Справа № 522/7192/18
Суддя: Лук'янчук О.В.
Дата ухвалення: 2019-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2019 р.м.ОдесаСправа № 522/7192/18

Головуючий в 1 інстанції: Соколенко О.М. Час і місце ухвалення: 15:21 год., м. Одеса
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - Лук`янчук О.В.

суддів - Бітова А.І.

- Ступакової І.Г.

при секретарі - Черкасовій Є.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21 серпня 2019 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Департаменту архітектури та містобудування Одеської міської ради, про визнання протиправними та скасування припису та постанови, -

В С Т А Н О В И Л А :

В квітні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, в якому просила суд:

- визнати протиправним та скасувати припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 30 березня 2018 року;

- визнати протиправною та скасувати постанову №206/18 по справі про адміністративне правопорушення, винесену Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради 13 квітня 2018 року, якою позивача визнано винною у вчиненні адміністративних порушень, відповідальність за які передбачена ч.1 та ч.8 ст.96 КУпАП, та застосовано до неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 5 950,00 грн.

Позов обґрунтовувала тим, що висновки акту перевірки, на підставі яких Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради винесено оскаржуваний припис та прийнято постанову по справі про адміністративне правопорушення №206/18 від 13.04.2018 року, щодо експлуатації житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , та недотримання протипожежних відстаней від об`єкту будівництва до споруд сусідніх будинків, є необґрунтованими, оскільки експлуатація будинку за вказаною адресою не здійснюється, а будівництво здійснено на підставі будівельного паспорту, завіреного печаткою Управління архітектури та містобудування та підписом головного архітектора міста. До складу будівельного паспорту входить схема забудови земельної ділянки, якою затверджено мінімальні відстані від об`єкта будівництва до меж земельної ділянки, а також будівель і споруд, розташованих на суміжних земельних ділянках. При цьому, саме будівельний паспорт є підставою для виконання будівельних робіт, в якому відсутнє жодне позначення щодо необхідності відступу до сусідніх будівель не менше аніж за 8 метрів. Також, позивач стверджувала, що вона замовила викопіювання в геодезичній службі міста Одеси та отримала нотаріально посвідчену згоду сусіда ОСОБА_2 на побудову об`єкту. У зв`язку з цим, ОСОБА_1 вважає, що при здійсненні будівництва об`єкту «Будівництво індивідуального житлового будинку літ. «А» та гаражу (за тех. паспортом літ. «Б») за адресою: АДРЕСА_1 » вона дотрималася вимог законодавства України, а тому до неї не може бути застосована відповідальність за порушення, якого вона не вчиняла. Щодо експлуатації об`єкта без введення його в експлуатацію, то позивач зазначала, що об`єкт фактично не експлуатується для постійного в ньому проживання, так як в будинку відсутнє газопостачання, елементи інтер`єру, в тому числі шафи, тумби, в деяких кімнатах зберігаються залишки будівельних матеріалів. Відповідні пояснення ОСОБА_1 надавала у письмовому вигляді Управлінню Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради перед прийняттям постанови по справі про адміністративне правопорушення №206/18 від 13.04.2018 року, однак вони не були враховані відповідачем.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 21 серпня 2019 року позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано припис Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 30 березня 2018 року, виданий ОСОБА_1 .

Визнано протиправною та скасовано постанову Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради №206/18 від 13.04.2018 року по справі про адміністративне правопорушення.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права, не повне з`ясування обставин справи, просить скасувати рішення від 21.08.2019р. з прийняттям нового судового рішення - про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 .

В своїй скарзі апелянт зазначає, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки посиланням відповідача на те, що ОСОБА_1 при будівництві нового індивідуального двоповерхового житлового будинку та гаражу за адресою: АДРЕСА_1 , виконано будівельні роботи з порушенням вимог п.3.13, п.3.25* та обов`язкового додатку 3.1 ДБН 360-92** «Містобудування. Планування та забудова міських та сільських поселень» щодо протипожежних відстаней між будівлями, чим порушено ч.1 ст.9 Закону України «Про архітектурну діяльність».

