Справа № 280/6417/19
Суддя: Лазаренко Максим Сергійович
Дата ухвалення: 2019-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

З ПИТАНЬ ЗАБЕЗПЕЧЕННЯ АДМІНІСТРАТИВНОГО ПОЗОВУ

24 грудня 2019 рокуСправа № 280/6417/19 м.Запоріжжя

Суддя Запорізького окружного адміністративного суду Лазаренко М.С., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви,-

ВСТАНОВИВ:

23.12.2019 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 (далі заявник) про забезпечення позову, подана до подання адміністративного позову, в якій заявник просить суд вжити заходів забезпечення позову шляхом заборони суб`єктам державної реєстрації в тому числі нотаріусам, реєструвати заяви від імені ОСОБА_2 на заборону вчинення реєстраційних дій, стосовно конкретно визначеного майна, а саме нежитлового приміщення з реєстраційним номером 101 за адресою: АДРЕСА_1 , приміщення 8.

В обґрунтування заяви заявник посилається на те, що він не погоджується з правомірністю прийняття приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Чепковою О.В. рішення про зупинення державної реєстрації прав №50227254 від 16.12.2019 року щодо нежитлового приміщення 101 за адресою: АДРЕСА_2 Запоріжжя АДРЕСА_1 , приміщення 8 і буде звертатись до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом про скасування рішення. При цьому зазначає, що зупинення державної реєстрації прав №50227254 від 16.12.2019 року щодо нежитлового приміщення 101 за адресою: АДРЕСА_1 , приміщення 8, зумовлено багатократним поданням ОСОБА_2 в якості колишнього власника вищезазначеного приміщення заяви про заборону вчинення реєстраційних дій. Між тим ОСОБА_2 , за якою формально обліковується в реєстрі прав на нерухоме майно право власності на об`єкт нерухомості, втратила право власності на підставі положень п.8 частини 1 ст.346 ЦК України у зв`язку із зверненням стягнення на майно за зобов`язаннями власника. Подання заяви про заборону вчинення реєстраційних дій має відповідати легітимній меті, а саме захисту права власності за наявності відповідних підстав (як, наприклад, судового рішення про заборону вчинення реєстраційних дій). Вважає, що боржник ОСОБА_2 , втративши право власності на майно у зв`язку із зверненням стягнення на майно за своїми зобов`язаннями необґрунтовано зловживає правами та перешкоджає власнику та покупцю нерухомості реалізовувати свої права, при цьому теперішній власник, сплативши кошти за об`єкт нерухомості несе надмірний тягар, пов`язаний з доведенням своєї правоти. Зазначає, що не вжиття заходів забезпечення унеможливить виконання рішення, зумовить не ефективний захист порушених прав ОСОБА_1 , адже до набрання чинності рішенням суду ОСОБА_3 має можливість необмежену кількість разів зловживати своїми правами стосовно об`єкту нерухомості. З огляду на таке, просить заяву про забезпечення позову задовольнити

Розглянувши заяву про забезпечення позову, дослідивши матеріали адміністративного позову, суддя дійшов висновку, що заява підлягає залишенню без розгляду, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.150 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Статтю 152 КАС України встановлено вимоги до змісту та форми заяви про забезпечення позову.

Подана позивачем заява не відповідає вимогам, встановленим ст..152 КАС України.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.152 КАС України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі і повинна містити предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову.

Згідно п.1 ч.1 ст.153 КАС України заява про забезпечення позову подається: до подання позовної заяви до суду, до якого має бути подано позов за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

З матеріалів заяви про забезпечення позову вбачається, що позивач просить суд вжити заходів забезпечення позову шляхом заборони суб`єктам державної реєстрації в тому числі нотаріусам, реєструвати заяви від імені ОСОБА_2 на заборону вчинення реєстраційних дій, стосовно конкретно визначеного майна, а саме нежитлового приміщення з реєстраційним номером 101 за адресою: АДРЕСА_1 , приміщення 8.

За змістом частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною першою статті 19 КАС України встановлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема:

1) спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження;

2) спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби;

3) спорах між суб`єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень;

4) спорах, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів;

5) за зверненням суб`єкта владних повноважень у випадках, коли право звернення до суду для вирішення публічно-правового спору надано такому суб`єкту законом;

6) спорах щодо правовідносин, пов`язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму;

7) спорах фізичних чи юридичних осіб із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації;

8) спорах щодо вилучення або примусового відчуження майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності;

9) спорах щодо оскарження рішень атестаційних, конкурсних, медико-соціальних експертних комісій та інших подібних органів, рішення яких є обов`язковими для органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших осіб;

10) спорах щодо формування складу державних органів, органів місцевого самоврядування, обрання, призначення, звільнення їх посадових осіб;

11) спорах фізичних чи юридичних осіб щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності замовника у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України «Про особливості здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для гарантованого забезпечення потреб оборони», за винятком спорів, пов`язаних із укладенням договору з переможцем переговорної процедури закупівлі, а також зміною, розірванням і виконанням договорів про закупівлю;

12) спорах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів охорони державного кордону у справах про правопорушення, передбачені Законом України «Про відповідальність перевізників під час здійснення міжнародних пасажирських перевезень».

Судом, виходячи із обґрунтувань заяви про забезпечення позову, встановлено, що між позивачем ОСОБА_1 та третьою особою ОСОБА_2 є спір про право, тому суд дійшов висновку, що даний спір не є публічно-правовим, а випливає з цивільних відносин і має вирішуватися судами за правилами Цивільного процесуального кодексу України.

Тобто, виходячи із вищевикладеного, суд робить висновок, що оскільки адміністративному суду не підсудне оскарження рішення про зупинення державної реєстрації в тому числі нотаріусам, реєструвати заяви від імені ОСОБА_2 на заборону вчинення реєстраційних дій, стосовно конкретно визначеного майна, а саме нежитлового приміщення з реєстраційним номером 101 за адресою: АДРЕСА_1 , приміщення 8, то і забезпечення позову шляхом заборони суб`єктам державної реєстрації в тому числі нотаріусам, реєструвати заяви від імені ОСОБА_2 на заборону вчинення реєстраційних дій, стосовно конкретно визначеного майна, а саме нежитлового приміщення з реєстраційним номером 101 за адресою: АДРЕСА_1 , приміщення 8, також не підсудне Запорізькому окружному адміністративному суду.

Відповідно до ч.7 ст.154 КАС України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 152 цього Кодексу, повертає її заявнику без розгляду, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи наведене вище, суд дійшов висновку, що заява Концерну «Міські теплові мережі» про забезпечення позову не відповідає вимогам встановлених статтею 152 КАС України, у зв`язку з чим заява підлягає поверненню заявнику без розгляду.

Керуючись ст.ст. 150, 152, 154, 256 КАС України, суддя

УХВАЛИВ:

Повернути заяву про забезпечення позову ОСОБА_1 без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня її постановлення.

Суддя М.С. Лазаренко