Справа № 2340/4614/18
Суддя: Глущенко Яна Борисівна
Дата ухвалення: 2019-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2340/4614/18
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

23 грудня 2019 року м. Київ

Суддя Шостого апеляційного адміністративного суду Глущенко Я.Б., перевіривши матеріали апеляційної скарги Офіса великих платників податків Державної фіскальної служби на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 21 січня 2019 року у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Черкасиобленерго» до Офіса великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень, -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2018 року Приватне акціонерне товариство «Черкасиобленерго» (далі - позивач, ПрАТ «Черркасиобленерго») звернулось у суд з позовом до Офіса великих платників податків Державної фіскальної служби (далі - відповідач, апелянт, Офіс ВПП ДФС) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 21 січня 2019 року позов задоволено.

Не погоджуючись рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Перевіривши апеляційну скаргу, вважаю, що вона не може бути прийнята до апеляційного провадження та підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме - подана з пропущенням тридцятиденного строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

Відповідно до частини 1 статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Пунктом 2 частини 2 названої правової норми закріплено, що учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного судового рішення.

Як убачається з матеріалів справи, повний текст оскаржуваного рішення отримано відповідачем 01 лютого 2019 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 77). Отже, останнім днем подання апеляційної скарги було 03 березня 2019 року. Проте апеляційну скаргу направлено до суду першої інстанції лише 11 грудня 2019 року, тобто поза межами встановленого приписами Кодексу адміністративного судочинства України процесуального строку.

В обґрунтування причин поважності пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції відповідач посилається на те, що ним вчинялись послідовні та регулярні дії, спрямовані на отримання достатнього фінансування для сплати судового збору. Крім того, положеннями Кодексу адміністративного судочинства України не заборонено подавати апеляційну скаргу повторно.

Разом з тим, на переконання суду, такі причини пропуску процесуального строку не є поважними з огляду на таке.

Матеріали справи свідчать, що вперше подану Офісом ВПП ДФС апеляційну скаргу повернуто ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 квітня 2019 року у зв`язку з тим, що апелянт не усунув недоліки скарги, а саме не сплатив судовий збір.

Слід зазначити, що підстави пропуску строку апеляційного оскарження можуть бути визнані поважними, а строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з дійсно непереборними та об`єктивними перешкодами, істотними труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений процесуальним законом строк подання апеляційної скарги.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду від 26 квітня 2018 року у справі №820/4420/18.

Наявність у сторони права на звернення з апеляційною скаргою після її повернення саме по собі не може бути безумовною підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції за відсутності належного підтвердження вчинення таким суб`єктом дій, спрямованих на забезпечення апеляційного оскарження судового рішення.

Також, суд вважає за необхідне звернути увагу, що, отримавши копію ухвали від 05 квітня 2019 року про повернення апеляційної скарги, відповідач вдруге подав апеляційну скаргу лише 11 грудня 2019 року.

При цьому, не надає жодного доказу на підтвердження дій, протягом цього строку, спрямованих на отримання належного фінансування для сплати судового збору.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути піддане обмеженням, у тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав, або фінансовим обмеженням (справа «Стаббігс на інші проти Великобританії», справа «Девеер проти Бельгії», справа «Креуз проти Польщі»).

Таким чином, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинсвта України певних процесуальних дій і стимулює останніх добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про необґрунтованість твердження апелянта про наявність достатніх правових підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції. Інших поважних причин пропущення цього строку відповідач не зазначає.

Згідно частини 3 статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Ураховуючи, що апелянтом пропущено тридцятиденний строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, наявні підстави для залишення апеляційної скарги без руху та надання відповідачу строку для усунення визначених у даній ухвалі недоліків шляхом подання заяви про поновлення строків на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції із зазначенням інших поважних підстав пропущення процесуального строку.

Керуючись статтями 169, 248, 298, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В:

Визнати причини пропуску строку на апеляційне оскарження - неповажними.

Апеляційну скаргу Офіса великих платників податків Державної фіскальної служби - залишити без руху.

Вказати, що апелянт протягом десяти днів з моменту отримання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням інших поважних причин пропуску такого.

Якщо заяву не буде подано в зазначений строк або вказані підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, а також не будуть усунуті інші недоліки, викладені в ухвалі, у відкритті апеляційного провадження буде відмовлено.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Я.Б. Глущенко