Також, апелянт посилається на те, що під час виїзду на місце для проведення позапланового заходу контролю встановлено, що за адресою: АДРЕСА_2, завершено будівельні роботи з будівництва індивідуального житлового будинку та гаражу, об`єкти фактично експлуатуються за призначенням. При цьому, в Єдиному реєстрі документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, відсутня інформація щодо реєстрації документів, що засвідчують прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначеними діями позивачем порушено вимоги ч.8 ст.39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та п.12 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою КМУ №461 від 13.04.2011 року.

Апелянт стверджує, що оскаржувані ОСОБА_1 припис та постанова по справі про адміністративне правопорушення винесено органом державного архітектурно-будівельного контролю на підставі та за результатами всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи у їх сукупності, є законними та обґрунтованими, а висновок суду першої інстанції щодо протилежного - безпідставним.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача та учасників справи, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 29 жовтня 2013 року, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , позивач набула у власність земельну ділянку площею 0,0460 га., розташовану за адресою: АДРЕСА_1 ; цільове призначення земельної ділянки: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

ОСОБА_1 , з наміром забудови належної їй земельної ділянки, 06.04.2015 року отримала в Управлінні архітектури та містобудування Одеської міської ради будівельний паспорт №01-07/39. У схемі забудови земельної ділянки по АДРЕСА_2 визначені цифрові позначення відстаней забудови до існуючих будівель та споруд на суміжних земельних ділянках, зокрема, по АДРЕСА_1 - по межі земельної ділянки, по АДРЕСА_1 - 1,85 метра (але не менше 1 метра відповідно до пам`ятки замовнику індивідуального будівництва згідно із заявою сусідів) та по АДРЕСА_4 - 7 м. Схему забудови земельної ділянки підписано в.о. першого заступника начальника Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради Шайденко М.О.

В травні 2015 року позивачем подано до Департаменту ДАБІ в Одеській області повідомлення про початок виконання будівельних робіт з будівництва індивідуального житлового будинку та гаражу за адресою: АДРЕСА_2 , категорія складності ІІ, на підставі будівельного паспорту №01-07/39 від 06.04.2015 року.

Зазначене повідомлення зареєстровано Департаментом ДАБІ в Одеській області 05.05.2015 року за номером ОД 68, що підтверджується відповідною копією повідомлення. При цьому, судом першої інстанції встановлено, що згідно відомостей офіційного сайту Державної архітектурно-будівельної інспекції України, повідомлення про початок будівельних робіт позивача з будівництва індивідуального житлового будинку та гаражу за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстроване фактично за іншим номером - ОД 90.

ПП «Діміна» 21.09.2015 року ОСОБА_1 виготовлено технічний паспорт на житловий будинок та гараж по АДРЕСА_2 .

15.12.2015 року позивачем подано до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області декларацію про готовність об`єкта будівництва до експлуатації.

За результатами проведеної Департаментом позапланової перевірки декларації про готовність об`єкту до експлуатації на відповідність дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності щодо об`єкта будівництва по АДРЕСА_2 складено акт перевірки від 25.12.2015 року, яким зафіксовано, що замовником будівництва ОСОБА_1 наведено недостовірні дані у декларації про готовність об`єкта до експлуатації з будівництва індивідуального житлового будинку та гаражу по АДРЕСА_2 , чим порушено вимоги ч.10 ст.39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Зокрема, зазначено, що на об`єкті не виконано всі передбачені будівельним паспортом обсяги робіт, а саме: не виконано зовнішнє оздоблення фасаду, не встановлено огороджувальні конструкції на балконах; не виконано сходи з тильної частини будинку; відсутнє вимощення будинку; не виконано мостіння та благоустрій ділянки; не в повному обсязі виконано стяжку на першому поверсі; не улаштовано внутрішні сходи та другий та мансардний поверх. Також, будівельні роботи виконано з відхиленням від будівельного паспорту, а саме: у пункті 1 будівельного паспорту зазначено: «гранично допустима висота будівлі житлового будинку - два поверхи зі скатною покрівлею висотою до 9,50 метрів», а забудовником виконано два поверхи та мансардний поверх, чим порушено ч.1 ст.9 Закону України «Про архітектурну діяльність».

