Справа № 540/2270/19
Суддя: Попов В.Ф.
Дата ухвалення: 2019-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2019 р.м. ХерсонСправа № 540/2270/19

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Попова В.Ф.,

секретар: Рябчич А.М.,

за участю:

представниці позивача Сергет Ю.В.,

представника відповідача Гордієнка К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Дочірнього підприємства "Херсонський облавтодор" ВАТ" ДАК "Автомобільні дороги України" до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення від 24.10.2019 р. № ,

встановив:

Дочірнє підприємство "Херсонський облавтодор" ВАТ" ДАК "Автомобільні дороги України" (далі позивач) звернулось в суд з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення від 24.10.2019 р. № , яким за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних, визначених ст. 201 ПК України, відповідно до п. 120-1.1 ст. 120-1 ПК України накладено штраф за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних на 15 і менше календарних днів на суму ПДВ 1723740,71 грн в розмірі 10 % у сумі - 172374,08 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги представниця позивача зазначила, що ДП "Херсонський облавтодор" ВАТ" ДАК "Автомобільні дороги України" було порушено граничні строки реєстрації податкових накладних. Причиною такого порушення стала відсутність на електронному рахунку платника ПДВ достатньої суми для проведення такої реєстрації податкових накладних. Цей рахунок підприємство не могло поповнити в силу відсутності коштів на поточних рахунках підприємства, оскільки є збитковим. Так як, підприємство фінансується з державного бюджету, не мало коштів на поточних рахунках, відсутній умисел на порушення діючого законодавства та вина, то відсутній склад протиправного діяння, що в силу ст. 109 ПК України звільняє від відповідальності. Просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав та пояснив, що наведені підстави скасування податкового повідомлення-рішення не можуть бути враховані, оскільки факт порушення строків реєстрації податкових накладних встановлений і не спростовується позивачем. Щодо причин їх порушення зазначених у позовній заяві та судовому засіданні, то жодна з них не є підставою для скасування ППР, оскільки ГУ ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі діяло в межах повноважень, на підставі норм ПК України та у спосіб ним передбачений.

Судом встановлені такі обставини по справі.

На підставі п.п.20.1.4 п. 20.1 ст. 20 та п. 75.1 ст. 75, в порядку ст. 76 ПК України Відповідачем проведено камеральну перевірку дотримання термінів реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування до таких податкових накладних в ЄРПН позивача за липень 2019 року, за результатами якої складено акт камеральної перевірки від 02.09.2019 №2489/21-22-51-04-01/31918234.

Проведеною перевіркою встановлено порушення термінів реєстрації податкових накладних, розрахунків коригування до таких податкових накладних в ЄРПН за липень 2019 року. Зокрема було встановлено порушення термінів реєстрації 8 податкових накладних на загальну суму податку на додану вартість - 1723740,71 грн., (граничний термін реєстрації 15.08.2019) фактично зареєстровано у період з 27.08.2019 по 29.08.2019, із затримкою реєстрації від 12 до 14 днів.

На підставі акту камеральної перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 24.09.2019 № , яким за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних, визначених ст. 201 ПК України, відповідно до п. 120-1.1 ст. 120-1 ПК України на позивача накладено штраф за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних у сумі - 172374,08 грн.

На обґрунтування позовних вимог Позивач посилається лише на відсутність вини, відсутність шкоди, вважаючи що це є підставою відповідно до п.109.1 ст.109 ПКУ для визнання відсутності складу податкового правопорушення. Позивач посилається також на правову позицію Верховного суду у справі № 816/390/17.

Суд не дає оцінку складу податкового порушення та не наводить приписи законодавства, щодо реєстрації податкових накладних та порядку електронного адміністрування податку на додану вартість, оскільки встановлені в ході перевірки дати виписування податкових накладних, кількість податкових накладних, факти несвоєчасної реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, будь-які числові показники податкових накладних, розрахунку суми штрафу позивачем не оспорюються та не заперечуються.

Заслухавши сторони, дослідивши письмові докази по справі та заяви по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно п. 200-1.3 статті 200-1 Податкового кодексу України платник податку | має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних на суму податку, обчислену за такою формулою ...

Якщо сума, визначена відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу, є меншою, ніж сума податку в податковій накладній та/або розрахунок коригування, які платник повинен зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних, то платник зобов`язаний перерахувати потрібну суму коштів із свого поточного рахунку на свій рахунок в системі електронного адміністрування податку на додану вартість.

