Справа № 460/3026/18
Суддя: Бруновська Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий суддя у першій інстанції : Борискін С.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2019 рокуЛьвів№ 857/6692/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Бруновської Н.В.

суддів: Затолочного В.С., Кузьмича С.М.

за участю секретаря судового засідання: Бедрій Х.П.

представника позивача: Іванова Ю.М.

представника відповідача: Звіра Р.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України та Публічного акціонерного товариства «Дубномолоко» на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 10 травня 2019 року у справі № 460/3026/18 за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства «Дубномолоко» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, вимоги і рішення,

В С Т А Н О В И В:

06.12.2018р. позивач Публічне акціонерне товариство «Дубномолоко» звернувся в суд з позовом до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби в якому просить суд, визнати протиправними та скасувати:

- податкове повідомлення-рішення форми «Р» № від 16.11.2018р., яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток підприємств в розмірі 89 324 270 грн. 72 коп. за основним платежем та 33 251 910 грн.36 коп. штрафна санкція, всього 122 576 181 грн. 08коп.;

- податкове повідомлення-рішення форми «Р» № від 16.11.2018р., яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість в розмірі 19 377 грн. 66 коп. за основним платежем та 9 688 грн. 83коп. штрафна санкція, всього 29 066 грн. 49 коп.;

- податкове повідомлення-рішення форми «Д» № від 21.08.2018р., яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб в розмірі 3 955 785 грн. 46 коп. за основним платежем та 988 946 грн. 36 коп. штрафна санкція, всього 4 944 731грн. 82 коп.;

- податкове повідомлення-рішення форми «Д» № від 21.08.2018р., яким збільшено суму грошового зобов`язання з військового збору у розмірі 273 219 грн. 47 коп. за основним платежем та 68 304 грн. 87коп. штрафна санкція, всього 341 524 грн. 34 коп.,

- рішення № від 21.08.2018р. про застосування штрафних санкцій за донарахування 24 576,71грн. за своєчасно не нарахований єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. За донарахування своєчасно не нарахованого єдиного внеску визначена штрафна санкція в розмірі 12 288 грн. 36коп.;

- вимоги № від 21.08.2018р. щодо сплати недоїмки зі сплати єдиного внеску в розмірі 24 576 грн. 71 коп.,

- податкове повідомлення-рішення форми «С» № від 21.08.2018р., згідно якого за порушення вимог норм «Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні» застосовано штрафну санкцію в розмірі 17 116 684 грн. 12 коп.;

- податкове повідомлення-рішення форми «ПС» № від 21.08.2018р., згідно якого визначено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб та донараховано штрафні санкції в розмірі 510 грн.00коп.;

- податкове повідомлення-рішення форми «С» № від 21.08.2018р. згідно якого за порушення вимог ст.9 Декрету Кабінету Міністрів від 19.02.1993р. №15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» застосовано штрафну санкцію в розмірі 1700грн. 00коп.;

- податкове повідомлення-рішення форми «С» № від 21.08.2018р., згідно якого за порушення вимог Закону України від 23.09.1994 №185/94-ВР «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» (порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД) застосовано штрафну санкцію в розмірі 3517грн. 01коп.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 10.05.2019р. позов задоволений частково. Суд визнав протиправним та скасував податкове повідомлення-рішення від 16.11.2018р. форми "Р" № та податкове повідомлення-рішення від 16.11.2018р. форми "Р" №. В задоволенні позовних вимог в частині скасування податкового повідомлення-рішення від 21.08.2018р. форми "Д" №, податкового повідомлення-рішення від 21.08.2018р. форми "Д" №, рішення про застосування штрафних санкцій від 21.08.2018р. № , вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 21.08.2018р. №, податкового повідомлення-рішення від 21.08.2018р. форми "С" №, податкового повідомлення-рішення від 21.08.2018р. форми "ПС" №, податкового повідомлення-рішення від 21.08.2018р. форми "С" №, податкового повідомлення-рішення форми "С" № від 21.08.2018р. суд відмовив.

Судом першої інстанції встановлено, що ПАТ «Дубномолоко» зареєстроване в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань з 29.12.1993 р., основним видом діяльності є перероблення молока, виробництво масла та сиру (код КВЕД 10.51). Дане підприємство є платником податку на додану вартість (індивідуальний податковий номер 70) та перебуває на податковому обліку в Офісі великих платників ДФС.

На підставі наказу Офісу великих платників податків ДФС від 03.05.2018р. №816 проведено планову виїзну документальну перевірку ПАТ «Дубномолоко» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2015р. - 31.03.2018р., валютного - за період з 01.01.2015р. - 31.03.2018р., єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2015р. - 31.03.2018р. за результатами якої складено акт №114/28-10-48-14/05496081 від 31.07.2018 р. «Про результати документальної планової виїзної перевірки з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2015р. - 31.03.2018р., валютного - за період з 01.01.2015р.-31.03.2018р., єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2015р.- 31.03.2018р.» (т. 1 а.с. 19 - 118 ).

За результатами акту перевірки податковим органом винесено:

- податкове повідомлення-рішення від 21.08.2018р. № яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість в сумі 66 880,16 грн., з яких за основним платежем 44 586,77 грн. та штрафна (фінансова) санкція 22 293,39 грн. (т.2 а.с.2);

- податкове повідомлення-рішення форми «Р» від 21.08.2018р. № яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток підприємств в сумі 122610213,50грн., з яких за основним платежем 89346959,00грн. та штрафна (фінансова) санкція - 33263254,50грн. ( т.2 а.с.4 );

- податкове повідомлення-рішення форми «Д» від 21.08.2018р. №, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб в сумі 4 944 731,82грн., з яких за основним платежем 3 955 785,46 грн. та штрафна (фінансова) санкція 988 946, 36грн. (т.2 а.с.8);

- податкове повідомлення-рішення форми «ПС» від 21.08.2018р. № яким визначено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб в розмірі 510,00грн. штрафна (фінансова) санкція) (т.2 а.с.16 );

- рішення від 21.08.2018р. № про застосування штрафної санкції 12 288,36 грн. за донарахування 24 576,71 грн. своєчасно не нарахованого єдиного внеску. (т.2 а.с.12);

- вимога про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску від 21.08.2018р. № в сумі 24 576,71грн. ( т.2 а.с.17);

- податкове повідомлення-рішення форми «Д» від 21.08.2018р. №, яким збільшено суму грошового зобов`язання з військового збору в сумі 341 524, 34грн., з яких за основним платежем 273 219,47 грн. та штрафна (фінансова) санкція 68 304,87 грн. (т.2 а.с.10);

- податкове повідомлення-рішення форми «С» від 21.08.2018р. № за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД в розмірі 3 517,01грн. (т.2 а.с.6);

- податкове повідомлення-рішення форми «С» від 21.08.2018р. № яким застосовано штрафну санкцію за порушення вимог валютного законодавства в сумі 1700,00грн. (т.2 а.с.18);

- податкове повідомлення-рішення форми «С» від 21.08.2018р. № яким застосовано штрафну санкцію за порушення касової дисципліни в сумі 17 116 684, 12грн. (т.2 а.с.14).

Позивач звернувся до податкового органу із скаргою на винесені на підставі акту перевірки податкові повідомлення-рішення, вимоги та рішення. (а.с.21 - 34 том 2).

За наслідками розгляду відповідач прийняв рішення про результати розгляду скарги №36294/6/99-99-11-01-02-25 від 07.11.2018р. яким скасовано податкові повідомлення - рішення від 21.08.2018р. №, № у частині визначення податкового зобов`язання з податку на прибуток, ПДВ за рахунок невизнання перевіркою взаємовідносин з ТОВ «ІТЕУ» та ТОВ «ІНГРЕДІЯ» та у відповідній частині штрафну санкцію з вказаних податків, а в іншій частині вказані податкове повідомлення-рішення від 21.08.2018р. №, №, №, №, №, № залишено без змін. ( т.2 а.с.37 - 47),

На підставі вищенаведеного Офісом великих платників податків ДФС направлено ПАТ «Дубномолоко»:

- податкове повідомлення-рішення форми «Р» від 16.11.2018р. №, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість в розмірі 19 377,66 грн. за основним платежем та 9 688,83 грн. штрафна санкція, всього 29 066,49 грн. (т.2 а.с.52 );

- податкове повідомлення-рішення форми «Р» від 16.11.2018р. №, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток підприємств в розмірі 89 324 270,72 грн. за основним платежем та 33 251 910,36 грн. штрафна санкція, всього 122 576 181,08грн. (т.2 а.с.49-50).

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову в частині визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень № та № від 16.11.2018р. виходячи з наступних підстав.

Що стосується податкового повідомлення-рішення № від 16.11.2018 р. яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість в розмірі 19 377,66 грн. за основним платежем та 9 688,83грн. штрафна санкція, всього 29 066,49 грн. ( т.2 а.с. 52 )

Дане податкове повідомлення рішення стосується податкового кредиту з податку на додану вартість на загальну суму 19 377,66 грн., по операціям позивача з контрагентами ТОВ «Завод Енергообладнання «ДАН», ТОВ «Манімейкер», Лановецьким комунальним підприємством по благоустрою, ПП ОСОБА_1 , ПП ОСОБА_2 .

Із змісту п.198.3 ст. 198 ПК України видно, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п. 193.1 ст.193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду, зокрема, у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг. Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Як визначено у п. 198.6 ст. 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/ розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими п. 201.11 ст. 201 цього Кодексу. При цьому, податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Аналіз норм чинного законодавства свідчить про те, що витрати, які враховуються при визначенні об`єкта оподаткування та податковий кредит формуються за наслідками реальної господарської операції, що підтверджується первинними документами в рамках господарської діяльності платника податків.

ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» встановлені вимоги до первинних документів, які є підставою для бухгалтерського та податкового обліку.

Відповідно до даної норми підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Такі первинні документи повинні мати обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг.

При цьому, надання податковому органу належним чином оформлених документів, передбачених законодавством про податки та збори, з метою одержання податкової вигоди є підставою для її одержання, якщо податковим органом не встановлено та не доведено, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі, є наслідком укладення нікчемних правочинів або коли відомості ґрунтуються на інших документах, недійсність даних в яких установлена судом.

Отже, господарські операції для визначення податкового кредиту мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, та спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Довести правомірність своїх дій чи бездіяльності відповідно до принципу офіційності в адміністративному судочинстві зобов`язаний суб`єкт владних повноважень.

Разом з тим, відповідно до принципу змагальності суб`єкт господарювання має спростувати доводи суб`єкта владних повноважень, якщо їх обґрунтованість заперечує.

Так, щодо господарських відносин між ПАТ «Дубномолоко» та ТОВ «Завод Енергообладнання «ДАН» колегія суддів вважає зазначити наступне.

28.11.2017р. ПАТ «Дубномолоко» (покупець) уклав з ТОВ «Завод Енергообладнання «ДАН» договір поставки №ЗЕДАН 28-11/17 предметом якого є поставка теплообмінника пластинчатого розбірного ФП-10, загальною вартістю 44181 грн. з ПДВ, що підтверджується видатковою накладною №79 від 28.12.2017р., платіжним дорученням №36977 від 29.11.2017р. на суму 44181,00грн., податковою накладною №21 від 29.11.2017 р. яка зареєстрована в ЄРПН. ( т.2 а.с 77-79, 80 )

Колегія суддів не приймає до уваги доводи апелянта про нереальність вказаної господарської операції як неподання ТОВ «Завод Енергообладнання «ДАН» до Києво-Святошинської ОДПІ ГУ ДФС Київської області декларації з податку на додану вартість за листопад 2017 року. Оскільки, наявність відповідної інформації про неподання податкової декларації з податку на додану вартість контрагентом безпосередньо не створює, не змінює та не припиняє юридичних прав та обов`язків позивача як платника податків, не породжує для нього правових наслідків.