Постановою по справі про адміністративне правопорушення №909/1 від 06.01.2016 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.12 ст.96 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500,00 грн. Штраф позивачем сплачено у повному обсязі, що учасниками справи не заперечується.

Як вбачається з відповіді Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області від 29.12.2015 року №05/1-17403, декларацію про готовність об`єкта до експлуатації позивачу повернуто з підстав порушення вимог оформлення декларації та роз`яснено, що після усунення відповідних недоліків, остання може повторно звернутись до територіального органу ДАБІ в Одеській області.

У зв`язку з виявленими порушеннями, зафіксованими актом перевірки від 25.12.2015 року, позивачем в Управлінні архітектури і містобудування Одеської міської ради отримано новий будівельний паспорт №01-07/39 від 12.01.2016 року, відповідно до якого змінено параметри граничнодопустимої висоти будівлі житлового будинку, а саме: два поверхи зі скатною покрівлею до 11,0 метрів, гаражу - один поверх зі скатною покрівлею, висотою до 4,70 метрів.

До будівельного паспорту №01-07/39 від 12.01.2016 року додано, серед іншого, погоджену схему забудови земельної ділянки із зазначенням відстаней забудови земельної ділянки, а також інші графічні матеріали щодо будівництва житлового будинку та гаражу по АДРЕСА_2 . У схемі забудови земельної ділянки по АДРЕСА_2 м. Одесі визначені цифрові позначення відстаней забудови до існуючих будівель та споруд на суміжних земельних ділянках, зокрема, по АДРЕСА_1 - по межі земельної ділянки, по вул. Тиха, 21 в м. Одесі - 1,85 метра (але не менше 1 метра відповідно до пам`ятки замовнику індивідуального будівництва згідно із заявою сусідів) та по вул. АДРЕСА_4 , 20 в м . Одесі - 7 м.

22.03.2018 року позивачем повторно подано до органу державного архітектурно-будівельного контролю декларацію про готовність до експлуатації об`єкта, будівництво якого здійснено на підставі будівельного паспорта за вх. №01-16/461д/д.

На підставі наказу Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради №01-13/1 ДАБК від 02.01.2018 року, у зв`язку із необхідністю перевірки достовірності даних, наведених в декларації про готовність до експлуатації об`єкта (вх. №01-18/105ив від 26.03.2018 року), у період з 27.03.2018 року по 30.03.2018 року головним спеціалістом інспекційного відділу №2 Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради Богусевич А.П. проведено позапланову перевірку на об`єкті будівництва «Будівництво індивідуального житлового будинку літ. «А» та гаражу (за тех. паспортом літ. «Б») за адресою: м.Одеса, вул. Тиха, 21» щодо дотримання ОСОБА_1 вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів та правил, за результатами якої складено акт перевірки №000351 від 30.03.2018 року.

Актом перевірки зафіксовано, що житловий будинок по АДРЕСА_2 збудовано на відстані 1,7 метрів від одноповерхової будівлі, яка розташована на земельній ділянці по АДРЕСА_1 та на відстані 7 метрів від одноповерхової будівлі, яка розташована по АДРЕСА_4 . Також встановлено, що ОСОБА_1 збудувала гараж на межі із суміжною земельною ділянкою у притул до житлового будинку по АДРЕСА_1 . При цьому, будівлі, які розташовані на суміжних земельних ділянках по АДРЕСА_5 та вул АДРЕСА_4 в м . Одесі та збудований індивідуальний житловий будинок і гараж відносяться до ІІІ ступені вогнестійкості. Відповідно до п. 3.25* та додатку 3.1. (обов`язковий) ДБН 360-92** «Містобудування. Планування та забудова міських та сільських поселень» протипожежні відстані між будівлями ІІІ ступеню вогнестійкості обов`язково повинні складати не менше 8 метрів. Таким чином, ОСОБА_1 при будівництві нового індивідуального двоповерхового житлового будинку та гаражу по АДРЕСА_2 виконано будівельні роботи з порушенням вимог п.3.13, п. 3.25* та додатку 3.1. (обов`язковий) ДБН 360-92** «Містобудування. Планування та забудова міських та сільських поселень» щодо протипожежних відстаней між будівлями, чим порушено ч.1 ст.9 Закону України «Про архітектурну діяльність».

