Справа № 520/8843/19
Суддя: Гуцал М.І.
Дата ухвалення: 2019-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2019 р. м. Харків Справа № 520/8843/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Гуцала М.І.,

Суддів: Донець Л.О. , Бенедик А.П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07.10.2019, головуючий суддя І інстанції: Старосєльцева О.В. (повний текст складено 04.10.19) по справі № 520/8843/19

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області

про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
Позивач, ОСОБА_1 , звернувся з вимогами до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі ГУ ПФУ в Харківській області) про:

1) визнання неправомірним та скасування рішення головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області № 74 від 06.08.2019 щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії по інвалідності відповідно до частини 3 статті 59 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, як норми прямої дії, згідно висновків Конституційного суду України, викладених у Рішенні від 25.04.2019 № 1-р(1І)/2019 у справі № 3- 14/2019(402/19, 1737/19), зважаючи на неконституційність раніше діючого обмеження, визначеного словосполученням дійсної строкової, яке визнано неконституційним та втратило чинність з 25.04.2019, тобто виключено з редакції ч. ст.59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" № 796-ХІІ, з подальшим перерахунком пенсії в разі збільшення розміру мінімальної заробітної плати з 1 січня кожного відповідного (наступного) року з урахуванням бажання ОСОБА_1 щодо обчислення державної (основної) пенсії з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, відповідно до положень ч.3 ст.59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" № 796-ХІІ, як норми прямої дії, а не відповідно до інших норм цього Закону, а також проводити відповідні виплати без обмеження граничного (максимального) розміру пенсії;

2) зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити з 01.07.2019 перерахунок та виплату ОСОБА_1 державної (основної) пенсії по інвалідності виключно з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, відповідно до положень ч.3 ст.59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" № 796-ХІІ, як норми прямої дії, з подальшим перерахунком пенсії в разі збільшення розміру мінімальної заробітної плати з 1 січня кожного відповідного (наступного) року, без застосування понижуючих коефіцієнтів, інших формул чи розрахунків, а також проводити відповідні виплати без обмеження граничного (максимального) розміру пенсії.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 07.10.2019 залишено без задоволення позов ОСОБА_1 .

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове судове рішення про задоволення адміністративного позову.

В обгрунтування апеляційної скарги наголошує, що пенсія по інвалідності має обраховуватися на підставі прямої дії ч.3 ст.59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з 5-кратного розміру заробітної мінімальної плати на 1 січня відповідного року з врахуванням групи інвалідності та втрати працездатності за довідкою МСЕК. Нарахування пенсії із врахуванням інших будь-яких постанов обмежують його права та зменшують розмір пенсії.

Відповідачем до суду надано відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

В обгрунтування відзиву зазначає, що діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачений чинним законодавством. Вказує, що органами Пенсійного фонду в добровільному порядку з 01.07.2019 вже проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 26.06.2019 №543 Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, за формулою визначеною Порядком проведення обчислення пенсії особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1210. Положеннями чинного законодавства передбачено, що максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Звертає увагу, що позовні вимоги про "здійснення перерахунку пенсії в подальшому" спрямовані на захист прав позивача в майбутньому, доказів порушення яких у майбутньому матеріали справи не містять.

Згідно положень п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, ухвали Другого апеляційного адміністративного суду від 14.11.2019 про призначення справи до розгляду, справа була розглянута колегією суддів в порядку письмового провадження. З врахуванням вимог ч. 5 ст. 250 Кодексу адміністративного судочинства України, датою ухвалення судового рішення є дата складання його повного тексту. Повний текст постанови суд апеляційної інстанції складає з дотриманням строків, визначених ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів, заслухавши доповідь обставин справи, перевіривши рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 , є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи при виконанні завдань по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЄС з 10 серпня 1989 року по 22 жовтня 1989 року.

Позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на чорнобильській АЕС першої категорії та є інвалідом ІІ групи.

ОСОБА_1 з 04.11.2002 перебував на обліку в Індустріальному об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України м. Харкова, а з 06.09.2019 перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Харківській області (у зв`язку з реорганізацією Індустріального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова шляхом приєднання до Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області) та отримує пенсію по інвалідності 2 групи, внаслідок захворювання, отриманого при виконанні обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЄС.