Податковий кодекс України не ставить право платника податків на формуванні витрат та віднесення сплачених сум ПДВ до податкового кредиту в залежність від дій або бездіяльності його контрагентів. Якщо контрагенти не виконали свого зобов`язання по сплаті податку до бюджету, це тягне відповідальність та негативні наслідки саме для цієї особи.

Отже, доводи апелянта про завищення позивачем податкового кредиту з податку на додану вартість за листопад 2017р. в розмірі 7 363,5 грн. є безпідставними.

Щодо взаємовідносин позивача з контрагентом ТОВ «Манімейкер».

16.05.2016р. ПАТ «Дубномолоко» (замовник) уклав з ТОВ «Манімейкер» (виконавець) договір на виконання робіт №01 предметом якого є виконання робіт по надання рекламних послуг, що підтверджується актом надання послуг №ММ1606 від 16.06.2016р. на передачу виконаних послуг загальною вартістю 30 480,00грн., платіжним доручення №11158 від 16.06.2016р. на суму 30480,00 грн., податковою накладною №7 від 16.06.2016р., яка зареєстрована в ЄРПН (а.с. 83-85 том 2).

Не приймає до уваги колегія суддів доводи контролюючого органу про нереальність вказаної господарської операції як подання ТОВ «Манімейкер» до ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м.Києві звітність з податку на додану вартість (декларація з ПДВ) за червень 2016 року яка прийнята «до відома». Оскільки, норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування витрат та податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на податковий кредит, за можливу неправомірну діяльність його контрагента за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними (постанова Верховного Суду від 24.04.2018р. у справі №813/8500/13-а).

Тобто, доводи апелянта про завищення ПАТ «Дубномолоко» податкового кредиту з податку на додану вартість за червень 2016 року в сумі 5080,00грн. є безпідставними.

Щодо взаємовідносин позивача з контрагентом Лановецьке комунальне підприємство по благоустрою.

01.01.2017р. ПАТ «Дубномолоко» (замовник) уклав з Лановецьким комунальним підприємством по благоустрою (виконавець) договір №б/н від 01.01.2017р, предметом якого є виконання послуг по викачці зливного туалету, що підтверджується актом здачі-приймання виконаних робіт від 24.02.2017р. на загальну суму 7 959,96 грн., платіжним дорученням №7439 від 27.02.2017р. на суму 7959,96грн. (т.2 а.с.101,103).

Висновки податкового органу ґрунтуються на відхиленні у сумі «+» 1326,16грн. у зв`язку із безпідставним включенням позивачем суми ПДВ в розмірі 1326,16 грн. до складу податкового кредиту за лютий 2017 року.

Проте, з матеріалів справи видно що Лановецьким комунальним підприємством по благоустрою 24.02.2017р. подано розрахунок коригування кількісних і вартісних показників №1 до податкової накладної №46 від 24.02.2017р., яким скориговано податкові зобов`язання на вказану суму.

Згідно позиції Верховного Суду яка викладена в постанові від 26 червня 2018 року у справі №826/3006/14, наявність або відсутність окремих документів, як і деякі помилки чи неточності у їх оформленні, не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних випливає, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце (відбулися), а певні недоліки в заповненні первинних документів носять оціночний характер.

Таким чином, доводи апелянта про завищення позивачем податкового кредиту з податку на додану вартість за лютий 2017 року в сумі 1326,16грн. є безпідставними.

Щодо взаємовідносин ПАТ «Дубномолоко» та ФОП ОСОБА_1 , ФОП ОСОБА_2

04.02.2014р. позивач (замовник) уклав з ФОП ОСОБА_1 (перевізник) договір №7 на надання транспортно-експедиційних послуг по перевезенню вантажів автомобільним транспортом у внутрішньо-Українському та міжнародному сполученнях від 04.02.2014р. предметом якого є перевезення вантажів замовника, що підтверджується актом виконаних робіт №200 від 31.08.2015р. щодо виконаних транспортних перевезень, загальною вартістю 13750,00грн., платіжними дорученнями №25452 від 01.10.2015р. на суму 13650,00грн., №26067 від 08.10.2015 на суму 100,00грн., податковою накладною №200 від 31.08.2015, яка зареєстрована в ЄРПН. ( т.2 а.с.90-92, 94, 95, 96).

ПАТ «Дубномолоко» (замовник) також уклав з ФОП ОСОБА_2 (перевізник) 07.11.2014р. договір №576 про надання транспортних послуг предметом якого є транспортні послуги по перевезенню молока автомобілями-молоковозами, що підтверджується актом виконаних робіт від 30.06.2015р. щодо виконаних перевезень, загальною вартістю 19 898,00грн., платіжним дорученням №18100 від 23.07.2015р. на суму 19 898,00грн., податковою накладною № 19 від 10.07.2015р., яка зареєстрована в ЄРПН ( т.2 а.с.97-98,99 -100).

Доводи апелянта в частині господарських операцій з вказаними приватними підприємцями ґрунтується на тому, що відповідно до податкової звітності у них відсутня достатня кількість працівників, а відповідно можливість здійснювати господарську діяльність.

Проте, колегія суддів вважає, такі доводи безпідставними, оскільки це не може свідчити про відсутність господарських можливостей виконання зобов`язань та відсутність фактичних дій, спрямованих на виконання взятих на себе зобов`язань по договорах з позивачем. Наведені обставини не позбавляють суб`єкта господарювання можливості здійснювати діяльність самостійно та залучати виробничі і трудові ресурси інших суб`єктів господарювання для виконання зобов`язань по укладених ним договорах (постанова Верховного Суду від 15.05.18р. у справі №810/4391/16).

Апеляційний суд звертаю увагу на ту обставину, що законодавством не пред`являються вимоги до суб`єктів підприємницької діяльності стосовно кількості працівників у штаті підприємства, наявність тих чи інших основних фондів, зокрема, складських приміщень, транспортних засобів тощо для здійснення господарської операції. Проте, податковий орган має довести, що відсутність таких ресурсів унеможливила в кожному конкретному випадку реальну виконання правочину.

Так, колегія суддів вважає зазначити, що контролюючий орган в порушення вимог ст. 77 КАС України не довів жодними належними, допустимими та достовірними доказами наявності обставин, які б свідчили про порушення ПАТ «Дубномолоко» податкового законодавства, нормативно-правовими актами не встановлено обов`язку для останнього здійснювати контроль за веденням господарської діяльності та зобов`язань сплати податку до бюджету контрагентами, а тому доводи апелянта про нереальність господарських операцій позивача з вказаними контрагентами та порушення вимог п.198.1, п.198.3, п.198.6 ст.198 ПК України є безпідставними.

Первинні документи, що були складені по взаємовідносинам між ПАТ «Дубномолоко» та його контрагентами не мають дефектів форми, змісту або походження які в силу ст. 9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», ст. 44 ПК України, п. 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку яке затверджене наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. № 88 спричиняють втрату первинними документами юридичної сили та доказовості.

Податковий кодекс України не ставить право платника податків на формуванні витрат та віднесення сплачених сум ПДВ до податкового кредиту в залежність від дій або бездіяльності його контрагентів. Якщо контрагенти не виконали свого зобов`язання по сплаті податку до бюджету, це тягне відповідальність та негативні наслідки саме для цих осіб.

Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про те, що представлені позивачем первинні документи відповідають вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та підтверджують реальність (товарність) здійснення господарських операцій між позивачем та контрагентами.

Що стосується податкового повідомлення-рішення № від 16.11.2018р. яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток підприємств у розмірі 122 576 181,08 грн. ( в тому числі основний платіж 89 324 270,72 грн. та штрафна (фінансова) санкція 33 251 910,36 грн. ( т.2 а.с. 49 )

Розрахунок: (Занижено інші операційні доходи ( передача в користування товарних знаків нижче ринкової вартості; основний платіж: 479 129 262, 00 грн. * 18% = 86 243 267 грн.; штрафна ( фінансова) санкція 31 798 861, 98 грн.); Завищено собівартість реалізованої продукції ( закупівля молока від населення; основний платіж: 17 116 684 грн. 18 % = 3 081 003, 00 грн.; штрафна ( фінансова) санкція 1 453 048,38 грн., а всього на загальну суму 122 576 181,08 грн. )

Із змісту акту перевірки видно, що ПАТ «Дубномолоко» порушив п.134.1. ст.134, ПК України; п.5, п.7, п.21 Наказу Міністерства фінансів України від 29.11.1999р. №290, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.12.1999р. за №860/4153 «Про затвердження Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 15 "Дохід"» (із змінами та доповненнями); ст.4. П(С)БО 19 «Об`єднання підприємств», затверджене Наказом Міністерством фінансів України від 07.07.1999р. №163, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 23.07.1999 року. за №499/3792 (із змінами та доповненнями); п.6, п.10, п.11 Наказу Міністерства фінансів України від 31.12.1999р. №318, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.01.2000 р. №27/4248 «Про затвердження Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 "Витрати"»; Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999р. № 996-XIV (із змінами та доповненнями), наказу Міністерства фінансів України від 07.02.2013р. №73, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28.02.2013 за №336/22868 «Про затвердження Положення (стандарту), бухгалтерського обліку №1 «Загальні вимоги до фінансової звітності» (із змінами та доповненнями), в результаті чого позивач занизив податок на прибуток всього на суму - 89 346 959 грн. В тому числі за 2015 рік у сумі 125808575грн., за І кв.2016 у сумі 37523400грн., за ІІ кв. 2016 у сумі 37523400грн., за ІІІ кв. 2016 у сумі 37523400грн., IV кв. 2016 у сумі 37523400грн., за І кв. 2017 у сумі 42325575грн., за ІІ кв. 2017 у сумі 42325575грн., за ІІІ кв. 2017 у сумі 42325575грн., за IV кв. 2107р. у сумі 42325575грн., за І кв. 2018 у сумі 33924787грн. по операціях передачі в користування знаків для товарів і послуг «КОМО» та «Справжній сир «КОМО».

Що стосується заниження інших операційних доходів ( передача в користування товарних знаків нижче ринкової вартості; основний платіж: 479 129 262, 00 грн. * 18% = 86 243 267 грн.; штрафна ( фінансова) санкція 31 798 861, 98 грн.);

Податковий орган вважає, що ПАТ «Дубномолоко» надає в користування знаки для товарів і послуг («КОМО», «Справжній сир «КОМО») нижче їх справедливої вартості. Тобто, позивач визначив зобов`язання щодо платежу за використання товарних знаків з порушенням основних принципів ( вимог) про обачність та без дотримання вимоги про економічну вигоду в отриманні доходу, визначив дохід від надання в користування товарних знаків нижче справедливої вартості (ринкової вартості), занизив зобов`язання по наданню в користування товарних знаків. Тому, підставою для донарахування податку на прибуток підприємства є ринкова ( справедлива) вартість торгових знаків.

Проте, колегія суддів вважає висновки податкового органу необгрунтованими виходячи з наступного.

Як видно з свідоцтва на знак для товарів і послуг № 158009, яке видане Державною службою інтелектуальної власності України, зареєстровано в Державному реєстрі свідоцтва України на знаки для товарів і послуг ПАТ «Дубномолоко», свідоцтва на знак для товарів і послуг № 153952 яке видане Державною службою інтелектуальної власності України зареєстроване в Державному реєстрі свідоцтв України на знаки для товарів і послуг 10.04.2012р. ПАТ «Дубномолоко» належать:

- товарний знак «КОМО»;

- товарний знак «Справжній сир «КОМО»;

02.01.2014р. ПАТ «Дубномолоко» (ліцензіар) уклав з (ліцензіатом) ТОВ «Комо-Експорт» ліцензійний договір №Л-02/01-14 відповідно до умов якого позивач як ліцензіаром надано ліцензіату право використовувати в підприємницькій діяльності товарні знаки на правах невиключної ліцензії, зокрема, товарний знак «КОМО». ( т.4 а.с. 93-97)

В п.5.3. ліцензійного договору №Л-02/01-14 від 02.01.2014р. розмір щорічного платежу за використання товарних знаків за один рік становить 10000,00 без ПДВ.