Також, в акті перевірки №000351 зазначено, що по вул. Тиха, 19 в м. Одесі будівельні роботи фактично завершені, об`єкт експлуатується для проживання. Будинок підключено до мереж газопостачання, електропостачання, водопостачання. На об`єкті встановлені: система опалення, сантехнічні прилади, побутова техніка та меблі. При цьому, ОСОБА_1 не надано документів, що засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів за вказаною адресою. Експлуатація закінченого будівництвом об`єкту не прийнятого в експлуатацію є порушенням вимог ч.8 ст.39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та п.12 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №461 від 13.04.2011 року.

30.03.2018 року головним спеціалістом інспекційного відділу №2 Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради Богусевичем А.П., видано позивачу припис про усунення порушень, виявлених під час проведення позапланової перевірки, шляхом: забезпечення нормативних протипожежних відстаней між будівлями, які розташовані на суміжних земельних ділянках по АДРЕСА_7 та збудованим індивідуальним житловим будинком та гаражем по АДРЕСА_2 у термін до 30.04.2018 року; усунення порушення вимог містобудівного законодавства шляхом реєстрації документів, що засвідчують прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкту по АДРЕСА_2 в м. Одесі до 30.04.2018 року.

Того ж дня, посадовою особою відповідача відносно позивача складено протоколи про адміністративні правопорушення, відповідальність за які передбачена ч.1 та ч.8 ст.96 КУпАП України. Вказаними протоколами ОСОБА_1 повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться 13.04.2018 року о 15 год. 00 хв. в приміщенні Управління ДАБК Одеської міської ради.

13.04.2018 року позивачем подано до Управління письмові пояснення, в яких вона зазначила, що житловий будинок та гараж по АДРЕСА_2 вона не експлуатувала без введення його в експлуатацію, роботи по будівництву здійснювала у повній відповідності до будівельного паспорту №01-07/39 від 12.01.2016 року, в тому числі і щодо дотримання допустимих відстаней при будівництві житлового будинку та гаражу.

За результатами розгляду матеріалів справи про адміністративне правопорушення (акту, протоколів та припису від 30.03.2018 року) 13.04.2018 року Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради прийнято постанову по справі про адміністративне правопорушення №206/18, якою позивача визнано винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 та ч.8 ст. 96 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 5950,00 грн.

Не погодившись з правомірністю припису від 30.03.2018 року та постанови по справі про адміністративне правопорушення №206/18 від 13.04.2018 року ОСОБА_1 оскаржила їх в судовому порядку.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов у повному обсязі, виходив з того, що позивачем здійснено будівництво у відповідності до будівельних паспортів від 06.04.2015 року та від 12.01.2016 року №01-07/39, у схемах забудови яких визначені відповідні відстані від будівель та споруд, розташованих на суміжних земельних ділянках, які погоджені Управлінням архітектури і містобудування Одеської міської ради. При цьому, судом першої інстанції враховано, що під час проведення позапланової перевірки будівництва двоповерхового житлового будинку та гаражу по АДРЕСА_2 , результати якої оформлено актом від 25.12.2015 року, не встановлено жодних порушень ОСОБА_1 щодо протипожежних відстаней при здійснені будівництва, що за висновками суду першої інстанції, свідчить про відсутність таких порушень при побудові індивідуального двоповерхового житлового будинку та гаражу по АДРЕСА_2 .