Порядок електронного адміністрування податку на додану вартість встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 4 Порядку електронного адміністрування податку на додану вартість, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №569 від 16.10.2014, рахунок у системі електронного адміністрування податку (далі - електронний рахунок) - рахунок, відкритий платнику податку в Казначействі, на який таким платником перераховуються кошти у сумі, необхідній для досягнення розміру суми податку, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), а також у сумі, необхідній для сплати узгоджених податкових зобов`язань з податку.

Відповідно до п.12 Порядку, якщо сума, обчислена відповідно до пункту 9 цього Порядку, є меншою, ніж сума податку в податковій накладній, яку платник податку повинен зареєструвати в Реєстрі, такий платник перераховує необхідну суму коштів з поточного рахунка на електронний рахунок.

Тобто, у разі недостатності грошових коштів на електронному рахунку платника податків для реєстрації податкової накладної в ЄРПН зобов`язаний перерахувати зі свого поточного рахунку на рахунок в системі електронного адміністрування ПДВ суму коштів, достатню для реєстрації такої податкової накладної.

Основні засади податкового законодавства України передбачені ст. 4 ПК України в якій зазначено, що податкове законодавство України ґрунтується на таких принципах:

4.1.1. загальність оподаткування - кожна особа зобов`язана сплачувати встановлені цим Кодексом, законами з питань митної справи податки та збори, платником яких вона є згідно з положеннями цього Кодексу;

4.1.2. рівність усіх платників перед законом, недопущення будь-яких проявів податкової дискримінації - забезпечення однакового підходу до всіх платників податків незалежно від соціальної, расової, національної, релігійної приналежності, форми власності юридичної особи, громадянства фізичної особи, місця походження капіталу;

4.1.3. невідворотність настання визначеної законом відповідальності у разі порушення податкового законодавства; .....

Згідно ст. 109 ПКУ податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Суд зазначає, що наявність чи відсутність шкоди, умислу, форми вини, причинного зв`язку (та інше) не є складовими для накладення штрафу за порушення фінансової дисципліни та порядку реєстрації податкових накладних.

Суд вважає, що у ПК України вина платника не передбачена як обов`язковий елемент складу податкового правопорушення, відповідальність за яке передбачена п. 120-1. 1 ст. 1201 ПК України, що підтверджується змістом ст. 109 цього кодексу.

Таким чином, незабезпечення суб`єктом господарювання необхідного ліміту коштів на рахунку в СЕА ПДВ для реєстрації податкових накладних, що потягло за собою несвоєчасну їх реєстрацію - є безумовною підставою для визнання таких дій порушенням фінансової дисципліни незалежно від фінансово-економічного стану платника податків, від форми власності та джерел фінансування.

У даному конкретному випадку, несвоєчасне виконання позивачем податкового обов`язку щодо своєчасної реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних зумовлено виключно власними діями (бездіяльністю) позивача, котрий повинен був усвідомлювати їх значення та наслідки, мав можливість запобігти настанню цих подій, але не зробив цього.

Заявляючи вимогу про скасування податкового повідомлення-рішення з наведених в позові підстав, визнаючи при цьому факт порушення строків реєстрації податкових накладних, не наводячи жодних обґрунтувань та доказів неправомірності дій/рішення відповідача, позивач фактично просить суд звільнити його від виконання податкового обов`язку - сплати грошових зобов`язань, якими відповідно до п.п.14.1.39 п.14.1 ст. 14 ПК України є штрафні (фінансові) санкції, але такі функції не є компетенцією суду.

Суд, виходячи з тих же принципів податкового законодавства відхиляє обґрунтування позивача, щодо його збитковості та посилання, що позивач є державним підприємством.

Так, згідно п. 2.1 Статуту Підприємство засноване з метою одержання прибутку. Відповідно до п. 3.1, 3.2, 3.5 Статуту Підприємство є юридичною особою приватного права за законодавством України. Підприємство здійснює свою діяльність на комерційній основі. Підприємство несе відповідальність за своїми зобов`язаннями згідно з законодавством. Згідно п. 5.2 Статуту Підприємство зобов`язане зокрема належним чином організовувати та здійснювати ефективну фінансово-господарську діяльність; своєчасно сплачувати податки та збори відповідно до законодавства. Пунктами 11.1, 11.3 Статуту визначено, що Підприємство здійснює бухгалтерський і податковий облік своєї фінансово- господарської діяльності. Директор та головний бухгалтер Підприємства несуть відповідальність за дотримання порядку ведення і достовірність обліку та звітності Підприємства протягом встановленого законодавством строку.