На підтвердження фактичного виконання договору ТОВ «Комо-Експорт» надано акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) на загальну суму 32500,00грн., а саме: №4660 від 31.12.2015р., №5139 від 30.12.2016р., №3820 від 30.09.2016р., №2478 від 30.06.2016р., №1156 від 31.03.2016р., №1246 від 31.03.2017р., №2720 від 30.06.2017р., №4082 від 29.09.2017р., №5355 від 29.12.2017р., №1216 від 31.03.2018р. (т. 4 а.с.93-97; 98 - 107 том 4).

21.01.2015р. ПАТ «Дубномолоко» (ліцензіар) уклав з (ліцензіатом) ТОВ «Комо Україна» ліцензійний договір №Л-21-01/15. відповідно до умов якого позивач як ліцензіаром надано ліцензіату право використовувати в підприємницькій діяльності товарні знаки на правах невиключної ліцензії, а зокрема, товарний знак «КОМО».(т.4 а.с. 108-112)

Із змісту п.5.3. ліцензійного договору №Л-21-01/15 від 21.01.2015р. видно, що розмір щорічного платежу за використання товарних знаків за один рік становить 10000,00 без ПДВ.

На підтвердження фактичного виконання договору ТОВ «Комо Україна» надано акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) на загальну суму 32500,00грн. (з ПДВ), а саме: №5080 від 31.12.2015р., №1157 від 31.03.2016р., №2479 від 30.06.2016р., №3927 від 30.09.2016р., №5140 від 30.12.2016р., №1250 від 31.03.2017р., №2886 від 30.06.2017р., №4085 від 29.09.2017р., №5349 від 29.12.2017р, №1215 від 31.03.2018р. (а.с. 113 - 122 том 4).

Судом першої інстанції встановлено, що дані акті здачі-прийняття робіт (надання послуг) мають усі реквізити первинних документів, передбачені вимогами ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999р. №996-XIV та п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затверджене наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 р. № 88.

Отже, згідно вищевказаних ліцензійних договорів позивач як ліцензіар надав ліцензіатам ТОВ «Комо-Експорт» та ТОВ «Комо Україна» право користування товарними знаками на правах невиключної ліцензії за оплату в розмірі 10000 грн. на один рік.

Водночас, за приписами ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент його вчинення стороною (сторонами) вимог, які встановлені в чч.1 3, 5 та 6 ст.203 цього кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна зі сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, установлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

ст.204 ЦК України передбачено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на ту обставину, що укладені ліцензійні договори є чинними в судовому порядку не визнані недійсними.

За загальним правилом, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. (ч.1 ст.627 ЦК України)

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст.628 ЦК).

В ст.1197 ЦК України передбачено, що розпорядження майновими правами інтелектуальної власності здійснюється на підставі в тому числі ліцензійних договорів.

ст. 1109 ЦК України встановлено, що за ліцензійним договором одна сторона (ліцензіар) надає другів стороні ( ліцензіату) дозвіл на використання об`єкта права інтелектуальної власності ( ліцензію) на умовах, визначених за взаємною згодою сторін з врахуванням вимог цього Кодексу та іншого закону.

Згідно ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

ч.3 ст. 1109 ЦК України передбачено, що у ліцензійному договорі визначаються вид ліцензії, сфера використання об`єкта права інтелектуальної власності (конкретні права, що надаються за договором, способи використання зазначеного об`єкта, територія та строк, на які надаються права, тощо), розмір, порядок і строки виплати плати за використання об`єкта права інтелектуальної власності, а також інші умови, які сторони вважають за доцільне включити у договір.

Не приймає до уваги колегія суддів доводи контролюючого органу, про те що надання позивачем знаків у користування ліцензіатам за ціною 10000 грн. за один рік проведене нижче їх справедливої ціни, що вплинуло на заниження інших операційних доходів на суму 479 129 262 грн. Загальна вартість користування товарних знаків «КОМО» та «Справжній сир «КОМО» дорівнює вартості майнових прав на знаки для товарів та послуг «КОМО» та «Справжній сир «КОМО» що складає 54 324 145 грн. Тобто, станом на січень 2014 р. вартість користування торгових марок (торгових знаків) «КОМО» та «Справжній сир КОМО» становить - 54 324 145,00 грн.

Відповідно до п.14.1.54. ст.14 ПК України дохід з джерелом їх походження з України - будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні, у тому числі, але не виключно, доходи у вигляді процентів, дивідендів, роялті та будь-яких інших пасивних (інвестиційних) доходів, сплачених резидентами України.

В п.14.1.225. ст.14 ПК України визначено, що роялті - це будь-який платіж, отриманий як винагорода за використання або за надання права на використання об`єкта права інтелектуальної власності, а саме на будь-які літературні твори, твори мистецтва або науки, включаючи комп`ютерні програми, інші записи на носіях інформації, відео- або аудіокасети, кінематографічні фільми або плівки для радіо- чи телевізійного мовлення, передачі (програми) організацій мовлення, інші аудіовізуальні твори, будь-які права, які охороняються патентом, будь-які зареєстровані торговельні марки (знаки на товари і послуги), права інтелектуальної власності на дизайн, секретне креслення, модель, формулу, процес, права інтелектуальної власності на інформацію щодо промислового, комерційного або наукового досвіду (ноу-хау).

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що із наданих позивачем документів видно, що отримані за період охоплений перевіркою ПАТ «Дубномолоко» доходи за передані в користування товарні знаки у розмірі 65000,00грн. за своїм змістом є роялті.

Встановлені у ліцензійних договорах ціни повністю відповідають положенням чинного законодавства.

ст.190 ГК України передбачено, що вільні ціни визначаються на всі види продукції (робіт, послуг), за винятком тих, на які встановлено державні регульовані ціни. Вільні ціни визначаються суб`єктами господарювання самостійно за згодою сторін, а у внутрішньогосподарських відносинах - також за рішенням суб`єкта господарювання.

В п. 14.1.71 п.14.1 ст.14 ПК України визначено, що звичайна ціна - це ціна товарів (робіт, послуг), визначена сторонами договору, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Якщо не доведено зворотне, вважається, що така звичайна ціна відповідає рівню ринкових цін. Це визначення не поширюється на операції, що визнаються контрольованими відповідно до ст. 39 цього Кодексу. У разі якщо ціни (націнки) на товари (роботи, послуги) підлягають державному регулюванню згідно із законодавством, звичайною вважається ціна, встановлена відповідно до правил такого регулювання. Це положення не поширюється на випадки, коли встановлюється мінімальна ціна продажу або індикативна ціна. У такому разі звичайною ціною вважається ціна, визначена сторонами договору, але не нижче за мінімальну або індикативну ціну.

Тобто, ціни на знаки для товарів та послуг не встановлені державою і не є регульованими.

В п.п.14.1.219 п.14.1 ст.14 ПК України передбачено, що ринкова ціна - ціна, за якою товари (роботи, послуги) передаються іншому власнику за умови, що продавець бажає передати такі товари (роботи, послуги), а покупець бажає їх отримати на добровільній основі, обидві сторони є взаємно незалежними юридично та фактично, володіють достатньою інформацією про такі товари (роботи, послуги), а також ціни, які склалися на ринку ідентичних (а за їх відсутності - однорідних) товарів (робіт, послуг) у порівняних економічних (комерційних) умовах.

п.21 П(С)БО 15 «Дохід» затвердженого наказом Міністерства фінансів України 29.11.99 №290 передбачено, що дохід відображається в бухгалтерському обліку в сумі справедливої вартості активів, що отримані або підлягають отриманню.

В ст.4 П(С)БО 19 «Об`єднання підприємств», затвердженого наказом Міністерства фінансів України 07.07.99 №163 дано визначення поняттю справедлива вартість як сума, за якою можна продати актив або оплати зобов`язання за звичайних умов на певну дату.

З системного аналізу норм права видно, що позивачу надано право самостійно встановлювати ціни на передані ним у користування знаки для товарів і послуг, оскільки чинним законодавством України не встановлено державного регулювання цін на операції з передачі у користування знаку для товарів і послуг на умовах невиключної ліцензії, а також не запроваджено мінімальних або індикативних цін на такі послуги, а отже, платник податків має право застосовувати вільні (договірні) ціни.

Тобто, законодавство України гарантує суб`єктам господарювання вільне здійснення господарської діяльності на власний ризик та надає можливість самостійно визначати вартість товарів (робіт, послуг), що пропонуються ними до продажу. При цьому законодавчо закріплена заборона втручання державних органів у господарську діяльність підприємств, крім випадків, передбачених законодавчими актами.

Отже, позивач ПАТ «Дубномолоко» діяв правомірно застосовуючи у своїх господарських відносинах з ТОВ «Комо-Експорт» та ТОВ «Комо Україна» вільні (договірні) ціни, що не спростував апелянт.

В порушення вимог ст. 77 КАС України податковий орган не надав суду належних, достовірних та допустимих доказів які б свідчили про те, що встановлена у ліцензійних договорах плата за використання товарних знаків для товарів і послуг не відповідає рівню ринкових цін.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, що висновок № 2041 експертного дослідження інтелектуальної власності від 19.07.2016р. яким встановлено, що загальна вартість знаків для товарів і послуг «КОМО» та «Справжній сир «КОМО» становить 54324145 грн. (як доказ ринкової ціни вартості права на використання товарних знаків) не є належним, достовірним та допустимим доказом відповідно до ст. 73,74 КАС України. Оскільки, як видно із змісту даного експертного дослідження предметом дослідження були не вищевказані ліцензійні договори які укладені між ПАТ «Дубномолоко» та ТОВ «Комо-Експорт», ТОВ «Комо Україна», а субліцензійний договір який укладений між іншими суб`єктами господарювання ТОВ «Комо-Експорт та ТОВ «Українська сирна компанія». ( т.2 а.с. 150-155)

Крім того, в даному висновку експертному дослідженні № 2041 від 19.07.2016р. експерт встановлював вартість прав для випадку виключної ліцензії ( фактичного надання права монопольного користування). Проте, позивач за вищевказаними ліцензійними договорами передав права на умовах невиключної ліцензії для декількох суб`єктів господарювання.

Тобто, висновок експертного дослідження № 2041 від 19.07.2016р. стосується інших ліцензійних договорів та експерт досліджував передачу виключного права користування товарними знаками.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 16.08.2018р. у справі № 817/1603/17 адміністративний позов Приватного акціонерного товариства "Дубномолоко" до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 04.10.2017р. задоволено. Суд встановив що розмір щорічного платежу за використання торгових знаків за один рік становить 10000,00грн. без ПДВ згідно п.5.3. ліцензійного договору №Л-02/01-14 від 02.01.2014р., що підтверджується висновком №345 судово-економічної експертизи дослідження об`єктів інтелектуальної власності .(а.с.127-133 том 4).

Тобто, встановлення розміру щорічного платежу за використання торгових знаків за один рік в розмірі 10000 грн. у ліцензійних договорах є законним.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13.12.2018р. у справі №817/1603/17 рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 16 серпня 2018 року у справі № 817/1603/17- залишено без змін.

ч.4 ст.78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом, а відповідно зазначені обставини не потребують додаткового доказування.

Таким чином, доводи податкового органу про заниження позивачем інших операційних доходів на загальну суму 479 129 262 грн. тобто, невідповідність договірної ціни вказаної у ліцензійних договорах № Л-02/01-14 від 02.01.2014р. № Л-211-01/15 від 21.01.2015р. справедливій вартості є необґрунтованими, оскільки не підтверджені жодними належними та допустимими доказами.

