Справа № 400/2717/18
Суддя: Осіпов Ю.В.
Дата ухвалення: 2019-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2019 р.м.ОдесаСправа № 400/2717/18
Головуючий в 1 інстанції: Птичкіна В.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Осіпова Ю.В.,

суддів Косцової І.П., Скрипченка В.О.,

при секретарі Чугунові С.О.,

за участю представника позивача-адвоката Репченка Д.В. та представника відповідача Мельника О.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу Міністерства юстиції України на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2019 року (м.Миколаїв, дата складання повного тексту рішення 07.10.2019р.) по справі за адміністративним позовом Арбітражного керуючого ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України про визнання неправомірними дій щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді попередження, -

В С Т А Н О В И В:

05.11.2018 року Арбітражний керуючий ОСОБА_1 звернуласяь до Миколаївського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Міністерства юстиції України, в якому просила суд визнати неправомірними дії Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) Міністерства юстиції України щодо притягнення її до дисциплінарної відповідальності у вигляді «попередження» за результатами розгляду акта позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого від 17.08.2018 року №34.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що виявлені спірною перевіркою правопорушення фактично не мали місця, а отже і відсутні законні підстави для притягнення її до дисциплінарної відповідальності.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2019 року адміністративний позов Арбітражного керуючого ОСОБА_2 .А. - задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано наказ Міністерства юстиції України від 26.10.2018 року №3810/7 «Про накладення на арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді попередження». В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду 1-ї інстанції, представник Міністерства юстиції України 06.11.2019 року подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що судом, при винесенні оскаржуваного рішення порушено норми матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 06.11.2019 року та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, виступи сторін та перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність належних підстав для її задоволення.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.

Позивачка ОСОБА_1 , відповідно до виданого 16.05.2013 року Міністерством юстиції України свідоцтвом №915, здійснює діяльність арбітражного керуючого.

15.05.2018 року «Розпорядженням про усунення порушень» №16, підписаним начальником ГТУЮ у Миколаївській області, позивач була зобов`язана до 22.06.2018 року усунути зафіксовані актом перевірки від 11.05.2018 року порушення вимог Закону України від 14.05.1992р. №2343-ХІІ «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

З 06.08.2018 року по 08.08.2018 року посадові особи Управління провели позапланову невиїзну перевірку діяльності арбітражного керуючого Репченко Ю.А., результати якої оформлено «Довідкою про результати позапланової невиїзної перевірки виконання Розпорядження №16 від 15.05.2018 року» від 08.08.2018 року №34. Як вказано у довідці «… в ході проведення … перевірки виконання Розпорядження встановлено, що арбітражний керуючий не усунула порушення у термін та спосіб, зазначені в Розпорядженні …».

17.08.2018 року посадові особи Управління підписали «Акт позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого», в якому, зокрема, зазначили, що «… в ході проведення позапланової невиїзної перевірки виконання Розпорядження встановлено, що арбітражний керуючий не усунула порушення у термін та спосіб, зазначені в Розпорядженні. Не в повному обсязі надано інформацію та відповідні документи до органу контроля до закінчення строку, зазначеного в Розпорядженні, з яких би вбачалося усунення вищезазначених порушень, не зазначено об`єктивних причин ненадання інформації до документів у зазначений строк …».

Позивач звернулася до суду з позовом про визнання неправомірними дій ГТУЮ у Миколаївській області при складанні Акту перевірки, однак, рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 06.05.2019 року (справа №1440/2153/18) ОСОБА_1 було відмовлено у задоволенні такого позову.

21.08.2019 року начальник Управління звернувся до директора Департаменту з питань судової роботи та банкрутства Міністерства з пропозицією (вих. №5-02/2350) «Щодо внесення до Дисциплінарної комісії подання про накладення на арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення».

03.09.2018 року директор Департаменту з питань судової роботи та банкрутства Міністерства направив до Дисциплінарної комісії «Подання №1161 про накладання на арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення».

Листом від 18.09.2018 року за підписом директора Департаменту з питань судової роботи та банкрутства Міністерства позивач була запрошена на 02.10.2018 року на засідання Дисциплінарної комісії.