Отже, доводи Позивача стосовно відсутності вини у несвоєчасній реєстрації податкових накладних через відсутність ліміту на електронному рахунку, збитковість, належність до підприємств, що фінансуються з державного бюджету є необґрунтованими з огляду на те, що забезпечення необхідного ліміту для реєстрації податкових накладних на електронному рахунку є обов`язком Позивача, а наявність чи відсутність необхідного ліміту для реєстрації податкових накладних залежить виключно від його дій або бездіяльності.

Позивач надав суду виписку з рахунку наявності ліміту виключно на кінцеву дату реєстрації податкових накладних, та не враховує, що для реєстрації податкових накладних встановлено певний проміжок у часі, а не конкретна кінцева дата.

Згідно положень ПК України зареєструвати податкові накладні складені з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, можливо; до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені, а податкові накладні складені з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.

У цій справі податкові накладні, несвоєчасність реєстрації яких була встановлена перевіркою, були складені у період з 24 по 31 липня 2019 року. Граничний строк реєстрації відповідно - 15 серпня 2019 року. Таким чином, Позивач мав можливість зареєструвати вказані накладні у період з 24-31 липня 2019 року по 15 серпня 2019 року.

Позивач на підтвердження відсутності обігових коштів надає виписки по розрахунковим рахункам в АТ «Укрексімбанк» та АТ «УКРСИББАНК» станом лише на 15.08.2019, що не є і не може бути підставою для звільнення від виконання грошових зобов`язань, оскільки він не забезпечив створення залежних виключно від нього умов реєстрації податкових накладних у встановлені законодавством терміни.

Здійснення суб`єктом господарювання перевірки ліміту на електронному рахунку податку на додану вартість, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні, не є доказом реєстрації податкової накладної, не свідчить про намір здійснити реєстрацію у встановлені терміни, а отже і не виключає вину підприємства у здійсненні податкового правопорушення.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 24.04.2018 року у справі №808/2289/17.

Позивач не дотримався податкової дисципліни в частині своєчасності реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, чим допустив податкове правопорушення, за яке передбачено застосування відповідальності у вигляді штрафу, а обґрунтування позовних вимог є такими, що не відповідають основним засадам та принципам податкового законодавства України, які передбачені ст. 4 ПК України.

Суд відхиляє також посилання позивача на Постанову Верховного Суду від 30.01.2018 по справі №816/390/17 з огляду на таке:

Так, Постановою Верховного Суду у зазначеній справі встановлено наступне: «...Товариством 14.01.2016 з метою реєстрації указаної податкової накладної перераховано платіжним дорученням від 14.01.2016 №119 на рахунок в системі електронного адміністрування податку на додану вартість кошти у розмірі 170000,00 грн, які зараховані на цей рахунок 14.01.2016. Однак електронний рахунок СЕА ПДВ не поповнився, що і стало причиною несвоєчасної реєстрації податкових накладних.»

Тобто у наведеній справі товариство поповнило свій рахунок СЕА ПДВ, але у зв`язку з певними обставинами (технічними) таке поповнення фактично не відбулось, що і стало підставою для скасування ППР.

У цій справі, позивачем не було здійснено жодних заходів, щодо поповнення електронного рахунку з метою збільшення суми ліміту.

Тому, посилання позивача на вказану справу як на аналогічну, з метою врахування правових висновків судом у цій справі не може бути враховано в силу неправильного тлумачення позивачем зазначених висновків.

Таким чином, суд повністю відмовляє у задоволенні позовних вимог, оскільки рішення податкового органу прийнято в межах компетенції, на підставі закону та у спосіб передбачений законом, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації.

Керуючись ст. 242-248 КАС України, суд, -

вирішив:

Відмовити повністю у задоволенні позовних вимог Дочірнього підприємства "Херсонський облавтодор" ВАТ" ДАК "Автомобільні дороги України" до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення від 24.10.2019 р. № .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 23 грудня 2019 р.

Суддя Попов В.Ф.

кат. 111030300