Також, суд першої інстанції зазначив, що відповідачем, при визначенні порушення позивачем приписів ДБН 360-92**, не надано доказів щодо належності до житлових будинків споруд по АДРЕСА_1 та АДРЕСА_4 , а також віднесення їх до відповідної категорії вогнестійкості - ІІІ. Крім того, відповідачем не надано доказів щодо проведення замірів відстаней від збудованого позивачем індивідуального житлового будинку та гаражу до існуючих будівель та споруд, розташованих на суміжних земельних ділянках по АДРЕСА_5 та АДРЕСА_4 . Суд першої інстанції не прийняв до уваги надану відповідачем фотофіксацію, зазначивши, що з її змісту не вбачається даних щодо порядку проведення замірів відстаней та їх фіксування, не назначено які самі відстані замірювались та з яких вихідних даних здійснювались такі заміри.

Щодо висновків акту перевірки про те, що ОСОБА_1 фактично експлуатується житловий будинок без введення його в експлуатацію, то суд першої інстанції визнав обґрунтованими доводи позивача, що наявність у збудованому будинку частково меблів та побутової техніки не свідчить про його експлуатацію. Крім того, судом враховано, що в акті перевірки та протоколах від 30 березня 2018 року місцем реєстрації позивача зазначено: АДРЕСА_8 , що додатково підтверджує відсутність експлуатації позивачем будинку по АДРЕСА_2 .

Колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 та наявність підстав для їх задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про архітектурну діяльність», будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об`єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Наказом Державного комітету України у справах містобудування і архітектури від 17.04.1992 року №44 затверджено Державні будівельні норми «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень» ДБН 360-92** (надалі - ДБН 360-92**).

Пунктом 3.13 ДБН 360-92** визначено, що відстань між житловими будинками, житловими і громадськими, а також між виробничими будинками треба приймати на основі розрахунків інсоляції і освітленості відповідно до норм (розділ 10), протипожежних вимог (додаток 3.1). Між довгими сторонами житлових будинків заввишки 2 - 3 поверхи треба приймати відстані (побутові розриви) не менше 15 м, а заввишки в 4 поверхи і більше - 20 м, між довгими сторонами і торцями з вікнами із житлових кімнат цих будинків - не менше 15 м.

Згідно з п. 3.24* ДБН 360-92** у містах і селищах міського типу на присадибних ділянках при дотриманні санітарних протипожежних і будівельних норм можуть бути розміщені господарські будівлі та гаражі, вбудовані у житловий будинок, прибудовані до нього, або у вигляді окремої будівлі.

Пунктами 3.25*,3.25а* ДБН 360-92** передбачено, що протипожежні розриви між будинками або окремо розташованими господарськими будівлями відповідно до ступеня їх вогнестійкості, а також віддаленість ємкостей горючої рідини на присадибній ділянці (при опаленні будинків рідким паливом) слід приймати відповідно до протипожежних вимог (додаток 3.1).

Для догляду за будівлями і здійснення їх поточного ремонту відстань до межі сусідньої ділянки від найбільш виступної конструкції стіни треба приймати не менше 1,0 м. При цьому повинно бути забезпечене влаштування необхідних інженерно-технічних заходів, що запобігатимуть стіканню атмосферних опадів з покрівель та карнизів будівель на територію суміжних ділянок.

Відстань між житловими будинками та господарськими будівлями і спорудами слід приймати відповідно до санітарних норм за таблицею 3.2а, але не менше протипожежних норм згідно з таблицею 1 додатка 3.1.

Приміткою 1 до таблиці 3.2а передбачено, що господарські будівлі і гаражі сусідніх ділянок допускається об`єднувати.

Згідно з пунктом 1* додатка 3.1 ДБН 360-92** («Протипожежні вимоги») протипожежні відстані між житловими, громадськими, адміністративно-побутовими будинками промислових підприємств, багатоповерховими гаражами треба приймати за таблицею 1 (числівник), а між виробничими, сільськогосподарськими будинками, спорудами - відповідно до вимог чинних норм.