Згідно з витягом з протоколу від 02.10.2018 року №75/10/18, Дисциплінарна комісія більшістю голосів вирішила: 1) застосувати до арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у вигляді «попередження» на підставі подання №1161 від 03.09.2018 року; 2) внести подання до Міністерства … про застосування до арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді «попередження»; 3) рекомендувати Департаменту з питань судової роботи та банкрутства Міністерства на підставі подання Комісії про застосування дисциплінарного стягнення: а) підготувати проект наказу про накладення на арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді попередження; б) внести запис до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України про накладення на арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді «попередження»; 4) рекомендувати Департаменту з питань судової роботи та банкрутства Міністерства юстиції України повідомити про прийняте рішення арбітражного керуючого ОСОБА_1 та Головне територіальне управління юстиції у Миколаївській області.

02.10.2018 року заступник голови Дисциплінарної комісії направив до Міністерства подання №870 про застосування до арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді попередження.

11.10.2018 року Департамент з питань судової роботи та банкрутства Міністерства своїм листом повідомив позивача про прийняте Дисциплінарною комісією рішення про застосування до неї дисциплінарної відповідальності у вигляді «попередження».

А 26.10.2018 року Міністр юстиції України своїм наказом №3810/7, на підставі вказаного вище подання Дисциплінарної комісії, відповідно до ч.3 ст.107 Закону №2343, наклав на арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у вигляді «попередження».

Не погоджуючись з такими діями та рішенням відповідача позивач звернулась до суду із даним позовом.

Вирішуючи справу по суті та частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з часткової обґрунтованості та часткової доведеності позовних вимог та, відповідно, з неправомірності дій та спірного рішення відповідача.

Колегія суддів апеляційного суду, уважно дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, погоджується з такими висновками суду 1-ї інстанції і вважає їх обгрунтованими, з огляду на наступне.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб визначений Конституцією та законами України.

Правові засади здійснення діяльності арбітражних керуючих в Україні визначають Закон України №2344-XII від 14.05.1992 року «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

За змістом ст.4 Закону №2344-XII, арбітражні керуючі є суб`єктами незалежної професійної діяльності, а право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) надається особі, яка отримала відповідне свідоцтво у порядку, встановленому цим Законом, та внесена до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України.

Відповідно до ч.2 ст.107 Закону №2343-XII, арбітражні керуючі (розпорядники майна, керуючі санацією, ліквідатори) несуть дисциплінарну відповідальність в порядку, встановленому цим Законом.

Контроль за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) та порядок притягнення їх до дисциплінарної відповідальності регулюється ст.ст.106-113 Закону України №2344-XII та «Порядком контролю за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів)», затвердженим наказом Міністра юстиції України від 27.06.2013р. №1284/5, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 03.07.2013 року за №1113/23645, згідно п.1.4 якого, встановлено процедуру організації та проведення перевірок діяльності арбітражних керуючих, повноваження осіб, які здійснюють перевірки, права й обов`язки арбітражних керуючих, порядок оформлення результатів перевірки, порядок підготовки за результатами перевірки подання на Дисциплінарну комісію арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) про застосування до арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення.

Організація проведення перевірок безпосередньо врегульована розділом ІІ Порядку №1284/5, п.2.1 якого визначено, що контроль за діяльністю арбітражних керуючих здійснюється шляхом проведення планових і позапланових перевірок.

Контроль за діяльністю арбітражних керуючих здійснюється на предмет дотримання ними вимог Конституції України, Господарського процесуального кодексу України, Закону, іншого законодавства з питань банкрутства та законодавства про оплату праці (п.2.2 Порядку).

Відповідно до п.2.6 Порядку №1284/5, підставами для проведення позапланової перевірки, зокрема, є звернення (скарги) фізичних та юридичних осіб щодо дій арбітражного керуючого з викладенням обставин невиконання або неналежного виконання ним покладених на нього повноважень, з яких вбачається необхідність проведення контролю.

Пунктом 6.11 цього ж Порядку передбачено, що у разі виявлення за результатами перевірки порушень, які є підставою для внесення державним органом з питань банкрутства до Дисциплінарної комісії подання щодо застосування до арбітражного керуючого дисциплінарних стягнень, орган контролю обов`язково зазначає про це в акті перевірки й протягом трьох робочих днів з дня підписання акта перевірки вносить пропозицію до структурного підрозділу Мін`юсту, який забезпечує організацію роботи Дисциплінарної комісії, щодо внесення до Дисциплінарної комісії подання про накладання на арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення; до пропозиції орган контролю додає акт перевірки з усіма документами, що є його невід`ємними складовими.