Що стосується завищення собівартості реалізованої продукції ( закупівля молока від населення; основний платіж: 17 116 684грн.* 18% = 3 081 003,00 грн.; штрафна (фінансова) санкція 1 453 048,38 грн. )

Із змісту акту перевірки видно, що ПАТ «Дубномолоко» порушив п.134.1. ст.134 ПК України, п.11 Наказу Міністерства фінансів України від 31.12.1999р. № 318, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України від 19.01.2000р. № 27/4248 «Про затвердження Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», Закон України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», Наказ Міністерства фінансів України від 07.02.2013р. № 73 зареєстрованого в міністерстві юстиції України 28.02.2013р. № 336/22868 «Про затвердження Положення ( стандарту) бухгалтерського обліку № 1»Загальні вимоги до фінансової звітності», а саме завищив собівартість реалізованої продукції ( товарів, робіт, послуг) в період з 2015р.- 1 квартал 2018р., що призвело до заниження податку на прибуток на загальну суму 3 081 003,00 грн.

В ході проведення перевірки контролюючий орган встановив, що станом на час здійснення господарських операцій по закупівлі молока від населення відповідно до приймальних квитанцій фізичні особи не могли бути власникам великої рогатої худоби:

-Фізичні особи померли на момент проведення реалізації молока ( перелік наведено у додатку до акту перевірки ( відповідно до поданих ПАТ «Дубномолоко» податкових розрахунків сум доходу, нарахованого ( сплаченого) на користь платників податку і сум утриманого з них податку ( форма № 1 ДФ) за період з 01.01.2015р.- 31.03.2018р. згідно яких проведено закупівлю молока у громадян, які відповідно до баз даних ДФС померли на момент проведення реалізації молока в період 01.01.2015 р. - 31.03.2018р. на суму 4640 840 грн.

Дані наведено в Додатку № 1 А до акту перевірки (Перелік неіснуючих фізичних осіб (померлих ) та фізичних осіб без їхньої фактичної ідентифікації на який ПАТ «Дубномолоко» здійснювало оформлення придбання молока).

Тобто, станом на час здійснення господарської операції із закупівлі молока відповідно до приймальних відомостей наведених у додатку, вказані особи не могли бути власниками великої рогатої худоби та не могли бути здавачами молока.

-Фізичні особи коди по яких не дійсні ( згідно поданих ПАТ «Дубномолоко» податкових розрахунків сум доходу, нарахованого ( сплаченого) на користь платників податку та сум утриманого з них податку ( форма № 1 ДФ) за період з 01.01.2015р.-31.03.2018р. Проведено закупівлю молока у громадян, ідентифікаційний податковий номер (коди) по яких не дійсні відповідно до баз даних Державної фіскальної Служби за період з 01.01.2015р- 31.03.2018р. на суму 12475843,93 грн.

Дані наведено в Додатку № 1 А до акту перевірки (Перелік неіснуючих фізичних осіб (померлих) та фізичних осіб без їхньої фактичної ідентифікації на який ПАТ «Дубномолоко» здійснювало оформлення придбання молока).

Апеляційний суд не приймає до уваги такі висновки податкового органу виходячи з наступних підстав.

Із змісту п. 86.1 ст.86 ПК України видно, що за результатами перевірки платників податків контролюючий орган складає акт, а за відсутності порушень вимог законодавства довідку.

В п.5 Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №727 від 20.08.2015р., що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 26.10.2015р. за № 1300/27745 (зі змінами і доповненнями), факти виявлених порушень законодавства з питань податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об`єктивно та повною мірою з посиланням на первинні документи, регістри податкового та бухгалтерського обліку, фінансової та іншої звітності, інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, ведення/складання яких передбачено законодавством, або отримані від інших суб`єктів господарювання, органів державної влади, у тому числі іноземних держав, правоохоронних органів, а також податкову інформацію, що підтверджують наявність зазначених фактів. ( далі Порядок № 727 від 20.08.2015 р. )

В ході апеляційного розгляду колегія суддів витребувала в податкового органу докази які свідчать про те що ПАТ «Дубномолоко» здійснював придбання молока у «неіснуючих осіб» та померлих ( свідоцтва про смерть, витяги з відповідних реєстрів ), (прізвища, ім`я, по-батькові вказаних осіб ), докази які свідчать про віднесення позивачем до складу витрат собівартості продукції, вартості молока закупленого у «неіснуючих осіб» та померлих, що підтверджується письмовим запитом від 11.11.2019р. ( т.6 а.с.7 ).

Проте, податковий орган таких доказів апеляційному суду не надав.

Крім того, викладені контролюючим органом висновки в акті перевірки та доводи апеляційної скарги про те що позивачем ПАТ «Дубномолоко» здійснено закупівлю молока у громадян, ідентифікаційний податковий номер ( коди) по яких не дійсні та які померли на момент проведення реалізації молока в період 01.01.2015 р. - 31.03.2018р відповідно до баз даних Державної фіскальної Служби України не підтверджуються жодними посиланнями на певні первинні документи та докази.

Не надано та не наведено таких документів та доказів в ході розгляду справи в порушення вимог ст. 77 КАС України як в суді першої так і апеляційної інстанцій.

Згідно п.1 ст.73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

ст. 74 КАС України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

В п. 1 ст. 75 КАС України передбачено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Тобто, із аналізу Порядку № 727 від 20.08.2015 р. видно, що висновок акта перевірки щодо оцінки повноти та своєчасності виконання платником зобов`язань перед бюджетом, дотримання вимог іншого законодавства має ґрунтуватись на визначених ст. ст 73-75 КАС України належних, достовірних та допустимих доказах, отриманих безпосередньо від платника податків, а також з інших джерел у встановленому законом порядку. Доведення правомірності висновків перевірки повинно бути переконливим, логічним, аргументованим.

Відображення в акті (довідці) перевірки необґрунтованих даних, а також суб`єктивних припущень перевіряючих, які не мають підтверджуючих доказів, та різного роду висновків щодо дій посадових осіб платника податків не допускається.

Таким чином, в матеріалах справи відсутні жодні належні, достовірні та допустимі докази, із посиланням на фактично перевірені відповідні документи бухгалтерського обліку, первинні документи тощо за відповідний звітний період. які підтверджують ту обставину що позивач здійснював закупівлю молока у неіснуючих (померлих) осіб та фізичних осіб без фактичної ідентифікації. Контролюючий орган не дослідив та не зазначив в акті перевірки дату смерті осіб та період часу, коли проводилась закупівля молочної сировини в фізичних осіб та на які суми.

Наданий податковим органом відповідно до баз даних Державної фіскальної служби України та Реєстрації актів громадського стану витяг з відомостями про закриті податкові номери фізичних осіб з повідомленням про їх смерть та Додаток № 1 А до акту перевірки «Перелік неіснуючих фізичних осіб (померлих) та фізичних осіб без їхньої фактичної ідентифікації на який позивач здійснив оформлення придбання молока» колегія суддів вважає неналежними, недопустимими та не достовірними доказами. Оскільки, наданий реєстр та додаток № 1 А сформовані без паспортних даних осіб-здавачів молока (прізвище, ім`я та по батькові), без визначення суми за здану молочну сировину, розрахунок за яку контролюючий орган вважає проведеною з порушенням. Тобто, на момент вже неіснуючої померлої особи.

Також, податковий орган не дослідив період часу коли проводилась закупівля ПАТ «Дубномолоко» молочної сировини в у неіснуючих (померлих) осіб та фізичних осіб без фактичної ідентифікації. З наданого відповідачем реєстру ідентифікаційних кодів фізичних осіб не можливо встановити, які коди недійсні на загальну суму 12475843,93 грн.

Разом з тим, колегія суддів враховує ту обставину, що контролюючий орган не провів корегування уточнення реєстру ідентифікаційних кодів по фізичних особах. Оскільки, до складання акту перевірки позивач на електронну адресу старшого інспектора Львівського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби Кравець О.В. 25.07.2018р. надіслав уточнюючий реєстр фізичних осіб-здавачів сировини та їх ідентифікаційні коди в кількості 1316 осіб. Проте, дана інформація не прийнята до уваги контролюючим органом, що не спростував апелянт. ( т.4 а.с.209-234; т. 5 а.с. 231)

За таких обставин, висновки податкового органу про завищення позивачем собівартість реалізованої продукції ( товарів, робіт, послуг) в період з 2015р.- 1 квартал 2018р., що призвело до заниження податку на прибуток на загальну суму 3 081 003,00 грн. є необґрунтованими та є суб`єктивними припущеннями, оскільки не підтверджені жодними належними, достовірними та допустимими доказами.

Що стосується податкового повідомлення-рішення № від 21.08.2018 р. яким застосовано штрафну санкцію в розмірі 17 116 684,12 грн.

Контролюючий орган встановив, що ПАТ «Дубномолоко» порущив п. 3.1, п. 7.47 вимог норм «Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні» затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004р. № 637, п. 23, п.п. 58.7, п. 58 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні затвердженого Постановою Правління Національного банку України № 148 від 29.12.2017р. (далі Положення № 637) в результаті чого порушено порядок підтвердження використання готівки в розмірі 17 116 684,12 грн.

Тобто, перевіркою дотримання вимог порядку видачі готівки під звіт та її використання в порушення п.2.11,п.2.12,п3.1 п.7.47 Положення № 637 встановлено, що в період з 01.01.2015р.-31.03.2018р.позивач здійснив виплату компенсації сільськогосподарським товаровиробникам-фізичним особам готівкою згідно приймальних квитанцій закупки молока від населення, де відображались кількість зданого молока сільгосптоварвиробником, сума нарахованої та виплаченої компенсації та підпис сільгосптоварвиробника про отримання даних коштів. Відповідач дійшов висновку, що станом на час здійснення господарської операції із закупівлі молока від населення відповідно до приймальних квитанцій фізичні особи не могли бути власниками великої рогатої худоби.

Внаслідок порушень, відображених в розділі «витрати від будь-якої діяльності» визначені за правилами бухгалтерського обліку за період з 01.01.2015р.- 31.03.2018р. відповідач встановив, що позивач здійснював оформлення придбання молока на неіснуючих фізичних осіб ( померлих) та фізичних осіб без їхньої фактичної ідентифікації, відповідно розрахунки готівкою згідно приймальних квитанцій закупки молока від населення не є підтвердженими та не мають сили первинних документів, які б підтверджували сплату покупцями готівкових коштів на суму 17 116684,12 грн.

Проте, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення позову в частині визнання протиправним та скасування вищевказаного податкового повідомлення-рішення № від 21.08.2018 р. Оскільки, акт перевірки містить суттєві недоліки та відсутні належні, достовірні та допустимі докази із посиланням на фактично перевірені відповідні документи бухгалтерського обліку, первинні документи тощо за відповідний звітний період. які підтверджують ту обставину що позивач здійснював закупівлю молока у неіснуючих (померлих) осіб та фізичних осіб без фактичної ідентифікації. Тому, висновки контролюючого органу, що ПАТ «Дубмномолоко» порущив п. 3.1, п. 7.47 вимог норм «Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні» затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004р. № 637, п. 23, п.п. 58.7, п. 58 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні затвердженого Постановою Правління Національного банку України № 148 від 29.12.2017р. (далі Положення № 637) відповідно розрахунки готівкою згідно приймальних квитанцій закупки молока від населення не є підтвердженими та не мають сили первинних документів, які б підтверджували сплату готівкових коштів є необґрунтованими та є суб`єктивними припущеннями апелянта, а тому позов в цій частині слід задовольнити.

Що стосується податкового повідомлення-рішення № від 21.08.2018р. яким визначено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб в розмірі - 510 грн. ( в тому числі основний платіж 0,00 грн, штрафна санкція ( фінансова) санкція 510 грн.) колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення позову в цій частині виходячи з наступного. (т. а.с. 16 )

Як видно з акту перевірки ПАТ «Дубномолоко» порушив абз «а», «б», «г» п. 176.2 ст. 176 ПК України, Порядок подання відомостей про виплачені доходи, розділ III «Порядку заповнення податкового розрахунку» Порядку заповнення та подання податковими агентами податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків та сум утриманого з них податку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 13.01.2015р. №4 який зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 02.12.2010 р. № 2755-VІ із змінами та доповненнями, в частині неповідомлення за період І-ІV кв. 2015р. - І кв. 2018 р. в повному обсязі державну податкову інспекцію про суми нарахованого (виплаченого) доходу на користь фізичних осіб за відповідними ознаками доходу та суми утриманого з них податку.