Протипожежні відстані від житлових, громадських, адміністративно-побутових будинків промислових підприємств, багатоповерхових гаражів до виробничих, сільськогосподарських будинків і споруд треба приймати згідно з таблицею 1 (знаменник).

Відповідно до таблиці 1 додатку 3.1 ДБН 360-92** щонайменша протипожежна відстань між житловими, громадськими, адміністративно-побутовими будинками промислових підприємств, багатоповерховими гаражами складає 6 м.

Приміткою 1 до таблиці 1 додатку 3.1 ДБН 360-92** визначено, що класифікацію будинків за ступенем вогнестійкості, категорії виробництва щодо пожежної безпеки треба приймати відповідно до чинних нормативів.

Згідно з Приміткою 7 до таблиці 1 додатку 3.1 ДБН 360-92** мінімальні протипожежні розриви між житловими будинками і господарськими будівлями у межах однієї присадибної ділянки не нормуються.

При проектуванні та будівництві нових індивідуальних садибних будинків та господарських споруд, а також при повній їх перебудові в межах однієї садиби (зміна місця розташування, площі забудови, об`єму та поверховості будинку) в умовах забудови, яка склалася, відстані між житловими будинками та громадськими будівлями на двох сусідніх ділянках треба приймати за таблицею 1.

Статтею 27 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено, що забудова присадибних, дачних і садових земельних ділянок може здійснюватися на підставі будівельного паспорта забудови земельної ділянки (далі - будівельний паспорт). Будівельний паспорт визначає комплекс містобудівних та архітектурних вимог до розміщення і будівництва індивідуального (садибного) житлового будинку, садового, дачного будинку не вище двох поверхів (без урахування мансардного поверху) з площею до 300 квадратних метрів, господарських будівель і споруд, гаражів, елементів благоустрою та озеленення земельної ділянки. Будівельний паспорт складається з текстових та графічних матеріалів.

Проектування на підставі будівельного паспорта здійснюється без отримання містобудівних умов та обмежень. Для об`єктів, зазначених у частині першій цієї статті, розроблення проекту будівництва здійснюється виключно за бажанням замовника.

Надання будівельного паспорта здійснюється уповноваженим органом містобудування та архітектури на безоплатній основі протягом десяти робочих днів з дня надходження відповідної заяви та пакета документів, перелік яких визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування.

Порядок видачі та форма будівельного паспорта визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування.

Порядок видачі будівельного паспорта забудови земельної ділянки затверджено наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 05.07.2011 №103, пунктом 1.2 якого передбачено, що будівельний паспорт забудови земельної ділянки (далі - будівельний паспорт) визначає комплекс містобудівних та архітектурних вимог до розміщення і будівництва індивідуального (садибного) житлового, садового, дачного будинку не вище двох поверхів (без урахування мансардного) з площею до 300 квадратних метрів, господарських будівель, споруд, гаражів, елементів інженерного захисту, благоустрою та озеленення на земельній ділянці.

Відповідно до п.2.1 Порядку №103 будівельний паспорт надається уповноваженим органом містобудування та архітектури на безоплатній основі протягом десяти робочих днів з дня надходження пакета документів, до якого входять: заява на видачу будівельного паспорта зі згодою замовника на обробку персональних даних за формою, наведеною у додатку 1 до цього Порядку; засвідчена в установленому порядку копія документа, що засвідчує право власності або користування земельною ділянкою, або договір суперфіцію; ескізні наміри забудови (місце розташування будівель та споруд на земельній ділянці, відстані до меж сусідніх земельних ділянок та розташованих на них об`єктів, інженерних мереж і споруд, фасади та плани поверхів об`єктів із зазначенням габаритних розмірів, перелік систем інженерного забезпечення, у тому числі автономного, що плануються до застосування, тощо); проект будівництва (за наявності); засвідчена в установленому порядку згода співвласників земельної ділянки (житлового будинку) на забудову.

