивач не був заявником стосовно оскаржуваних реєстраційних дій, тобто, останні були вчинені за заявою іншої особи, такий спір є спором про цивільне право, незалежно від того, чи було здійснено державну реєстрацію прав на нерухоме майно з дотриманням нотаріусом, як державним реєстратором, вимог законодавства.

24. Окрім того, розгляд таких позовних вимог потребує вирішення судом питання щодо виконання умов договорів іпотеки та наявності чи відсутності підстав для набуття третьою особою - ОСОБА_1 прав іпотекодержателя.

25. Отже, спір у цій справі не є публічно-правовим, такий спір має приватноправовий характер та повинен вирішуватися за правилами цивільного судочинства.

26. Зазначена правова позиція відповідає висновкам Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постановах від 04.09.2018 у справі №823/2042/16 та від 13.11.2018 у справі №826/3130/17 під час розгляду спорів у подібних правовідносинах.

27. Колегія суддів відхиляє посилання скаржника на постанову Великої Палати Верховного Суду від 04.04.2018 у справі №826/9928/15, оскільки викладена у ній правова позиція є неактуальною і Велика Палата Верховного Суду відступила від неї у постанові від 04.09.2018 у справі №823/2042/16.

28. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом.

29. За практикою Європейського Суду з прав людини "<…> фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні у справі "Занд проти Австрії", що згадувалось раніше, Комісія висловила думку, що термін "судом, встановленим законом" у пункті 1 статті 6 передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з (...) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів" (пункт 24 рішення у справі "Сокуренко і Стригун проти України" від 20.07.2006, заяви №29458/04, №29465/04).

30. Пунктом 1 частини 1 статті 238 КАС України визначено, що суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

31. Частиною 1 статті 354 КАС України встановлено, що суд касаційної інстанції скасовує судові рішення в касаційному порядку повністю або частково і залишає позовну заяву без розгляду або закриває провадження у справі у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу. Порушення правил юрисдикції адміністративних судів, визначених статтею 19 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення із закриттям провадження незалежно від доводів касаційної скарги.

32. Тому, касаційна скарга підлягає до задоволення частково, а оскаржувані судові рішення слід скасувати із закриттям провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 344, 349, 355-356, 359 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

33. Касаційну скаргу Дочірнього підприємства Приватного акціонерного товариства "Оболонь" "Красилівське" задовольнити частково.

34. Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 21.02.2018 та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 19.06.2018 у справі №876/3047/18 за позовом Дочірнього підприємства Приватного акціонерного товариства "Оболонь" "Красилівське" до приватного нотаріуса Волинської Людмили Василівни, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 , Мале колективне підприємство фірма "ГЕЯНА" про визнання дії неправомірними та зобов`язання вчинити дії - скасувати і закрити провадження у даній справі.

35. Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.

Головуючий суддя Шарапа В.М.

Судді Тацій Л.В.

Чиркін С.М.