Як видно із змісту доводів апеляційної скарги, контролюючий орган дійшов висновку, що позивач подав відомості з недостовірними даними закупівля молока у померлих та невстановлених осіб; (т 1 а.с. 94 )

Відповідно до абз «а», «б», «г» п. 176.2 ст. 176 ПК України особи, які відповідно до цього Кодексу мають статус податкових агентів, зобов`язані:

а) своєчасно та повністю нараховувати, утримувати та сплачувати (перераховувати) до бюджету податок з доходу, що виплачується на користь платника податку та оподатковується до або під час такої виплати за її рахунок;

б) подавати у строки, встановлені цим Кодексом для податкового кварталу податковий розрахунок суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, а також суми утриманого з них податку до контролюючого органу за місцем свого розташування. Такий розрахунок подається лише у разі нарахування сум зазначених доходів платнику податку податковим агентом протягом звітного періоду. Запровадження інших форм звітності з зазначених питань не допускається.

г) подавати контролюючому органу інші відомості про оподаткування доходів окремого платника податку в обсягах та згідно з процедурою, визначеною цим розділом та розділом II цього Кодексу.

Колегія суддів, звертає увагу на ту обставину, що викладені контролюючим органом висновки в акті перевірки та доводи апеляційної скарги про те що позивачем ПАТ «Дубномолоко» здійснено закупівлю молока у громадян, ідентифікаційний податковий номер ( коди) по яких не дійсні та які померли на момент проведення реалізації молока в період 01.01.2015 р. - 31.03.2018р відповідно до баз даних Державної фіскальної Служби України в порушення вимог п. 5 Порядку та ст. 77 КАС України не підтверджуються жодними посиланнями на певні первинні документи та докази.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що податкове повідомлення-рішення № від 21.08.2018р. слід визнати протиправним та скасувати, оскільки податковий орган діяв не у спосіб що визначені законами та Конституцією України.

Що стосується податкового повідомлення рішення № від 21.08.2018р. яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб в розмірі 4 944 731,82 грн. в тому числі основний платіж 3 955 785, 46 грн. та штрафна (фінансова) санкція 988 946,36 грн.); Розрахунок:

- фізкультурно-оздоровчі послуги придбані у ФОП ОСОБА_3 ( відвідування спорт-залу працівниками ПАТ «Дубномолоко»); (основний платіж 11 264,97 грн., штрафна (фінансова) санкція 2 816,24 грн.),

Додаткові блага в розмірі 54465,35 грн. в тому числі 16060,грн. за 2015рр., 16466,95 грн. за 2016 р., 15280 грн. за 2017р., 6668,40 грн. за 1 кв. 2018р. наданих за рахунок прибутку ПАТ «Дубномолоко» у вигляді фізкультурно-оздоровчих послуг придбаних у ФОП ОСОБА_3 , шляхом відвідування спорт-залу працівниками ПАТ «Дубномолоко», що підтверджується актами приймання-передачі березень 2015 р. (18 чоловік) на суму 2466 грн, квітень 2015 р. (13 чоловік) на суму 1716 грн., травень 2015 р. ( 09 чоловік ) на суму 1449 грн, червень 2015 р. ( 8 чоловік) на суму 1299 грн., з яких позивач не нарахував та не перерахував до бюджету податок на доходи фізичних осіб в розмірі 11 264, 97 грн. в т.ч. 2832,42 грн. за 2015 р., 3614,66 грн. за 2016 р., 3354,11 грн. за 2017 р., 1463, 78 грн. за 1 кв. 2018 р.

- придбання спортивного одягу у ФОП ОСОБА_4 (основний платіж 2 977,83 грн., штрафна ( фінансова) санкція 744,46 грн.

Додаткові блага на суму 13565,80 грн. у вигляді оплачених позивачем послуг відпочинку та оздоровлення у вигляді придбання спортивного одягу ( шорти -10 щтук, футболки 10 штук, гетри 10 штук), придбаних згідно рахунків на оплату у ФОП ОСОБА_4 05.07.2016р. на суму 5257 грн. та 30.05.2017р. на суму 8308,80 грн. віднесених товариством по бухобліку на збитки рах. 442, з яких ПАТ «Дубномолоко» не нараховано та не перераховано податок на доходи фізичних осіб в розмірі 2 977,83 грн., в тому числі 1153,96 грн. за 2016р., 1823,87 грн. за 2017р.

- послуги (екскурсії) у вигляді відпочинку та оздоровлення (основний платіж 4 715,07 грн., штрафна ( фінансова) санкція 1 178,77 грн.

13.09.2016р. позивач по рахунку № 135 від 12.09.2016р. ПП «Нові Мандри» здійснив оплату в розмірі 21480 грн. за послуги ( екскурсії) у вигляді відпочинку та оздоровлення, що підтверджується актом № 117 від 19.09.2016р. про надання туристичного супроводу протягом 2 х днів( 39) осіб. Тобто, ПАТ «Дубномолоко» з додаткових благ придбаних у ПП «Нові Мандри» та наданих своїм працівникам за рахунок прибутку ( по бухгалтерському обліку рах. 977 «інші витрати операційної діяльності) не нарахував та не перерахував податок на доходи фізичних осіб в розмірі 4 715,07 грн. за 2016р.

- безнадійна протермінована дебіторська заборгованість (основний платіж 25 546,55 грн.; штрафна (фінансова) санкція 6 386,63 грн. )

З додаткових благ у вигляді безнадійно-протермінованої дебіторської заборгованості по які позивач не вів позовну роботу, за якою минув строк позовної давності( безоплатно переданих фізичним особам, в тому числі суб`єктам підприємницької діяльності фізичні особи які припинили підприємницьку діяльність, товарів, робіт ( послуг) визначеної за правилами звичайної ціни..) на суму 116379,88 грн. та списаній ( без повідомлення про це фізичних осіб та податкову інспекцію) 30.06.2016р. в розмірі 324,61 грн., 29.12.2017р. в розмірі 113458,34 грн., 31.03.2018р. в розмірі 2596,93 грн., ПАТ «Дубномолоко» не нарахувано та не перераховано податок на доходи фізичних осіб в розмірі 25 546,55 грн., в тому числі 71,25 грн, за 2016р., 24905,25 грн. за 2017р., 570,05 грн. за 1 кв. 2018р.

- оренда квартир для нерезидентів (основний платіж 49 938,52грн., штрафна (фінансова) санкція 12 484,63 грн.)

Позивач ПАТ «Дубномолоко» здійснив безготівкові оплати послуг проживання (оренда квартир для нерезидентів) в розмірі 227500 грн, в тому числі за 2016р. в розмірі 116700 грн., за 2017р. в розмірі 110800 грн., що підтверджується рахунками-фактурами ТзОВ «Укр-Бізнес-Інвест»

- ненадання довідок про наявність у фізичних осіб земельних ділянок ( основний платіж 145 876, 42 грн., штрафна ( фінансова) санкція -36 469, 11 грн.

Разом: 240 319,36 грн. ( основний платіж), 60 079,84 грн. штрафна ( фінансова) санкція.

- закупівля сільгосппродукції у фізичних осіб здавачам молока які на час нарахування ( виплати ) доходу рахуються померлими ( код помилки « 77» основний платіж 1 012 518,91 грн., штрафна (фінансова) санкція 253 129,72 грн.

- закупівля сільгосппродукції у фізичних осіб здавачам молока по ідентифікаційних кодах під якими фізичні особи в Єдиному державному реєстрі фізичних осіб відсутні, при приведені співставлення вказаних інформацій по коду помилки « 99» ( основний платіж 2 702 947,19 грн., штрафна ( фінансова) санкція 675 736,80 грн.

Разом: 3 715 466,10 грн. ( основний платіж ), штрафна ( фінансова ) санкція 928 866,52 грн.

Податковий орган вважає, що в порушення вимог «е» пп.164.2.17,пп.164.2.20, п.164.2, п. 164.5 ст.164 ПК України з додаткових благ, наданих за рахунок прибутку підприємства у вигляді фізкультурно-оздоровчих послуг придбаних у ФОП ОСОБА_3 , придбання спортивного одягу у ФОП ОСОБА_4 , послуг ( екскурсій ) у вигляді відпочинку та оздоровлення придбаних у ПП «Нові Мандри», послуг проживання (оренда квартир для нерезидентів) придбаних у ТзОВ «Укр-Бізнес-Інвест», безнадійної-протермінованої дебіторської заборгованості по якій товариством не велась позовна робота, за якою минув строк позовної давності, позивач ПАТ «Дубно-Молоко» не нарахував та не перерахував до бюджету податок на доходи фізичних осіб.

Крім того, контролюючий орган вважає, що позивач не виконав вимоги пп. 164.2.20 п. 164.2 ст. 164, пп. 165.1.24 п. 165.1 ст. 165 ПК України, що призвело до донарахування податку на доходи фізичних осіб в розмірі 145 876,42 грн. з сум перевищення встановленого законодавством розміру доходів, що виплачується за сільськогосподарську продукцію (молоко) без підтвердження пільг оподаткування. ( не надання довідок про наявність у фізичних осіб земельних ділянок ).

Отже, в порушення вимог п. 167.2.7 абз «а, б, е» пп. 164.2.17, пп.164.2.20 п.164.2, пп. 164.3, п. 164.5 ст. 164, пп. 165.1.24 п. 165.1 ст. 165, ст. 167, пп.168.1.1, пп.168.1.5 п. 168.1 ст. 168, п. 171.1, п. 171.2 ст. 171, пп.»а,б» п. 176.2 ст. 176 ПК України з оподаткованого доходу платників податку 1097945,80 грн., в т.ч. за 4 кв. 2015 р. в розмірі 16050 грн., за 2016 р. в розмірі 160228,56 грн., за 2017 р. в розмірі 912401,91 грн., за 1 квартал 2018 р. в розмірі 9265,33 грн. у вигляді наданих персоніфікованих додаткових благ на суму 433 391,03 грн. та інших доходів в розмірі 664554,74 грн. ПАТ «Дубномолоко» не нараховано та не перераховано до бюджету податку на доходи фізичних осіб в розмірі 240 319,36 грн., в тому числі за 2015р. в розмірі 2832,42 грн., за 2016р. в розмірі 35171,76 грн., за 2017р. в розмірі 200281,35 грн., за 1 кв. 2018 р. в розмірі 2033,83 грн. яка підлягає донарахуванню.

Тобто, 11264,97 + 2977,83 грн. + 4715,07 грн.+ 25546,55 грн.+ 49938,52 грн.+ 145876,42 грн. = 240 319,36 грн.

Крім того, контролюючий орган встановив що ПАТ «Дубномолоко» в порушення вимог пп. 164.2.11, пп «е» пп.164.2.17 п. 164.2 п. 164.5 ст. 164, пп.170.9.1, пп.170.9.2,пп.170.9.3, п. 170.9 сь. 170, п. 171.1 п. 171.2 ст. 171, «а», «б» п. 176.2 ст. 176 ПК України, а саме з надміру витрачених коштів виданих під звіт ( з каси підприємства та зданих з корпоративних іменних карток) не повернутих у встановлені строки в касу підприємства в сумі 17 116 684,04 грн. позивач не нараховано, не утримано та не перераховано до бюджету податок на доходи фізичних осіб в розмірі 3 715 466,10 грн.

Тобто, по коду помилки « 77» ( померлих осіб) донараховано 1 012 518,91 грн., по коду помилки « 99» ( неіснуючих фізичних осіб) донараховано 2 702 947,19 грн., а всього: 3 715 466,10 грн.

В п. 162.1.3 п. 162.1 ст. 162 ПК України платником податку на доходи фізичної осіб є податковий агент.