Повноважений орган містобудування та архітектури на підставі отриманих документів визначає відповідність намірів забудови земельної ділянки вимогам чинної містобудівної документації на місцевому рівні, детальним планам територій, планувальним рішенням проектів садівницьких та дачних товариств, державним будівельним нормам, стандартам і правилам.

Пакет документів для видачі будівельного паспорта або внесення змін до нього повертається уповноваженим органом містобудування та архітектури замовнику з таких підстав: неподання повного пакета документів, визначених пунктом 2.1 або 2.2 цього розділу; невідповідність намірів забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації на місцевому рівні, детальним планам територій, планувальним рішенням проектів садівницьких та дачних товариств, державним будівельним нормам, стандартам і правилам.

Повернення пакета документів для видачі будівельного паспорта або внесення змін до нього здійснюється з відповідним обґрунтуванням уповноваженим органом містобудування та архітектури у строк, який не перевищує строк його надання. (п.п. 2.3, 2.4, 2.5 Порядку №103)

Пунктами 2.7 - 2.14 Порядку №103 передбачено, що будівельний паспорт складається з текстових та графічних матеріалів. Будівельний паспорт складається за формою, наведеною у додатку 2 до цього Порядку. До складу будівельного паспорта входять: пакет документів, наданий замовником відповідно до пунктів 2.1, 2.2 цього розділу; схема забудови земельної ділянки, наведена у додатку 3 до цього Порядку; пам`ятка замовнику індивідуального будівництва.

Пам`ятка замовнику індивідуального будівництва готується уповноваженим органом містобудування і архітектури як рекомендаційний перелік положень нормативно-правових актів, будівельних норм та правил для застосування в умовах існуючої містобудівної ситуації.

Будівельний паспорт підписується керівником відповідного уповноваженого органу містобудування та архітектури.

При цьому, пунктом 2.16 Порядку №103 передбачено, що після направлення замовником відповідно до статті 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» повідомлення про початок виконання будівельних робіт до відповідних органів Держархбудінспекції України будівельний паспорт є підставою для виконання будівельних робіт.

Учасниками справи не заперечується, що ОСОБА_1 отримано будівельний паспорт у порядку, передбаченому чинним на час отримання будівельного паспорта законодавством України, який є підставою для виконання будівельних робіт.

Як вбачається з наявної в матеріалах справи копії будівельного паспорту від 06.04.2015 року №01-07/39, виданого Управлінням архітектури та містобудування Одеської міської ради, у схемі забудови земельної ділянки по АДРЕСА_2 визначені цифрові позначення відстаней забудови до існуючих будівель та споруд на суміжних земельних ділянках, зокрема, по АДРЕСА_1 - по межі земельної ділянки, по АДРЕСА_1 - 1,85 метра (але не менше 1 метра відповідно до пам`ятки замовнику індивідуального будівництва згідно із заявою сусідів) та по АДРЕСА_4 - 7 м.

При цьому, ні актом перевірки від 25.12.2015 року, який став підставою для отримання позивачем нового будівельного паспорту №01-07/39 від 12.01.2016 року, а ні актом перевірки від 30.03.2018 року, який став підставою для прийняття спірних припису та постанови, уповноваженим органом державного архітектурно-будівельного контролю не було зафіксовано проведення будівництва з відхиленням від схеми забудови земельної ділянки, визначеною будівельними паспортами, по вул. Тиха, 19 в м. Одесі щодо протипожежних відстаней між існуючими будівлями та спорудами.

Варто зазначити, що при отриманні позивачем 12.01.2016 року нового будівельного паспорту №01-07/39 (замість будівельного паспорта від 06.04.2015 року № 01-07/39), було змінено лише параметри граничнодопустимої висоти будівлі житлового будинку з 9,50 метрів до 11,0 метрів. Інші технічні характеристики будівельного паспорта, в тому числі, відстані між існуючими будівлями по суміжним земельним ділянкам, залишені без змін.

