Справа № 805/101/16-а
Суддя: Геращенко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2019-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2019 року справа №805/101/16-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача Геращенка І.В., суддів: Арабей Т.Г, Міронової Г.М., розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 24 березня 2016 року у справі № 805/101/16-а (головуючий І інстанції Куденков К.О. повний текст рішення складено 24 березня 2016 року у приміщенні суду за адресою: вул. Добровольського, 1, м. Слов`янськ Донецької області) за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Радикал Банк» Савельєвої Анни Миколаївни, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа Публічне акціонерне товариство «Радикал Банк» про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

В січні 2016 року ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «Радикал Банк» Савельєвої Анни Миколаївни (далі - відповідач-1), Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - відповідач-2) в якому, з урахуванням заяви про часткову зміну позовних вимог просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ відповідача-1 № 204 від 09.11.2015 року «Про визнання правочинів нікчемними» в частині визнання нікчемним правочину (транзакції) з внесення позивачем 09.07.2015 року на власний банківській рахунок у Публічному акціонерному товаристві «Радикал Банк» грошових коштів у сумі 200 000,00 грн. із призначенням платежу: «внесення коштів на власний рахунок»;

- зобов`язати відповідача-1 надати до відповідача-2 додаткову інформацію стосовно збільшення кількості вкладників, за рахунок включення до їх числа позивача, яким необхідно здійснити виплати (відшкодувати кошти) за вкладом в Публічному акціонерному товаристві «Радикал Банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 29.01.2016 року до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, залучено Публічне акціонерне товариство «Радикал Банк» (далі - третя особа, ПАТ «Радикал Банк») (т. 1, а.с. 23-24).

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 24 березня 2016 року у задоволенні позову відмовлено (т.1, а.с. 128-131).

Представник позивача не погодився з вказаним рішенням суду та подав апеляційну скаргу в якій послався на порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Просив скасувати постанову Донецького окружного адміністративного суду від 24 березня 2016 року та прийняти нове рішення яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що на підтвердження факту внесення грошових коштів на рахунок до банку, позивач надав належним чином оформлений документ банківської установи, який не містить вказівки про час виконання операції або напис чи штамп «вечірня» чи «післяопераційний час», що свідчить про те, що грошові кошти відповідно до укладеного договору внесені позивачем в операційний час банку. Вважає, що позивачем було надано суду єдиний передбачений законодавством документ, який підтверджує належне внесення ним коштів до банківської каси. Договір банківського рахунку укладений між позивачем та ПАТ «Радикал Банк» не передбачає жодних пільг (переваг) для позивача, які б не були передбачені законодавством чи внутрішніми документами банку. Також зазначив, що позивач безпосередньо не має доступу до проведення операцій із грошовими коштами в банку, навіть за умови неналежного виконання працівниками банку своїх посадових обов`язків, позивач як добросовісна сторона договору банківського вкладу не повинен нести відповідні негативні наслідки у зв`язку з цим (т.1, а.с. 137-140).

Ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 25 травня 2016 року апеляційну скаргу представника позивача задоволено частково, а провадження у справі закрито з підстав не поширення предметної юрисдикції по даній категорії справ на адміністративні суди (т.1, а.с. 169-172).

Постановою Великої Палати Верховного Суду ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 25 травня 2016 року в частині закриття провадження у справі щодо позовних вимог про зобов`язання уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «Радикал банк» Савельєвої Анни Миколаївни надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію стосовно збільшення кількості вкладників за рахунок включення позивача до числа вкладників, яким необхідно здійснити виплати (відшкодувати кошти) за вкладами у Публічному акціонерному товаристві «Радикал банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - скасовано. Справу в цій частині направлено до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду дану справу призначено для продовження апеляційного розгляду на 11 грудня 2019 року (т.2, а.с.3).