З архівної довідки Галузевого державного архіву Міністерства оборони України №179/1/2236 від 03.03.2017 та копії військового квитка серії НОМЕР_1 , встановлено, що ОСОБА_1 приймав участь в роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЄС та виконував обов`язки у складі військової частини НОМЕР_2 у період з 10.08.1989 по 22.10.1989.

Після прийняття Конституційним Судом України рішення від 25 квітня 2019 року № 1-р (ІІ)/2019 у справі № 3-14/2019 (402/19, 1737/19), ОСОБА_1 звернувся до органів пенсійного фонду із заявою про перерахунок пенсії.

Рішенням Індустріального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м.Харкова №438 від 10.05.2019 позивачу було відмовлено у перерахунку з 25.04.2019 пенсії по інвалідності відповідно до ч.3 ст.59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

ОСОБА_1 оскаржив дане рішення органу пенсійного фонду в судовому порядку. Так, рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 29.07.2019 по справі №520/6178/19 задоволено частково адміністративний позов ОСОБА_1 до Індустріального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова: скасовано рішення Індустріального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м.Харкова №438 від 10.05.2019 щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії по інвалідності відповідно до частини 3 статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", як норми прямої дії, згідно висновків Конституційного суду України, викладених у Рішенні від 25.04.2019 № 1-р(ІІ)/2019 у справі № 3-14/2019(402/19,1737/19); зобов`язано Індустріальне об`єднане Управління Пенсійного фонду України м. Харкова здійснити з 25.04.2019 по 01.07.2019 перерахунок та виплату ОСОБА_1 державної (основної) пенсії по інвалідності виключно з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, відповідно до положень ч.3 ст.59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" №796-ХІІ, як норми прямої дії. Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 23.09.2019 по справі № 520/6178/19 апеляційну скаргу Індустріального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м.Харкова повернуто скаржнику.

Крім того, 05.08.2019 ОСОБА_1 звернувся до органів пенсійного фонду із заявою про перерахунок пенсії, в якій просив за його бажанням провести перерахунок пенсії з 01.07.2019, виходячи із п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, у відповідності до положення ч.3 ст.59 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи №796-ХІІ, як норми прямої дії, згідно висновків Конституційного Суду України, викладених у Рішенні від 25.04.2019 № 1 -р(ІІ)/2019 у справі №3-14/2019 (402/19, 1737/19), зважаючи на неконституційність раніше діючого обмеження, визначеного словосполученням дійсної строкової, яке визнано неконституційним та втратило чинність з 25.04.2019, тобто виключено з редакції ч.3 ст.59 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, з подальшим перерахунком пенсії в разі збільшення розміру мінімальної заробітної плати з 1 січня кожного відповідного наступного року з урахуванням його бажання щодо обчислення його державної (основної) пенсії з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, у відповідності до положення ч.3 ст.59 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи №796-ХІІ, як норми прямої дії, а не відповідно до інших норм цього Закону, а також проводити відповідні виплати.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області № 74 від 06.08.2019, повідомлено позивача, що з 01.07.2019 ОСОБА_1 було проведено перерахунок пенсії відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 26.06.2019 №543 Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, за формулою визначеною Порядком проведення обчислення пенсії особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1210.

Не погодившись із даним рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області № 74 від 06.08.2019, ОСОБА_1 звернувся до суду із даним позовом.

Залишаючи без задоволення позов суд першої інстанції виходив з того, що з 25.04.2019 ОСОБА_1 набув суб`єктивне право на пенсійне забезпечення у порядку ч.3 ст.59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Позивач звернувся до пенсійного органу про перерахунок пенсії 05.08.2019, отже набув прав на перерахунок пенсії з 01.08.2019. Разом з тим, у зв`язку із прийняття Кабінетом Міністрів України постанови від 26.06.2019 №543, відповідачем з 01.07.2019 було проведено перерахунок пенсії позивача, а саме: з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року за формулою встановленою п. 9-1 Порядку №1210. Як наслідок, розмір пенсії позивача станом на червень 2019 року складав 3915,66 грн., а з 01.07.2019 складає 10467,37 грн. Вказана постанова Кабінету Міністрів України від 26.06.2019 №543 з 01.07.2019 постанова набула чинності, є діючою, а тому відсутні правові підстави для непоширення норм цієї постанови на спірні правовідносини.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Нормами ст. 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами регулюються Конституцією України, Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-XII (далі - Закон № 796-XII), який визначає основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення.

