Справа № 607/18916/19
Суддя: Матковська Зоряна Мирославівна
Дата ухвалення: 2019-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2019 рокуЛьвів№857/13170/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Матковської З.М.,

суддів: Бруновської Н.В., Кузьмича С.М.,

при секретарі судового засідання: Герман О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Тернопільській області на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08 листопада 2019 року у справі №607/18916/19 (головуючий суддя Черніцька І.М. рішення проголошене у м. Івано-Франківську, повний текст складений 08.11.2019р.) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Тернопільській області про скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Тернопільській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення №183/282 від 31.07.2019 року.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 31 липня 2019 року заступником начальника управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Тернопільській області - начальником відділу профілактики страхових випадків була винесена постанова №183/282 про накладення адміністративного стягнення, відповідно до якої її притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 165-4, ч. 1 ст. 165-5, ст. 188-23 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. Зокрема, їй ставиться у винну те, що нею допущено порушення порядку використання коштів загальнообов`язкового державного соціального страхування, а саме: не подано звіт форми Ф4-ФСС з ТВП за 2018 рік.

З даною постановою не згідна, оскільки викладені у постанові дані не відповідають дійсним обставинам справи та не підтвердженні будь-якими доказами. Вказала, що до спірних правовідносин повинні застосовуватися виключно норми Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» (в редакції до 01.01.2011 року), який тільки в 2014 році Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо реформування загальнообов`язкового державного соціального страхування та легалізації фонду оплати праці» №77-19 від 28.12.2014 року викладений в редакції Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування». Крім цього, постанова складена без встановлення конкретного періоду правопорушення.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08 листопада 2019 року позов задоволено частково. Скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення №183/282 від 31 липня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 165-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень. Справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 165-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення надіслано на новий розгляд до Управління виконавчої дирекції Фонду Соціального страхування України в Тернопільській області. У задоволенні решти вимог відмовити.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідачем подана апеляційна скарга, в якій зазначає, що не погоджується із рішенням суду першої інстанції, оскільки таке прийняте без врахування фактичних обставин справи, положень чинного законодавства, з порушенням норм матеріального та процесуального права, тому підлягає скасуванню. Зокрема доводи апелянта зводяться до того, що відповідно до вимог п.6 ст.6, п.2,8 ч.2 ст.15 Закону та підпункту 1.1. п.1 Постанови Правління №28 роботодавець (страхувальник) зобов`язаний подавати до Фонду (об`єднаного) звітність по коштах Фонду, який є правонаступником Фондів соціального страхування з тимчасової втрати працездатності та нещасних випадків на виробництві, тобто заборгованість по коштах до Фонду з тимчасової втрати працездатності та до Фонду від нещасних випадків на виробництві - Єдиний звіт, починаючи з 1 кварталу 2019 року. Всупереч викладеному, ВАТ «Текстерно» вказаний звіт не подано ні за перший квартал 2019 року, ні за 1 півріччя 2019 року. Відповідно, після неодноразового нагадування про необхідність подання звітності, посадовою особою Тернопільського міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Тернопільській області 23 липня 2019 року складено протокол №64 у справ: про адміністративне правопорушення за неподання звіту по заборгованості страхувальника зі сплати страхових коштів до Фонду соціального страхування України за 1 півріччя 2019 року на головного бухгалтера ВАТ «Текстерно» ОСОБА_1 . Просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити повністю.