Від представника відповідача 1 надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому зазначено, що позивачем 09.07.2015 року з ПАТ «Радикал банк» було укладено договір банківського рахунку № 18627/П-1 на який того ж дня позивачем о 16:25 було внесено грошові кошти у сумі 200000,00 грн. Однак, в проміжок часу з 16:25 по 17:05 загалом було вчинено 36 трансакцій на суми, що не перевищують 200000,00 грн (сума гарантована ФГВФО) в одній касі, одним касиром з одного рахунку каси № 6 Дніпропетровського відділення Банку № 3, що є неможливим за умови дотримання порядку викладеного в Положенні про організацію роботи щодо ведення та обліку касових операцій в ПАТ «Радикал банк». Також зазначив, що з витягу виписки по рахунку № НОМЕР_1 каси Дніпропетровського відділення банку № 3 за 09.07.2015 року вбачається, що в 17:05 по поточному рахунку № НОМЕР_2 спочатку проведена трансакція по видачі коштів ОСОБА_2 на суму 7 073 531,00 грн, а в період з 16:25 по 17:05 по рахункам 36 вкладників, в тому числі і позивача на ту ж загальну суму 7 073 531,00 грн, що свідчить про лише перерозподіл вкладу ОСОБА_2 та корегування структури банківського балансу, а також того, що саме цей вкладник є дійсним протиправним набувачем коштів від ФГВФО. Вважає, що за умови дотримання встановленого порядку відкриття поточного рахунку фізичних осіб (ідентифікація особи, заповнення заяви, оформлення відповідного договору, проставлення печаток) та дотримання касовим працівником алгоритму дій щодо ведення та обліку касових операцій, неможливо одночасно здійснити декілька операцій щодо розміщення коштів на поточних рахунках клієнтів через рахунок каси банку. Просив апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Сторони в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до приписів статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Суд, заслухав суддю доповідача, перевірив матеріали справи, обговорив доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 13-14).

9 липня 2015 року між позивачем та ПАТ «Радикал Банк» (Дніпропетровське відділення № 3) укладено договір банківського рахунку № 18627/П-1 з поточним рахунком № НОМЕР_3 (а.с. 8).

З копії квитанції № 13723 від 09.07.2015 року, вбачається, що позивачем внесено 200 000,00 грн на рахунок № НОМЕР_3 . У копії вказаного договору та копії вказаної квитанції зазначено, що вона видані головним економістом Молчановою Т.А. Вказана транзакція була проведена 09.07.2015р. о 16 годині 25 хвилині 08 секунд (а.с. 11,60).

На підставі постанови Правління Національного банку України від 9 липня 2015 року № 452/БТ «Про віднесення публічного акціонерного товариства «Радикал Банк» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 9 липня 2015 року №130 «Про запровадження тимчасової адміністрації ПАТ «Радикал Банк», згідно з яким з 10 липня 2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду на тимчасову адміністрацію в ПАТ «Радикал Банк» (а.с. 50-51).

Згідно з відомостями з офіційного інтернет-представництва Національного Банку України (http://www.bank.gov.ua/files/Licences_bank/319111.pdf), 09 листопада 2015 року відкликано банківську ліцензію та прийнято рішення про ліквідацію ПАТ «Радикал Банк».

Відповідно до рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.11.2015 року № 203, на підставі постанови Правління Національного банку України від 09.11.2015 року №769 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Радикал Банк»», вирішено розпочати процедуру ліквідації ПАТ «Радикал Банк» з 10.11.2015 року по 09.11.2017 року включно, з відшкодуванням з боку Фону коштів за вкладами фізичних осіб. Вказаним рішенням призначено уповноваженою особою Фонду та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ «Радикал Банк» Савельєвій Анні Миколаївні на два роки з 10.11.2015 року по 09.11.2017 року (а.с. 52).

Пунктом 1 наказу відповідача-1 № 204 від 09.11.2015 року визнано такими, що є нікчемними відповідно до ч.3 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» правочини (транзакції в системі АБС Б2 щодо розміщення коштів на депозитний/поточний рахунок клієнта через рахунки каси Банку 09.07.2015 року поза межами робочого часу та/або операційного дня, а також транзакції в системі АБС Б-2 щодо розміщення коштів на депозитний/поточний рахунок клієнта через рахунки каси Банку 09.07.2015 року за одним й тим самим часом проведення транзакції в одній касі одним і тим же касиром), які пов`язані з вкладними (депозитними) операціями за договорами банківського вкладу (депозиту) та/або договорами банківського рахунку (поточними рахунками), а також зарахування грошових коштів на рахунки таких осіб в ПАТ «Радикал Банк», згідно з додатком № 1 до наказу (а.с. 53).

Дія вказаного наказу, зокрема, розповсюджено на транзакцію від 09.07.2015 року об 16:25 год. по внесенню позивачем коштів у сумі 200000,00 грн на рахунок № НОМЕР_3 (а.с. 54).