Частиною третьою ст.59 Закону № 796-XII, у редакції, чинній з 01 жовтня 2017 року, передбачено, що особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням таких осіб - з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої Законом на 1 січня відповідного року.

Рішенням Конституційного Суду України (другий сенат) щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частини третьої ст. 59 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 25 квітня 2019 року № 1-р (ІІ)/2019 у справі № 3-14/2019 (402/19, 1737/19) визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), словосполучення «дійсної строкової», яке міститься у положеннях частини третьої статті 59 Закону, за якими визначення розміру відшкодування заподіяної внаслідок ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС шкоди при обчисленні пенсії виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, поширюються лише на категорію військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, а тому воно втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Статтею 91 Закону України «Про Конституційний Суд України» встановлено, що закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Конституційним Судом України в рішенні № 1-р(II)/2019 від 25.04.2019 вказано про втрату чинності положеннями закону саме з 25.04.2019.

Таким чином, саме з 25.04.2019, з дня втрати чинності положеннями ч. 3 ст. 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року № 796-XIІ, позивач набув право на перерахунок пенсії, виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, яке може бути реалізовано позивачем шляхом звернення до відповідача з питання перерахунку пенсії.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач звернувся до органів пенсійного фонду України із відповідною заявою 05.08.2019, а тому набув прав на перерахунок пенсії з 01.08.2019.

В той же час, матеріалами справи підтверджено, що відповідачем на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 26.06.2019 №543 Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України з 01.07.2019 вже було проведено перерахунок пенсії позивача, виходячи із п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, за формулою, встановленою п. 9-1 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1210.

У зв`язку із проведеним перерахунком, розмір пенсії позивача з 01.07.2019 почав становити 10467,37 грн., замість 3915,66 грн. станом на червень 2019 року.

Щодо доводів позивача про необхідність застосування положень ч.3 ст.59 Закону № 796-XII як норм прямої дії, а не відповідно до інших норм цього Закону, колегія суддів зазначає наступне.

Положеннями Закону № 796-XII серед іншого також визначено основні положення щодо єдиного порядку соціального захисту потерпілого населення.

Відповідно до ч.3 ст.54 Закону № 796-XII умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань.

На виконання вищевказаних положень, Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 23.11.2011 №1210 «Про затвердження Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», який визначає механізм обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до ст.54 і 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - Порядок №1210).

В подальшому, Кабінетом Міністрів України 15 листопада 2017 прийнято постанову №851 «Про внесення змін до Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Постанова набрала чинності з дня опублікування та застосовується з 01.10.2017.

Вказаним Порядком № 851 внесено зміни до Порядку № 1210, шляхом заміни у першому реченні п.1 слова і цифри «статей 54 і 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» на слова і цифри «статей 54, 57 і 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Отже, починаючи з 01.10.2017 умови, порядок призначення та обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, та пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, які призначені відповідно до статей 54, 57 і 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», визначаються та розраховуються відповідно до Порядку №1210.

Колегія суддів звертає увагу, що формулу для обчислення пенсії по інвалідності військовослужбовців, зокрема військовозобов`язаних, призваних на військові збори, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження військової служби (військових зборів) і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, передбачено приписами пункту 9-1 Порядку №1210.

У зв`язку із визнанням Рішенням Конституційного Суду України від 25.04.2019 №1-р(II)/2019 неконституційним словосполучення "дійсної строкової", яке міститься у положеннях ч.3 ст.59 Закону №796-XII, постановою Кабінету Міністрів України від 26.06.2019 №543 внесено зміни до п.9-1 Порядку №1210.