пп. 163.1.1, пп.163.2.1 п. 163.1 ст. 163 ПК України встановлено, що загальний місячний (річний) оподаткований дохід є об`єктом оподаткування резидента та нерезидента.

Згідно пп.164.1 ст. 164 ПК України базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.

Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Із змісту пп. 164.2.17 ст. 164 ПК України видно, що дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених ст. 165 цього Кодексу) у вигляді:

а) вартості використання житла, інших об`єктів матеріального або нематеріального майна, що належать роботодавцю, наданих платнику податку в безоплатне користування, або компенсації вартості такого використання, крім випадків, коли таке надання зумовлено виконанням платником податку трудової функції відповідно до трудового договору (контракту) чи передбачено нормами колективного договору або відповідно до закону в установлених ними межах;

б) вартості майна та харчування, безоплатно отриманого платником податку, крім випадків, визначених цим Кодексом для оподаткування прибутку підприємств.

Додатково до винятків, передбачених підпунктом "а" цього підпункту, не вважаються додатковим благом платника податку доходи, одержані у формі та розмірах, що підлягають включенню роботодавцем до собівартості реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг, а також кошти, вартість послуг, проживання, проїзду, харчування, спортивного одягу, аксесуарів, взуття та інвентарю, колясок для інвалідів, у тому числі які призначені для участі інвалідів в фізкультурно-реабілітаційних та спортивних заходах, лікарських та медико-відновлюваних засобів та інших доходів, наданих (виплачених) платнику податку - учаснику спортивних (крім професійного спорту), фізкультурно-оздоровчих заходів, заходів з фізкультурно-оздоровчої діяльності та фізкультурно-спортивної реабілітації, що фінансуються з бюджету та/або бюджетними організаціями, іншими неприбутковими організаціями, внесеними до Реєстру неприбуткових організацій та установ на дату надання таких коштів.

пп. 164.3 ст. 64 ПК України передбачено, що при визначені бази оподаткування враховуються всі доходи платника податку, отримані ним як у грошовій, так і негрошовій формах.

Доходи збільшення економічних вигод у вигляді надходження активів або зменшення зобов`язань, які призводять до зростання власного капіталу ( крім зростання капіталу за рахунок внесків власників ) за звітній період.

Згідно пп. 168.1.1 п.168.1 ст.168 ПК України податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподаткований дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в ст. 167 цього кодексу.

Податковий агент роботодавець несе відповідальність за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку на доходи фізичних осіб у вигляді заробітної плати відповідно до п.171.1 ст.171 ПК України. Податковий агент несе відповідальність за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з інших доходів з джерела їх походження в Україні згідно пп «а» п. 171.2 ст. 171 ПК України.

Із змісту вимог пп «а» п. 176.2 ст. 176 ПК України видно, що особи які відповідно до цього Кодексу мають статус податкових агентів, зобов`язані своєчасно та повністю нараховувати, утримувати та сплачувати ( перераховувати ) до бюджету податок з доходу, що виплачується на користь платника податку та оподатковується до або під час такої виплати за її рахунок.

¶ За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції що в порушення в порушення вимог п. 167.2.7 абз «а, б, е» пп. 164.2.17, пп.164.2.20 п.164.2, пп. 164.3, п. 164.5 ст. 164, пп. 165.1.24 п. 165.1 ст. 165, ст. 167, пп.168.1.1, пп.168.1.5 п. 168.1 ст. 168, п. 171.1, п. 171.2 ст. 171, пп.»а,б» п. 176.2 ст. 176 ПК України ПАТ «Дубномолоко» не нараховано та не перераховано до бюджету податок на доходи фізичних осіб в розмірі 11 264,97 грн. (фізкультурно-оздоровчі послуги); сума в розмірі - 2 977,83 грн. (придбання спортивного одягу); сума в розмірі - 49 938,52грн. (оренда квартир для нерезидентів); сума в розмірі 4715,07 (послуги (екскурсії) у вигляді відпочинку та оздоровлення), а всього на загальну суму 68 896,33 грн., що не спростував позивач.

Разом з тим, апеляційний суд не погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову в частині визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення № від 21.08.2018 р. в частині збільшення суми грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб:

- в розмірі 31933,18 грн. (в тому числі основний платіж - 25546,55 грн., та штрафна (фінансова) санкція 6386,63 грн. (безнадійна-протермінована дебіторська заборгованість);

- в розмірі - 182345.53 грн. ( в тому числі основний платіж 145876,42 грн., та штрафна (фінансова) санкція 36469,11 грн. (ненадання довідок про наявність у фізичних осіб земельних ділянок);

- в розмірі 3378683,99 грн. (в тому числі основний платіж 2702947,19 грн. та штрафна санкція 675 736,80 грн. (закупівля сільгосппродукції у фізичних осіб здавачами молока по ідентифікаційних кодах, під якими фізичні особи в Єдиному державному реєстрі фізичних осіб платників податків відсутні, при проведенні співставлення вказаних інформацій по коду помилки « 99»);

- в розмірі - 1265648,63 грн. в тому числі основний платіж 1012518,91грн., та штрафна санкція 253129,72 грн. закупівля сільгосппродукції у фізичних осіб здавачами молока які на час нарахування (виплати) доходу рахуються померлими (код помилки « 77»), а всього на загальну суму 3 886 889,07.

Оскільки, як зазначено вище акт перевірки складено з порушенням вимог п. 5 Порядку № 727, зокрема, викладені в акті факти виявлених порушень щодо наявності у позивача безнадійної протермінованої заборгованості, відсутності довідок про наявність у фізичних осіб земельних ділянок, закупівлі сільськогосподарської продукції у осіб неідентифікованих або померлих, викладені нечітко, не об`єктивно, без будь якого покликання на первинні документи, регістри податкового та бухгалтерського обліку пов`язані із вчиненням вказаних господарських операцій.

За наведених обставин, колегії суддів не надається за можливе перевірити та підтвердити викладені в акті перевірки факти виявлених порушень належними первинними документами.

ст. 85 ПК України передбачає що податковий орган вправі отримати в ході перевірки копії первинних та інших документів, що підтверджують обставини з приводу виявлених порушень.

Всупереч обумовлених положень законодавства та ч. 2 ст. 77 КАС України відповідач не довів належними, достовірними та допустимими доказами факти виявлених порушень щодо щодо наявності у позивача безнадійної протермінованої заборгованості, відсутності довідок про наявність у фізичних осіб земельних ділянок, закупівлі сільськогосподарської продукції у осіб неідентифікованих або померлих.

Отже, позов в частині визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення № від 21.08.2018 р. в частині збільшення суми грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб: в розмірі - 3 886 889,07 грн.( основний платіж) та 971 722,26 грн. штрафна санкція підлягає до задоволення,.

Що стосується податкового повідомлення рішення № від 21.08.2018 р. яким збільшено суму грошового зобов`язання з військового збору в розмірі 341 524, 34 грн. ( в тому числі основний платіж 273 219,47 грн. та штрафна ( фінансова) санкція 68 304,87 грн.

Розрахунок:

- фізкультурно-оздоровчі послуги придбані у ФОП ОСОБА_3 шляхом відвідання спортзалу працівниками ПАТ «Дубномолоко» (основний платіж 816,98 грн., штрафна (фінансова) санкція 204,25 грн.),

-

- придбання спортивного одягу (основний платіж 203,49 грн., штрафна ( фінансова) санкція 50,87 грн.

- послуги (екскурсії) у вигляді відпочинку та оздоровлення (основний платіж 322,20 грн., штрафна ( фінансова) санкція 80,55 грн.

- безнадійна протермінована дебіторська заборгованість (основний платіж 1 745, 70 грн.; штрафна (фінансова) санкція 436,43 грн. )

- оренда квартир для нерезидентів (основний платіж 3412,50 грн., штрафна (фінансова) санкція 853,12 грн.)

-

- ненадання довідок про наявність у фізичних осіб земельних ділянок ( основний платіж 9 968, 32 грн., штрафна ( фінансова) санкція 2 492,08 грн.

Разом: основний платіж 16 469,19 грн.; та штрафна ( фінансова) санкція 4 117,30 грн.)

- закупівля сільгосппродукції у фізичних осіб здавачам молока які на час нарахування ( виплати ) доходу рахуються померлими ( код помилки « 77»)основний платіж 69 612,62., штрафна (фінансова) санкція 17 403,15 грн.

- закупівля сільгосппродукції у фізичних осіб здавачам молока по ідентифікаційних кодах під якими фізичні особи в Єдиному державному реєстрі фізичних осіб відсутні, при приведені співставлення вказаних інформацій по коду помилки « 99» ( основний платіж 187 137,66 грн., штрафна ( фінансова) санкція 46 784,42 грн.

Разом: основний платіж 256 750,28 грн. ( основний платіж ), та сума в розмірі 64 187,57 грн. штрафна ( фінансова) санкція.

Об`єктом оподаткування військовим збором є доходи, визначені ст. 163 ПК України зокрема, загальний місячний ( річний ) оподаткований дохід.

Податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в ст.167 ПК України

(п.п. 168.1.1 п. 168.1 ст. 168 ПК України).

Згідно із п.п. 1.2 п. 161 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідних положень ПК України об`єктом оподаткування військовим збором є доходи, визначені ст. 163 Кодексу, зокрема, загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід.

В пп. 164.2.20 ПК України передбачено, що до загального оподаткованого доходу платника податку включаються й інші доходи, крім зазначених у ст. 165 ПК України.

Нарахування, утримання та сплата (перерахування) військового збору до бюджету здійснюється у порядку, встановленому ст. 168 ПК України.

Висновки податкового органу ґрунтуються на тому, що позивач в порушення вимог пп. 164.2.11, пп «а,б,е» пп. 164.2.17,пп164.2.10, п. 164.2 п. 164.5 ст. 164, аа. 165.1.24 п. 165.1 ст. 165,пп.170.9.1, пп.170.9.2, пп.170.9.3 п. 170.9 сь. 170, п. 171.1 п. 171.2 ст. 171 «а,б,г» п. 176.2 ст. 176, пп.1.2-пп.1.6 п. 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України з додаткових благ, інших доходів та надмірно витрачених, не нарахував, не утримав та не перерахував до бюджету військовий збір в розмірі 273 219, 47 грн. в тому числі за 4 квартал 2015 р. в розмірі 14816,29 грн, за 2016 в розмірі 52915,75 грн., за 2017 р. в розмірі 165896,63 грн., за 1 квартал 2018 р. в розмірі 39590,77 грн.

Враховуючи ту обставину що сплата ПАТ «Дубномолоко» війського збору пов`язана із обставинами сплати податку на доходи фізичних осіб ( податкове повідомлення-рішення № від 21.08.2018р.) яким колегія суддів надала вище оцінку а тому, погоджується з висновками суду першої інстанції що позивач порушив вимоги п. 167.2.7 абз «а, б, е» пп. 164.2.17, пп.164.2.20 п.164.2, пп. 164.3, п. 164.5 ст. 164, пп. 165.1.24 п. 165.1 ст. 165, ст. 167, пп.168.1.1, пп.168.1.5 п. 168.1 ст. 168, п. 171.1, п. 171.2 ст. 171, пп.»а,б» п. 176.2 ст. 176 ПК України, а саме - не нарахував, не утримав та не перерахував до бюджету військовий збір в розмірі 816,98 грн. основний платіж та 204,25 штрафна санкція (фізкультурно-оздоровчі послуги); сума в розмірі 203,49 грн. основний платіж та 50,87 грн. - штрафна санкція (придбання спортивного одягу); сума в розмірі 3412,50грн. основний платіж та 853,12 грн. штрафна санкція (оренда квартир для нерезидентів); сума в розмірі 322,20 основний платіж та 80,55 грн. штрафна санкція (послуги (екскурсії) у вигляді відпочинку та оздоровлення), а всього на загальну суму 4755,17 грн., ( основний платіж 4744,17 грн., штрафні фінансові санкції 1188,79 грн.), що не спростував апелянт. Тому, позов в частині визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 21.08.2018р. яким збільшено суму грошового зобов`язання з військового збору на суму 5932,96 грн. не підлягає до задоволення.