Відповідно до копії заяви позивача від 23.11.2015 року до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПуАТ «Радикал Банк», Муренко Є.Ю. просив внести його до реєстру виплат на отримання гарантованого платежу. Вказана заява отримана ПуАТ «Радикал Банк» 23.11.2015 року (а.с. 12) .

З пояснень позивача вбачається, що під час його звернення у телефонному режимі на «гарячу лінію» Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, йому було повідомлено, що він не включений до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами у гарантованому розмірі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Вважаючи вказані дії відповідачів протиправними, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Проаналізувавши встановлені обставини справи та норми законодавства України, які регулюють спірні правовідносини, суд вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000,00 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами. Вкладник має право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами. Під час тимчасової адміністрації вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами за договорами, строк дії яких закінчився станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, та за договорами банківського рахунку з урахуванням вимог, визначених частиною четвертою цієї статті.

Положеннями ч. 4 ст. 26 зазначеного Закону передбачено, що Фонд не відшкодовує кошти передані банку в довірче управління; за вкладом у розмірі менше 10 гривень; за вкладом, підтвердженим ощадним (депозитним) сертифікатом на пред`явника; розміщені на вклад у банку особою, яка була членом спостережної (наглядової) ради, правління (ради директорів), ревізійної комісії банку, якщо з дня її звільнення з посади до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних не минув один рік; розміщені на вклад у банку особою, яка надавала банку професійні послуги як аудитор, юридичний радник, суб`єкт оціночної діяльності, якщо ці послуги мали безпосередній вплив на виникнення ознак неплатоспроможності банку і якщо з дня припинення надання послуг до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних не минув один рік; розміщені на вклад власником істотної участі банку; розміщені на вклад особою, яка на індивідуальній основі отримує від банку проценти за вкладом на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, або має інші фінансові привілеї від банку; за вкладом у банку, якщо такий вклад використовується вкладником як засіб забезпечення виконання іншого зобов`язання перед цим банком, у повному обсязі вкладу до дня виконання зобов`язань; за вкладами у філіях іноземних банків; за вкладами у банківських металах.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Радикал Банк» Савельєва Анна Миколаївна (далі Уповноважена особа) стверджує, що транзакцію щодо перерахування коштів на користь позивача на суму 200000,00 грн. визнано нікчемною, оскільки правочини (у тому числі договори), вчинені через каси банку, що мають одночасну реєстрацію в системі АБС Б-2 за одним й тим самим часом проведення транзакції в одній касі одним і тим же касиром. Вказане свідчать про протиправне внесення інформації до АБС Б-2 з метою виведення активів банку та надання одному кредитору переваги над іншими, тобто правочини (у тому числі договори) є нікчемними з підстав, встановлених ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», (а саме: п. 7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку.

Відповідно до п. 4 ч. 1ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» вкладником є фізична особа (крім фізичних осіб - суб`єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Таким чином, передумовою для включення позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами є наявність чинного договору, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та залишку коштів на рахунку станом на день отримання Уповноваженою особою рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

У свою чергу, відповідно до п. 2.9 Інструкції № 174, банк (філія, відділення ) зобов`язані видати клієнту після завершення приймання готівки квитанцію (другий примірник прибуткового касового ордеру ) або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі.

У п. 1.3 Інструкції № 174 закріплено, що касові документи мають містити такі обов`язкові реквізити: найменування банку, який здійснює касову операцію, дату здійснення операції, зазначення платника та отримувача, суму касової операції, призначення платежу, підписи платника або отримувача та працівників банку, уповноважених здійснювати касову операцію.

До обов`язкових реквізитів касових документів, які оформляються для зарахування суми готівки на відповідні рахунки (крім зазначених вище), також належать номер рахунку отримувача та найменування і код банку отримувача.

Отже, достатньою правовою підставою для включення особи до повного переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, є наявність у неї права на відповідний вклад, що має підтверджуватись банківським документом, зокрема квитанцією про внесення коштів на її рахунок.

Фактичне надходження та зарахування коштів у розмірі 200000,00 грн на поточний рахунок позивача підтверджується квитанцією, копія якої приєднана до матеріалів справи (т.1, а.с.4). Наявність зазначених коштів на вказаному рахунку також не заперечується відповідачем.