В свою чергу, п.7.1 даного Порядку передбачені відповідні підстави для притягнення арбітражного керуючого до дисциплінарної відповідальності, однією з який, в тому числі є, грубе порушення арбітражним керуючим законодавства під час виконання повноважень, що призвело до грубого порушення прав та законних інтересів боржника та (або) кредиторів боржника (банкрута).

Згідно із ч.1 ст.109 Закону №2343, дисциплінарними стягненнями, що накладаються на арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), є попередження та позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора).

Аналогічні види дисциплінарної відповідальності арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) передбачені й п.7.4 Порядку контролю за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів).

Слід зазначити, що вказані положення кореспондуються з приписами п.6.13 Порядку, згідно якого, у разі виявлення за результатами перевірки порушень, які є підставою для внесення до Дисциплінарної комісії подання щодо застосування до арбітражного керуючого дисциплінарних стягнень, орган контролю обов`язково зазначає про це в акті перевірки. У такому випадку припис та (або) розпорядження не складаються до моменту прийняття Дисциплінарною комісією рішення за результатом розгляду подання.

Як вбачається з матеріалів справи позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом для захисту своїх прав шляхом визнання неправомірними дії Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) Міністерства юстиції України щодо притягнення її до дисциплінарної відповідальності у вигляді попередження за результатами розгляду акта позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого від 17.08.2018 року №34.

Так, приймаючи рішення про часткове задоволення позову, суд 1-ї інстанції виходив з того, що для найбільш ефективного захисту прав і свобод позивачки необхідно скасувати саме наказ Міністерства юстиції України від 26.12.2018 року №3810/7, яким притягнуто ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді «попередження», який, в свою чергу, був прийнятий саме за результатами розгляду подання Дисциплінарної палати та спірного акту позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого від 17.08.2018 року №34.

Як встановлено з матеріалів справи, позаплановою невиїзною перевіркою діяльності арбітражного керуючого ( ОСОБА_1 ) від 17.08.2018 року №34 було встановлено порушення, яке виникло в результаті невиконання Розпорядження №16 від 15.05.2018 року, а саме останньою не було усунено порушення у термін та спосіб, зазначені в цьому Розпорядженні №16, не в повному обсязі надано інформацію та відповідні документи до органу контролю до закінчення строку, зазначеного в Розпорядженні, з яких би вбачалося усунення вищезазначених порушень, не зазначено об`єктивних причин ненадання інформації до документів у зазначений строк.

Тобто, фактично позивачку, в даному випадку, було притягнуто до дисциплінарної відповідальності за розпорядженням від 17.08.2018 року №34, яке, в свою чергу, прийнято з підстав невиконання попереднього розпорядження від 15.05.2018 року №16.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами обох інстанцій, постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20.06.2019 року (справа №814/1250/18) серед іншого, було визнано протиправним та скасовано розпорядження ГТУЮ у Миколаївській області від 15.05.2018 року №16 та припис від 15.05.2018 року №16 про недопущення повторних порушень в частині наступних порушень.

Відповідно до вимог ч.4 ст.78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, судова колегія уважно дослідивши матеріали справи приходить до аналогічного, що і суд 1-ї інстанції висновку, що оскільки розпорядження №16 від 15.05.2018 року визнано протиправним та скасовано, в свою чергу, невиконання якого і стало підставою для прийняття розпорядження від 17.08.2018 року №34 та притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді «попередження», то, відповідно, за таких обставин фактично зникли і підстави, які слугували для таких дисциплінарних санкцій, а отже останні на даний час дійсно підлягають скасуванню.

До того ж, ще слід зазначити й про те, що відповідно до приписів ст.ст.9,77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно ст.90 цього ж Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

А відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні даної справи не допустив, вірно встановив фактичні обставини справи та надав їм належної правової оцінки. Наведені ж у апеляційній скарзі доводи, правильність висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на припущеннях та невірному трактуванні норм матеріального права.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Отже, за таких обставин, колегія суддів апеляційного суду, діючи виключно в межах доводів апеляційної скарги, відповідно до ст.316 КАС України, залишає цю апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення суду 1-ї інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст.308,310,315,316,321,322,325,329 КАС України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Міністерства юстиції України залишити без задоволення, а рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2019 року без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 23.12.2019р.

Головуючий у справі

суддя-доповідач: Ю.В. Осіпов

Судді: І.П. Косцова

В.О. Скрипченко