Позивачем поданий відзив на апеляційну скаргу, суть якого зводиться до того, що рішення суду є законним та обґрунтованим, прийнятим з дотриманням норм процесуального права, при повному та всебічному з`ясуванні судом обставин, що мають значення для справи, доведеністю обставин, що мають значення для справи. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Представник відповідача в судовому засіданні апеляційну скаргу підтри мала з підстав наведених у апеляційній скарзі, просила рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Позивач в судове засідання не з`явився, у відзиві просив справу розглядати у його відсутності. Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено та з матеріалів справи слідує, що 23 липня 2019 року відносно ОСОБА_1 як головного бухгалтера ВАТ «Тернопільське об`єднання «Текстерно» було складено протокол про адміністративне правопорушення за №64. Як вбачається із фабули протоколу, ОСОБА_1 не подала звіт по заборгованості ВАТ «Тернопільське об`єднання «Текстерно» (страхувальника) зі сплати страхових коштів до Фонду соціального страхування України за І півріччя 2019 року, чим вчинила правопорушення передбачене ч. 1 ст. 165-4 КУпАП.

31 липня 2019 року заступником начальника управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Тернопільській області - начальником відділу профілактики страхових випадків винесено постанову №183/282 про накладення адміністративного стягнення, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 165-4 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн.

Із змісту оскаржуваної постанови вбачається, що ОСОБА_1 допущено порушення порядку використання коштів загальнообов`язкового державного соціального страхування, а саме: не подано звіт форми Ф4-ФСС з ТВП за 2018 рік.

Суд першої інстанції позов задовольнив частково, скасував оскаржувану постанову та напарив справу на новий розгляд з тих підстав, що наявні помилки та розбіжності між протоколом та постановою, а зібрані докази не є достатніми для встановлення наявності чи відсутності події і складу правопорушення у діях позивача.

Апеляційний суд вважає висновки суду першої інстанції вірними, такими, що відповідають нормам матеріального права та обставинам справи з огляду на наступне.

Згідно з ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення, уповноваженою на те посадовою особою органу Фонду складається протокол про адміністративне правопорушення. У протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складання; посада, прізвище, ім`я та по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу порушника, у т. ч. дата і місце народження, місце роботи та місце постійного чи тривалого тимчасового проживання; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; акт законодавства, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; пояснення порушника; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Судом встановлено, що за неподання звітності по заборгованості до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Тернопільській області за 1 півріччя 2019 року на ОСОБА_1 був складений протокол №64 від 23 липня 2019 року в якому зазначено час вчинення адміністративного правопорушення це 1 півріччя 2019р.

31.07.2019 року відповідачем винесена постанова №183/282, де зазначено час вчинення адміністративного правопорушення за 2018 рік.

Наведену обставину в судовому засіданні не заперечила і представник апелянта, яка пояснила, що суть вчиненого позивачем правопорушення полягає у неподанні звіту по заборгованості страхувальника зі сплати страхових коштів до Фонду соціального страхування України за 2018 рік та за 1 півріччя 2019 р., про що зазначено у протоколі, однак у оскаржуваній постанові помилково вказано суть правопорушення «не подано звіт форми Ф4-ФСС з ТВП за 2018 рік».

Таким чином, оскаржувана постанова не відображає дійсних обставин справи, винесена з порушенням вимог чинного законодавства щодо її змісту та процедури складення, а саме: Постанова складена без встановлення конкретного періоду правопорушення, і не відповідає часу вчинення адміністративного правопорушення зазначеного в протоколі.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

За таких обставин, оскаржувана постанова є необґрунтованою, винесеною без повного дослідження обставин справи та без надання належної їм оцінки, а тому суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що оскаржена постанова про накладення адміністративного стягнення №183/282 від 31.07.2019 року підлягає скасуванню, а справа направленню на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи), а саме Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Тернопільській області, оскільки наявні помилки та розбіжності між протоколом та постановою, а зібрані докази не є достатніми для встановлення наявності чи відсутності події і складу правопорушення у діях позивача.

Враховуючи викладене, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.

Приведені в апеляційній скарзі доводи, висновку суду не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для скасування рішення суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.

Керуючись статтями 243, 250, 272, 286, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Тернопільській області - залишити без задоволення, а рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08 листопада 2019 року у справі №607/18916/19 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскарженою.

Головуючий суддя З. М. Матковська
судді Н. В. Бруновська
С. М. Кузьмич
Повний текст постанови складено 26.12.2019р.