Уповноважена особа вказує на те, що кошти були зараховані на рахунок позивача у незаконний спосіб, а саме - в однаковий час в одній касі касиром здійснено декілька транзакцій. На думку відповідача, вказана обставина вказує на те, що документальне оформлення транзакції було здійснене з метою створення передумов для отримання гарантованих виплат від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що проведення транзакції за одним й тим самим часом в одній касі одним і тим же касиром не є підставою для визнання правочину недійсним, оскільки така підстава не передбачена ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», а може мати відповідні правові наслідки лише для осіб, що здійснюють операційне супроводження клієнтів. Позивач як вкладник банку не має нести відповідальність за дії інших осіб - співробітників банку. Уповноважена особа наділена повноваженнями щодо стягнення грошових коштів зі співробітників банку у разі визнання таких осіб винними у вчиненні злочину судовим рішенням.

Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеному у постанові від 04.07.2018 року у справі № 826/1476/15, якщо внаслідок проведених операцій Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, а не банку, завдані збитки (штучно збільшена сума гарантованих державою виплат), то ст. 38 Закону № 4452-VI не може бути застосована, а Фонд має звертатися до суду з вимогою про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину на підставі ст. 228 ЦК України. Лише за наявності рішення суду можна застосовувати до позивача будь-які наслідки недійсності нікчемного правочину за цією статтею.

Окрім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що Уповноважена особа не здійснювала перевірку договору банківського рахунку № 18627/П-1 від 09 липня 2015 року відповідно до ч. 2 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та не встановлювала його нікчемність.

Також в матеріалах справи відсутні докази визнання зазначеного договору недійсним у встановленому законом порядку чи застосування наслідків нікчемності такого договору в судовому порядку.

У свою чергу, суд зауважує, що договір банківського рахунку № 18627/П-1 від 09.07.2015 року не передбачає жодних пільг (переваг) для позивача, які б не були передбачені законодавством чи внутрішніми документами банку. Це є цілком стандартний масовий договір банку з клієнтом.

З огляду на викладене суд приходить до висновку, що підстави, з яких Уповноважена особа не включила інформацію щодо ОСОБА_1 до повного переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - є необґрунтованими.

Відтак, Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію «Радикал Банк» не доведено наявність правових підстав для не включення позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, відповідно до Закону № 4452.

Отже, відповідачем Уповноваженою особою не доведено наявність правових підстав стосовно невключення позивача до переліку вкладників «Радикал Банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду як вкладника відповідно до договору банківського вкладу.

Тому суд апеляційної інстанції вважає, що така відмова/бездіяльність Уповноваженої особи суперечить приписам Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», що має наслідком зобов`язання вчинити дії для відновлення порушених прав позивача.

Апеляційний суд звертає увагу, що Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» містить імперативну вимогу відшкодувати за рахунок Фонду кошти вкладнику за його вкладом, а отже за умови недоведеності протиправних дій позивача щодо укладення з банком договору банківського рахунку, Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб зобов`язана внести позивача до переліку осіб, що мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду та надати Фонду гарантування вкладів фізичних осіб інформацію про позивача, як вкладника, якому необхідно здійснити виплату відшкодування за вкладом.

Відповідно до положень пункту 6 розділу ІІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 14 від 09.08.2012 року та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 07.09.2012 року за № 1548/21860, відповідач наділений повноваженнями на подання додаткової (уточнюючої) інформації про вкладників, які мають право на відшкодування.

Надання Уповноваженою особою додаткової інформації про вкладника на підставі п. 6 р. ІІІ Положення № 14, є підставою для включення такого вкладника до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

А відтак, право позивача може бути захищене шляхом саме зобов`язання уповноваженої особи подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо ОСОБА_1 як вкладника, якому необхідно здійснити виплати на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Радикал Банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за Договором банківського рахунку від 09.07.2015 року № 18627/П-1.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Як роз`яснив Верховний Суд України у пункті 3 постанови Пленуму № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення», вихід за межі позовних вимог - це вирішення незаявленої вимоги, задоволення вимоги позивача у більшому розмірі, ніж було заявлено.

Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять. З цього випливає, що вихід за межі позовних вимог можливий за наступних умов:

- лише у справах за позовами до суб`єктів владних повноважень, оскільки лише в цьому випадку відбувається захист прав та інтересів позивача;

- повний захист прав позивач неможливий у спосіб, про який просить позивач. Повнота захисту полягає в ефективності відновлення його прав;

- вихід за межі позовних вимог повинен бути пов`язаний із захистом саме тих прав, щодо яких подана позовна заява.