Разом з тим, апеляційний суд у зв`язку із виявленими недоліками акту перевірки які викладені вище та відсутності первинних документів в матеріалах справи не погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову в частині визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення № від 21.08.2018 р. в частині збільшення суми грошового зобов`язання з військового збору:

- в розмір 2182, 13грн. (в тому числі основний платіж 1745,70 грн., та штрафна (фінансова) санкція 436,43 грн. (безнадійна-протермінована дебіторська заборгованість);

- в розмірі 12460,04 грн. (в тому числі основний платіж 9968,32 грн., та штрафна (фінансова) санкція 2492,08 грн. ( ненадання довідок про наявність у фізичних осіб земельних ділянок);

- в розмірі 233922,08 грн. (в тому числі основний платіж 187137,66 грн. та штрафна санкція 46784,42 грн. (закупівля сільгосппродукції у фізичних осіб здавачами молока по ідентифікаційних кодах, під якими фізичні особи в Єдиному державному реєстрі фізичних осіб платників податків відсутні, при проведенні співставлення вказаних інформацій по коду помилки « 99»);

- в розмірі - 87015,77 грн. (в тому числі основний платіж 69612,62 грн., та штрафна санкція 17403,15 грн. (закупівля сільгосппродукції у фізичних осіб здавачами молока які на час нарахування (виплати) доходу рахуються померлими ( код помилки « 77»);

¶ Отже, позов в цій частині підлягає до задоволення, оскільки податковий орган діяв не спосіб що визначені законами та Конституцією України.

Що стосується рішення від 21.08.2018 № про застосування штрафних санкцій за своєчасно не нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. За донарахування своєчасно нарахованого єдиного внеску визначена штрафна санкція в розмірі 12288,36 грн. та вимоги від 21.08.2018р. № щодо сплати недоїмки із сплати єдиного внеску в розмірі 24576,71 грн.

Контролюючий орган встановив що позивач в порушення вимог п.1 ч. 2 ст.6, п.1 ч.1 ст. 7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» занизив нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на суму 24576,71 грн.

Розрахунок: занижено позивачем нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування по класу професійного ризику в розмірі: 37,18% ( 22 %) на суму 25 780,79 грн., в тому числі:

-з інших заохочувальних та компенсаційних виплат що мають індивідуальний характер та не передбачені чинним законодавством в розмірі 14 418,77грн. (з вартості придбання абонементів у спортзал);

- в розмірі 4725,60 грн. з вартості екскурсій;

- в розмірі 6 636,42 грн. на зарплату працюючих інвалідів при перевірці довідок МСЕК про встановлення групи інвалідності.

Досліджуючи вказані доводи відповідача щодо виявлених порушень при нарахуванні та сплаті єдиного внеску, колегією суддів враховано, що сплата в єдиного внеску також пов`язана з обставинами щодо заниження об`єкта оподаткування податком на доходи фізичних осіб.

В абз.1 п1 ч.1 ст.7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» єдиний внесок нараховується на суму нарахованої заробітної плати" за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, в тому числі в грошові натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України «Про оплату праці».

Як встановлено вище судом апеляційної інстанції позивач занизив оподатковуваний дохід ПДФО з вартості придбання абонементів у спортзал та вартості екскурсій, а як наслідок колегія суддів приходить до висновку щодо заниження також єдиного внеску з обумовленого оподатковуваного доходу, що підлягав нарахуванню та справлянню до бюджету на суму 14 418,77 грн (вартість абонентів у спортзал) та 4725,60грн (вартість екскурсій).

Проте, колегія суддів частково не погоджується з доводами податкового органу про те, що в ході перевірки позивач безпідставно застосовував ставку 8,41% при нарахуванні єдиного внеску на заробітні плати працюючих інвалідів без довідок МСЕК. (не встановлена інвалідність) виходячи з наступних підстав.

Із змісту абз 2,3 п. 7 розділу 3 Інструкції «Про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 р. № 449 підтвердженням встановлення працівнику інвалідності є завірена копія довідки до акта огляду МСЕК про встановлення групи інвалідності.

Нарахування єдиного внеску у розмірах, визначених п. 5 п.7 розділу 3 вищевказаної Інструкції здійснюється з дати встановлення групи інвалідності, але не раніше одержання завіреної копії довідки до акта огляду в МСЕК та закінчується датою припинення інвалідності. Тобто, нарахування в розмірі 8,41 % на заробітну плату зазначеної категорії працівників здійснюється з моменту встановлення групи інвалідності, але не раніше надання працівникам підприємству копії довідки МСЕК.

Так, контролюючий орган в акті перевірки вказав, що позивач не надав довідки МСЕК на працівників на зарплату яких нараховано єдиний внесок за ставкою 8,41 %:

- ОСОБА_5 на зарплату за січень 2015р. в розмірі 971,62 грн. нараховано єдиний внесок за ставкою 8,41 %;

- ОСОБА_6 на зарплату за січень 2015р. в розмірі 4470,54 грн. нараховано єдиний внесок за ставкою 8,41 %;

- ОСОБА_6 на зарплату за лютий 2015р. в сумі 4602,53 грн., за 20 робочих днів з якої на частину зарплати якого в сумі 3451,90 грн. за період з 01-22.02.2015 р. ( 15 робочих дні) нараховано єдиний внесок за ставкою 8,41 %;

- ОСОБА_7 на зарплату за лютий 2015 р. в сумі 1495,72 грн. за 20 робочих днів, з якої на частину зарплати якого в сумі 224,36 грн. за період з 01-04.02.2015 р. ( за 3 робочих дні) нараховано єдиний внесок за ставкою 8,41 %;

- ОСОБА_8 на зарплату за березень 2015 р. в сумі 2657,13 грн. за 21 робочий день, з якої на частину зарплати в сумі 253,06 грн. за період з 01-04.03.2015 р. ( за 2 робочих дні) нараховано єдиний внесок за ставкою 8,41 %;

- ОСОБА_9 на зарплату за вересень 2015 р. в сумі 607,20 грн. за 22 робочих дні з якої на частину зарплати якого в сумі 358,80 грн. за період з 01-22.09.2015 р. ( за 13 робочих днів) нараховано єдиний внесок за ставкою 8,41 %;

- ОСОБА_10 .М на зарплату за грудень 2015 р. в сумі 5805,04 грн. за 23 робочих дні з якої на частину зарплати якого в сумі 3281,11 грн, за період з 01-18.12.2015р. ( за 13 робочих днів ) нараховано єдиний внесок за ставкою 8,41 %;

- ОСОБА_11 на зарплату за січень 2016 р. в сумі 3196,75 грн. нараховано єдиний внесок за ставкою 8,41 %;

- ОСОБА_11 на зарплату за лютий 2016 р. в сумі 3648,55 грн. за 21 робочих дні з якої на частину зарплату якого в сумі 2953,59 грн. за період з 01-23.02.2016 р. ( за 17 робочих дні) нараховано єдиний внесок за ставкою 8,41 %;

- ОСОБА_12 на зарплату за липень 2016 р. в сумі 10020,01 грн. за 21 робочий день, з якої на частину зарплати якого в сумі 477,14 грн. за період з 01.07.2016 р. (за 1 робочий день) нараховано єдиний внесок за ставкою 8,41 %

- ОСОБА_13 на зарплату за листопад 2017 р. в сумі 5048,05 грн. за 22 робочих дні, з якої на частину зарплати якого в сумі 917,83 грн. за період з 01-06.11.2017 р. (за 4 робочих дні) нараховано єдиний внесок за ставкою 8,41 %;

- ОСОБА_8 на зарплату за березень 2018 р. в сумі 6625,22 грн. за 21 робочий день з якої на частину зарплати якого в сумі 630,97 грн. за період з 01-04.03.2018 р. ( за 2 робочих дні) нараховано єдиний внесок за ставкою 8,41 %.

Колегією суддів встановлено, що в ході дослідження вказаного питання зібраними у справі доказами, а зокрема наданими суду копіями довідок МСЕК підтверджуються обставини щодо безпідставного застосування вказаної ставки при визначенні розміру єдиного внеску при виплаті доходу працівникам ОСОБА_5 (в січні 2015року) та ОСОБА_11 ( в січні 2016року), оскільки у вказаний період зазначені громадяни не мали правових підстав, за відсутності відповідних довідок МСЕК, на застосування при виплаті доходу ставки 8,41 %. Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що зібраними у справі доказами підтверджуються обставини щодо заниження об`єкта оподаткування єдиним внеском при виплаті доходів працівникам:

- ОСОБА_5 (в січні 2015року) на суму 352,54грн. (Розрахунок: з/пл у розмір 971,62 х 37,18% ставка =361,25 грн єдиний внесок який підлягав нарахуванню 8,71 грн (фактично нарахований позивачем єдиний внесок);

- ОСОБА_11 ( в січні 2016року) на суму 919,78 грн (Розрахунок: заробітна плата 3196,75 х ставку у розмірі 37,18 %=1188,55 грн єдиний внесок, який підлягав нарахуванню 268,78 грн, фактично нарахований позивачем єдиний внесок).

Що ж до решти працівників, за переліком приведеним в акті, то долученими до матеріалів справи копіями довідок МСЕК про встановлення групи інвалідності у місяці виплати доходу підтверджуються обставини стосовно правомірного застосування позивачем ставки єдиного внеску у розмірі 8,41%. Як наслідок позивачем безпідставно донараховано позивачу єдиний внесок на заробітну плату працюючих працівників при перевірці довідок МСЕК у розмірі 5364,10 грн (Розрахунок: 6 363, 42 - 919,78 грн -352,54грн)

За наведених обставин, колегія суддів приходить до висновку про наявність правових підстав для визнання протиправною та скасування вимоги від 21.08.2018р. № щодо сплати недоїмки із сплати єдиного внеску в розмірі 5364,11 грн. Як наслідок, такого скасування основного платежу з єдиного внеску на суму 5364,11грн, безпідставним є нарахування штрафної санкції згідно рішення від 21.08.2018р. № в частині визначення штрафної санкції в розмірі - 2682,05 грн. Оскільки, податковий орган діяв не у спосіб що визначені законами та Конституцією України.

Що стосується податкового повідомлення-рішення № від 21.08.2018р. згідно якого за порушення вимог ст.9 Декрету Кабінету Міністрів від 19.02.1993 №15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» застосовано штрафну санкцію в розмірі 1700грн. 00коп. та податкове повідомлення-рішення форми «С» № від 21.08.2018р., згідно якого за порушення вимог Закону України від 23.09.1994 №185/94-ВР «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» (порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД) застосовано штрафну санкцію в розмірі - 3517грн. 01коп.

Контролюючим органом встановлено порушення позивачем вимог ст.2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» , а саме несвоєчасно отримання товару за імпортним контрактом від 01.02.2016р. № 3160344.

Як видно з матеріалів справи, позивач уклав імпортний контракт з нерезидентом компанією ALPMA Alpenland Maschinenbau GmbH ( далі нерезединт) від 01.02.2016р. № 2160344 на поставку обладнання на виконання умов якого скаржником було здійснено предоплату на загальну суму 1188 євро.

В акті перевірки зазначено, що товар від нерезидента надійшов на загальну суму 118674,4 євро, що підтверджується МД від 16.06.2016р. на суму 26337,20 євро від 01.07.2016р. на суму 26337,20 євро та від 25.07.2016 р. на суму 66000 євро.

Станом на 31.03.2017р. (кінець перевіряємого періоду) у позивача обліковується прострочена дебіторська заборгованість в сумі 125,60 євро.