Так, відповідно до п.9-1 Порядку №1210 (в редакції, чинній з 01.07.2019) за бажанням військовослужбовців, зокрема військовозобов`язаних, призваних на військові збори, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження військової служби (військових зборів) і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, за формулою:

П = Зс * Кзс * Кв / 100%,

де П - розмір пенсії; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, визначається як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки; Кзс - середньомісячний коефіцієнт заробітної плати, який враховується під час обчислення пенсії; Кв - розмір відшкодування фактичних збитків (у відсотках).

Середньомісячний коефіцієнт заробітної плати, який враховується під час обчислення пенсії (Кзс), визначається за формулою:

Кзс = Зп(мін) * 5 / Зс1,

де Зп(мін) - розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року; Зс1 - середня заробітна плата (дохід) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за рік, що передує відповідному року.

Розмір відшкодування фактичних збитків (Кв) визначається як відсоток втрати працездатності, визначений органами медико-соціальної експертизи.

У разі зміни розміру мінімальної заробітної плати проводиться перерахунок зазначених пенсій виходячи з розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

Колегія суддів звертає увагу, що матеріалами справи підтверджується проведення відповідачем з 01.07.2019 перерахунку пенсії позивача, а саме: розмір пенсії станом на червень 2019 року складав 3915,66 грн., а розмір пенсії з 01.07.2019 складає 10467,37 грн.

Проведення такого перерахунку позивачем не заперечується. Однак, із доводів апеляційної скарги вбачається, що останній не погоджується із проведенням органами пенсійного фонду такого перерахунку із застосуванням формули, передбаченої Порядком №1210 відповідно до ч.3 ст.54 Закону № 796-XII.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Зі змісту ч.3 ст.54 Закону № 796-XII вбачається, що законодавець уповноважив саме Кабінет Міністрів України визначати порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до ч.1 ст.49 Закону України "Про Кабінет Міністрів України" Кабінет Міністрів України на основі та на виконання Конституції і законів України, актів Президента України, постанов Верховної Ради України, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, видає обов`язкові для виконання акти - постанови і розпорядження.

На час виникнення спірних правовідносин Порядок №1210, із змінами та доповненнями, є чинним та не скасованим, а тому підлягає застосуванню відповідачем, як суб`єктом владних повноважень.

Щодо вимог позову в частині подальшого перерахунку пенсії в разі збільшення розміру мінімальної заробітної плати, а також проведення відповідних виплат без обмеження граничного (максимального) розміру пенсії та інших обмежень щодо виплати заборгованості, колегія суддів зазначає наступне.

Частиною 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно з ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Виходячи з системного тлумачення зазначених положень законодавства вбачається, що особа має право звернутись до адміністративного суду з позовом у разі, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача (суб`єкта владних повноважень) порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин. При цьому, обставини дійсного (фактичного) порушення відповідачем прав, свобод чи інтересів має довести належними та допустимими доказами саме позивач. Задоволенню в адміністративному судочинстві підлягають лише ті вимоги, які відновлюють порушені права чи інтереси особи в сфері публічно-правових відносин.

Отже, право на судовий захист має лише та особа, яка є суб`єктом (носієм) порушених прав, свобод чи інтересів. Таким чином, для того, щоб особі було надано судовий захист, суд встановлює, чи особа дійсно має порушене право, свободу чи інтерес, і це право, свобода чи інтерес порушені відповідачем.

Матеріали даної справи не містять доказів того, що розмір пенсії позивача після проведення в майбутньому наступних перерахунків буде обмежений у розмірі та буде порушено права позивача на належний розмір пенсії.

З огляду на вказане, доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, не спростовують висновки суду першої інстанції стосовно відсутності підстав для задоволення позовних вимог.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги, судом апеляційної інстанції враховується п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, згідно якого обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що зумовлює, згідно приписів ст.316 КАС України, залишення вимог апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду без змін.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07.10.2019 по справі № 520/8843/19 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя М.І. Гуцал
Судді Л.О. Донець А.П. Бенедик

Повний текст постанови складено 24.12.2019.