Разом з тим, Згідно з частиною 2 статті 5 КАС України захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

В рамках адміністративного судочинства:

дії - певна форма поведінки суб`єкта владних повноважень, яка полягає у здійсненні суб`єктом владних повноважень своїх обов`язків у межах наданих законодавством повноважень чи всупереч їм;

бездіяльність - певна форма поведінки суб`єкта владних повноважень, яка полягає у невиконанні ним дій, які він повинен був і міг вчинити відповідно до покладених на нього посадових обов`язків згідно із законодавством України;

рішення - нормативно-правовий акт або індивідуальний акт (нормативно-правовий акт - акт управління (рішення) суб`єкта владних повноважень, який встановлює, змінює, припиняє (скасовує) загальні правила регулювання однотипних відносин, і який розрахований на довгострокове та неодноразове застосування; індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк).

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Колегія суддів зазначає, що вирішивши питання про порушене право позивача, необхідно визначити підстави його порушення.

З огляду на вищевикладене, колегія судів, вважає що для повного захисту прав, свобод та інтересів позивача необхідно вийти за межі позовних вимог, шляхом визнання неправомірною бездіяльності відповідача 1 щодо не включення інформації стосовно збільшення кількості вкладників, за рахунок включення до їх числа позивача, яким необхідно здійснити виплати (відшкодувати кошти) за вкладом в Публічному акціонерному товаристві «Радикал Банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

З приводу посилань уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Радикал Банк» Савельєвої А.М. на надходження коштів на рахунок позивача внаслідок так званого «дроблення» (розподілу) депозитних рахунків інших клієнтів, на яких була розміщена значна сума коштів, що свідчить про нікчемність вчиненого позивачем та банком правочину, суд апеляційної інстанції зазначає, що спеціальна підстава для визнання нікчемними договорів, які відповідають, умовній категорії «договори дроблення», з`явилася 12 серпня 2015 року одночасно з набранням чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку» від 16 липня 2015 року № 629-VIII.

Цим Законом частину 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» було доповнено спеціальним пунктом 9, який передбачає, таку підставу для нікчемності як «здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов`язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства». Спрямованість цих законодавчих змін на віднесення до категорії нікчемних, так званих, «договорів дроблення» підтверджується Пояснювальною запискою до проекту закону «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку» (реєстраційний № 2045а від 8 червня 2015 року), який був внесений Кабінетом Міністрів України. У цій Пояснювальній записці зазначено, що проект закону спрямований на, зокрема, розширення переліку підстав, за яких Фонд не відшкодовує кошти за вкладами, які мають ознаки «дроблення». Крім того, саме рішення Верховної Ради України про прийняття Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку» від 16 липня 2015 року № 629-VIII було спрямоване на віднесення до категорії нікчемних, так званих, «договорів дроблення» і це підтверджується стенограмою засідання парламенту від 16 липня 2015 року.

Фактично під «дробленням» розуміється переказ депозитних коштів із одного рахунку, сума на якому перевищує гарантовану для відшкодування, на інші депозитні рахунки, як правило, новоутворені, в частинах, які підпадають під виплату Фондом гарантування вкладів.

Апеляційний суд зазначає, що спірні правовідносини виникли до внесення пункту 9 до частини 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». З огляду на що, застосування відповідачем посилань на наявність факту «дроблення вкладу» з боку позивача є безпідставним.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 31.07.2019 року у справі № 826/8614/15 та від 30.09.2019 року у справі № 820/842/16.

Щодо вимоги позивача про визнання протиправним та скасувати наказ відповідача-1 № 204 від 09.11.2015 року «Про визнання правочинів нікчемними» в частині визнання нікчемним правочину (транзакції) з внесення позивачем 09.07.2015 року на власний банківській рахунок у Публічному акціонерному товаристві «Радикал Банк» грошових коштів у сумі 200 000,00 грн. із призначенням платежу: «внесення коштів на власний рахунок» суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Як вже зазначалось ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 25 травня 2016 року апеляційну скаргу представника позивача задоволено частково, а провадження у справі закрито з підстав не поширення предметної юрисдикції по даній категорії справ на адміністративні суди.

Разом з тим, постановою Великої Палати Верховного Суду від 8 листопада 2019 року по даній справі ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 25 травня 2016 року в частині закриття провадження у справі щодо позовних вимог про зобов`язання уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «Радикал банк» Савельєвої Анни Миколаївни надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію стосовно збільшення кількості вкладників за рахунок включення позивача до числа вкладників, яким необхідно здійснити виплати (відшкодувати кошти) за вкладами у Публічному акціонерному товаристві «Радикал банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, - скасовано.

Ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 25 травня 2016 року в частині закриття провадження у справі щодо позовних вимог про визнання протиправним та скасування наказу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «Радикал банк» Савельєвої Анни Миколаївни від 09 листопада 2015 року № 204 «Про визнання правочинів нікчемними» в частині визнання нікчемним правочину (трансакції) змінено.

Змінюючи ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 25 травня 2016 року у вказаній частині, суд касаційної інстанції виходив з того, що рішення про нікчемність правочинів є внутрішнім документом банку, який прийнято особою, що здійснює повноваження органу управління банку, таке рішення не створює жодних обов`язків для третіх осіб (у тому числі й контрагентів банку), тому не можуть порушуватися будь-які права таких осіб внаслідок його прийняття. Таким чином, права позивача у цій справі не можуть бути порушені внаслідок ухвалення внутрішнього документа банку, сфера застосування якого обмежується внутрішніми відносинами цього банку як юридичної особи. Встановлена правова природа такого рішення (повідомлення про нікчемність правочину) унеможливлює здійснення судового розгляду вимог щодо визнання його протиправним і скасування, а тому позовні вимоги про визнання протиправним та скасування наказу уповноваженої особи Фонду від 09 листопада 2015 року № 204 «Про визнання правочинів нікчемними» в частині визнання нікчемним правочину (трансакції) з внесення позивачем 09 липня 2015 року на власний банківській рахунок у ПАТ «Радикал банк» грошових коштів у сумі 200 000 гривень не можуть бути розглянуті в судовому порядку (в тому числі в порядку цивільного судочинства).

З аналізу викладеного вбачається, що суд касаційної інстанції погодився з висновком апеляційного суду про закриття провадження у справі в частині вимог позивача про скасування наказу відповідача-1 № 204 від 09.11.2015 року «Про визнання правочинів нікчемними», змінивши мотивувальну частину ухвали Донецького апеляційного адміністративного суду від 25 травня 2016 року, та виклавши її в редакції Великої Палати Верховного Суду від 8 листопада 2019 року. Тобто, провадження у вказаній частині закрито.

Підпунктами 3 та 4 частини 1 статті 317 Кодексу адміністративного судочинства визначено, що невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права є підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення.

Враховуючи наведене, суд не погоджується з висновком суду першої інстанції, та вважає, що рішення суду першої інстанції прийнято при невірному застосуванні норм матеріального права, висновки суду не відповідають обставинам справи, що є підставою для скасування судового рішення та прийняття постанови про задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи задоволення позову та апеляційної скарги у повному обсязі, суд апеляційної інстанції присуджує позивачеві понесені ним судові витрати зі сплати судового збору, які підтверджені документально (т.1 а.с. 3, 136, 179), за рахунок бюджетних асигнувань відповідача в сумі ?3564,65 грн.???????????

Керуючись статтями 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 24 березня 2016 року у справі № 805/101/16-а за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Радикал Банк» Савельєвої Анни Миколаївни, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа Публічне акціонерне товариство «Радикал Банк» про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 24 березня 2016 року у справі № 805/101/16-а скасувати.

Прийняти нову постанову.

Позов ОСОБА_1 до Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Радикал Банк» Савельєва Анна Миколаївна, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа Публічне акціонерне товариство «Радикал Банк» про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати неправомірною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Радикал Банк» Савельєвої Анни Миколаївни щодо не включення інформації стосовно збільшення кількості вкладників, за рахунок включення до їх числа ОСОБА_1 , яким необхідно здійснити виплати (відшкодувати кошти) за вкладом в Публічному акціонерному товаристві «Радикал Банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Зобов`язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Радикал Банк» Савельєву Анну Миколаївну подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо збільшення кількості вкладників за рахунок включення ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) як вкладника, якому необхідно здійснити виплати на відшкодування коштів за вкладом у Публічне акціонерне товариство «Радикал Банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за Договором банківського рахунку від 09.07.2015 року № 18627/П-1.

Стягнути з Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Радикал Банк» Савельєвої Анни Миколаївни судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 3564 (три тисячі п`ятсот шістдесят чотири) гривні 65 копійок на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ).

Повний текст постанови складений та підписаний 23 грудня 2019 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верхового Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення окрім випадків визначених статтєю 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя-доповідач: І.В. Геращенко

Судді: Т.Г. Арабей

Г.М. Міронова