Тобто, дана протермінована дебіторська заборгованість підлягала декларуванню, станом на 01.01.2017 р., 01.04.2017 р., 01.07.2017 р.,01.10.2017 р. 01.01.2018 р. в розмірі 125,6 євро.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову в частині визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 21.08.2018р. та № від 21.08.2018р. Оскільки, позивач в порушення вимог п. 1 ст.9 Декрету Кабінету Міністрів України від 19.02.1993 р. № 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» ПАТ «Дубномолоко» не подав у вищевказані періоди до податкового органу «декларацію про валютні цінності, доходи та майно, що належить резиденту України та знаходиться за її межами, та не задекларував протерміновану заборгованість в розмірі 125,6 євро по контракту від 01.02.2016р., що не спростував останній.¶

Інші доводи які викладені в апеляційних скаргах не спростовують висновки колегії суддів.

Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

ст. 317 КАС України передбачено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи тому, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції слід скасувати в частині відмови в задоволенні позову про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 21.08.2018 р. в частині збільшення суми грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб: в розмірі 31933,18 грн. (безнадійна-протермінована дебіторська заборгованість); в розмірі - 182345.53 грн. (ненадання довідок про наявність у фізичних осіб земельних ділянок); в розмірі 3378683,99 грн. (закупівля сільгосппродукції у фізичних осіб здавачами молока по ідентифікаційних кодах, під якими фізичні особи в Єдиному державному реєстрі фізичних осіб платників податків відсутні, при проведенні співставлення вказаних інформацій по коду помилки « 99»); в розмірі - 1265648,63 грн. (закупівля сільгосппродукції у фізичних осіб здавачами молока які на час нарахування (виплати) доходу рахуються померлими (код помилки « 77»); податкового повідомлення-рішення № від 21.08.2018р. яким визначено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб в розмірі 510 грн. за порушення заповнення та подання податковими агентами податкового розрахунку сум доходу); податкового повідомлення-рішення № від 21.08.2018р. в частині збільшення суми грошового зобов`язання з військового збору: в розмір 2182, 13грн. ( (безнадійна-протермінована дебіторська заборгованість); в розмірі 12460,04 грн. (ненадання довідок про наявність у фізичних осіб земельних ділянок); в розмірі 233922,08 грн (закупівля сільгосппродукції у фізичних осіб здавачами молока по ідентифікаційних кодах, під якими фізичні особи в Єдиному державному реєстрі фізичних осіб платників податків відсутні, при проведенні співставлення вказаних інформацій по коду помилки « 99»; в розмірі - 87015,77 грн. (закупівля сільгосппродукції у фізичних осіб здавачами молока які на час нарахування (виплати) доходу рахуються померлими (код помилки « 77»); вимоги від 21.08.2018р. № щодо сплати недоїмки із сплати єдиного внеску в розмірі 5364,11 грн. рішення від 21.08.2018р. № про застосування штрафних санкцій в частині визначення штрафної санкції в розмірі - 2682,05 грн.; податкового повідомлення-рішення від 21.08.2018р. № яким застосовано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 17 116 684,12 грн. та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити частково. В решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст.ст.243, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд-

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Дубномолоко» задовольнити частково.

Рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 10.05.2019 р. скасувати в частині відмови в задоволенні позову до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про:

- визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 21.08.2018 р. в частині збільшення суми грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб:

- в розмірі 31933,18 грн. (тридцять одна тисяча дев`ятсот тридцять три гривні вісімнадцять копійки) (в тому числі основний платіж - 25546,55 грн., та штрафна (фінансова) санкція 6386,63 грн. (безнадійна-протермінована дебіторська заборгованість);

- в розмірі - 182345.53 грн. (сто вісімдесят дві тисячі триста сорок п`ять гривень п`ятдесят три копійки) ( в тому числі основний платіж 145876,42 грн., та штрафна (фінансова) санкція 36469,11 грн. (ненадання довідок про наявність у фізичних осіб земельних ділянок);

- в розмірі 3378683,99 грн. (три мільйони триста сімдесят вісім тисяч шістсот вісімдесят три гривні дев`яносто дев`ять копійок) (в тому числі основний платіж 2702947,19 грн. та штрафна санкція 675 736,80 грн. (закупівля сільгосппродукції у фізичних осіб здавачами молока по ідентифікаційних кодах, під якими фізичні особи в Єдиному державному реєстрі фізичних осіб платників податків відсутні, при проведенні співставлення вказаних інформацій по коду помилки « 99»);

- в розмірі - 1265648,63 грн. (один мільйон двісті шістдесят п`ять тисяч шістсот сорок вісім гривень шістдесят три копійки) в тому числі основний платіж 1012518,91грн., та штрафна санкція 253129,72 грн. закупівля сільгосппродукції у фізичних осіб здавачами молока які на час нарахування (виплати) доходу рахуються померлими (код помилки « 77»);

- визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 21.08.2018р. яким визначено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб в розмірі 510 грн. (п`ятсот десять гривень) (в тому числі основний платіж 0,00 грн., та штрафна (фінансова) санкція 510 грн. за порушення заповнення та подання податковими агентами податкового розрахунку сум доходу);

- визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 21.08.2018р. в частині збільшення суми грошового зобов`язання з військового збору:

- в розмір 2182, 13грн. (дві тисячі сто вісімдесят дві гривні тринадцять копійок) (в тому числі основний платіж 1745,70 грн., та штрафна (фінансова) санкція 436,43 грн. (безнадійна-протермінована дебіторська заборгованість);

- в розмірі 12460,04 грн. (дванадцять тисяч чотириста шістдесят гривні чотири копійки) (в тому числі основний платіж 9968,32 грн., та штрафна (фінансова) санкція 2492,08 грн. (ненадання довідок про наявність у фізичних осіб земельних ділянок);

- в розмірі 233922,08 грн.( двісті тридцять три тисячі дев`ятсот двадцять дві гривні 08 копійок) (в тому числі основний платіж 187137,66 грн. та штрафна санкція 46784,42 грн. (закупівля сільгосппродукції у фізичних осіб здавачами молока по ідентифікаційних кодах, під якими фізичні особи в Єдиному державному реєстрі фізичних осіб платників податків відсутні, при проведенні співставлення вказаних інформацій по коду помилки « 99»;

- в розмірі - 87015,77 грн. (вісімдесят сім тисяч п`ятнадцять гривень сімдесят сім копійок) (в тому числі основний платіж 69612,62 грн., та штрафна санкція 17403,15 грн. (закупівля сільгосппродукції у фізичних осіб здавачами молока які на час нарахування (виплати) доходу рахуються померлими (код помилки « 77»);

- визнання протиправною та скасування вимоги від 21.08.2018р. № щодо сплати недоїмки із сплати єдиного внеску в розмірі 5364,11 грн. ( п`ять тисяч триста шістдесят чотири гривні одинадцять копійок);

- визнання протиправним та скасування рішення від 21.08.2018р. № про застосування штрафних санкцій в частині визначення штрафної санкції в розмірі - 2682,05 грн. (дві тисячі шістсот вісімдесят дві гривні п`ять копійок)

- визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 21.08.2018р. № яким застосовано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 17 116 684,12 грн. (сімнадцять мільйонів сто шістнадцять тисяч шістсот вісімдесят чотири гривні дванадцять копійок).

В цій частині постановити нове рішення яким позов задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати:

- податкове повідомлення-рішення № від 21.08.2018 р. в частині збільшення суми грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб:

- в розмірі 31933,18 грн. (тридцять одна тисяча дев`ятсот тридцять три гривні вісімнадцять копійки) (в тому числі основний платіж - 25546,55 грн., та штрафна (фінансова) санкція 6386,63 грн. (безнадійна-протермінована дебіторська заборгованість);

- в розмірі - 182345.53 грн. (сто вісімдесят дві тисячі триста сорок п`ять гривень п`ятдесят три копійки) ( в тому числі основний платіж 145876,42 грн., та штрафна (фінансова) санкція 36469,11 грн. (ненадання довідок про наявність у фізичних осіб земельних ділянок);

- в розмірі 3378683,99 грн. (три мільйони триста сімдесят вісім тисяч шістсот вісімдесят три гривні дев`яносто дев`ять копійок) (в тому числі основний платіж 2702947,19 грн. та штрафна санкція 675 736,80 грн. (закупівля сільгосппродукції у фізичних осіб здавачами молока по ідентифікаційних кодах, під якими фізичні особи в Єдиному державному реєстрі фізичних осіб платників податків відсутні, при проведенні співставлення вказаних інформацій по коду помилки « 99»);

- в розмірі - 1265648,63 грн. (один мільйон двісті шістдесят п`ять тисяч шістсот сорок вісім гривень шістдесят три копійки) (в тому числі основний платіж 1012518,91., та штрафна санкція 253129,72 грн. (закупівля сільгосппродукції у фізичних осіб здавачами молока які на час нарахування (виплати) доходу рахуються померлими (код помилки « 77»);

- податкове повідомлення-рішення № від 21.08.2018р. яким визначено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб в розмірі 510 грн. (п`ятсот десять гривень) (в тому числі основний платіж 0,00 грн., та штрафна (фінансова) санкція 510 грн. за порушення заповнення та подання податковими агентами податкового розрахунку сум доходу);

- податкове повідомлення-рішення № від 21.08.2018 р. в частині збільшення суми грошового зобов`язання з військового збору:

- в розмір 2182, 13грн. (дві тисячі сто вісімдесят дві гривні тринадцять копійок) (в тому числі основний платіж 1745,70 грн., та штрафна (фінансова) санкція 436,43 грн. (безнадійна-протермінована дебіторська заборгованість);

- в розмірі 12460,04 грн. (дванадцять тисяч чотириста шістдесят гривні чотири копійки) (в тому числі основний платіж 9968,32 грн., та штрафна (фінансова) санкція 2492,08 грн. ( ненадання довідок про наявність у фізичних осіб земельних ділянок);

- в розмірі 233922,08 грн. (двісті тридцять три тисячі дев`ятсот двадцять дві гривні 08 копійки) (в тому числі основний платіж 187137,66 грн. та штрафна санкція 46784,42 грн. (закупівля сільгосппродукції у фізичних осіб здавачами молока по ідентифікаційних кодах, під якими фізичні особи в Єдиному державному реєстрі фізичних осіб платників податків відсутні, при проведенні співставлення вказаних інформацій по коду помилки « 99»;

- в розмірі - 87015,77 грн. (вісімдесят сім тисяч п`ятнадцять гривень сімдесят сім копійок) (в тому числі основний платіж 69612,62 грн., та штрафна санкція 17403,15 грн. (закупівля сільгосппродукції у фізичних осіб здавачами молока які на час нарахування (виплати) доходу рахуються померлими ( код помилки « 77»);

- вимоги від 21.08.2018р. № щодо сплати недоїмки із сплати єдиного внеску в розмірі 5364,11 грн. (п`ять тисяч триста шістдесят чотири гривні одинадцять копійок );

- рішення від 21.08.2018р. № про застосування штрафних санкцій в частині визначення штрафної санкції в розмірі - 2682,05 грн. (дві тисячі шістсот вісімдесят дві грн. п`ять копійок);

- податкове повідомлення-рішення від 21.08.2018р. № яким застосовано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 17 116 684,12 грн. (сімнадцять мільйонів сто шістнадцять тисяч шістсот вісімдесят чотири гривні дванадцять копійок).

В решті Рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 10.05.2019 р. залишити без змін.

Апеляційну скарну Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби залишити без задоволення.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Строк оскарження постанови, в якій оголошено вступну та резолютивну частину судового рішення обчислюється з дня складення постанови у повному обсязі.

Суддя Н.В. Бруновська

Суддя В.С. Затолочний

Суддя С.М. Кузьмич

Постанова складена в повному обсязі 21.12.2019р.

У зв`язку із перебуванням судді Затолочного В.С. згідно наказу № 752-к/тм від 05.12.2019р. у відпустці в період з 16.12.2019р. по 22.12.2019р., постанова в Єдиний державний реєстр судових рішень надіслана 23.12.2019р.