Таким чином, у схемах забудови земельної ділянки по АДРЕСА_2 до обох будівельних паспортів від 06.04.2015 року та від 12.01.2016 року, визначені цифрові позначення відстаней забудови до існуючих будівель та споруд на суміжних земельних ділянках, зокрема, по АДРЕСА_1 - по границі земельної ділянки, по АДРЕСА_1 - 1,85 метра (але не менше 1 метра відповідно до пам`ятки замовнику індивідуального будівництва згідно із заявою сусідів) та по АДРЕСА_4 - 7 м. Водночас, розміщення гаража передбачено по лінії забудови, без відступу від межі сусідньої ділянки по АДРЕСА_1

Відповідачем не заперечується дотримання на об`єкті будівництва, замовником якого є позивач, визначених відповідними схемами відстаней.

А відтак колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що Управлінням ДАБК Одеської міської ради не доведено факту порушення позивачем протипожежних відстаней при будівництві індивідуального двоповерхового житлового будинку та гаражу по АДРЕСА_2 , зважаючи на те, що таке будівництво здійснено ОСОБА_1 у відповідності до затвердженого будівельного паспорту.

Колегія суддів враховує, що жодних рішень в порядку здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду щодо будівельних паспортів від 06.04.2015 року та від 12.01.2016 року, відповідачем не приймалось.

Таким чином, оскільки уповноважений орган містобудування та архітектури, встановивши на підставі отриманих документів відповідність намірів забудови земельної ділянки вимогам чинного законодавства, видав позивачу будівельний паспорт з вимогами до забудови земельної ділянки по АДРЕСА_2 , на підставі та у відповідності до якого ОСОБА_1 розпочала будівельні роботи з будівництва індивідуального двоповерхового житлового будинку та гаражу, колегія суддів доходить висновку, що визначення Управлінням ДАБК Одеської міської ради порушення замовником будівництва норм містобудівного законодавства у вигляді недотримання протипожежних відстаней при будівництві, яке здійснювалось у відповідності до будівельного паспорта, не може бути визнано обґрунтованим.

Такі дії вчинені відповідачем з порушенням принципу «належного урядування», про який йдеться у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Рисовський проти України». Європейський Суд наголосив на тому, що державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються. На державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси.

Також, ні суду першої, а ні суду апеляційної інстанцій відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, на якого ч.2 ст.77 КАС України покладає обов`язок доказування в адміністративному суді правомірності прийнятих ним рішень, не надано належних доказів віднесення житлових будинків та споруд по АДРЕСА_1 та АДРЕСА_4 до відповідної категорії вогнестійкості - ІІІ.

В акті перевірки зазначається, що виявлені порушення підтверджуються матеріалами фотофіксації. Однак, дослідивши надану Управлінням ДАБК Одеської міської ради фотофіксацію, колегія суддів доходить висновку, що з її змісту не вбачається за можливе встановити відстань між зафіксованими на ній будівлями та спорудами. А відтак, на думку колегії суддів, зазначені докази не є належними в розумінні ч.1 ст.73 КАС України.

Крім того, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідачем не надано доказів щодо проведення замірів відстаней від збудованого позивачем індивідуального житлового будинку та гаражу до існуючих будівель та споруд, розташованих на суміжних земельних ділянках. Ні суду першої, а ні суду апеляційної інстанцій відповідачем не надано доказів здійснення відповідних замірів на суміжних земельних ділянках, а також пояснень щодо потрапляння на їх територію. Позивач, в свою чергу, заперечує вказані обставини.

На підставі викладеного у сукупності колегія суддів вважає необґрунтованими посилання апелянта на порушення позивачем ч.1 ст.9 Закону України «Про архітектурну діяльність», а тому, як наслідок, відсутні підстави для притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 96 КУпАП. Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції в цій частині не спростовують.

Згідно з частиною 1 статті 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви.

Згідно ч.8 ст.39 Закону експлуатація закінчених будівництвом об`єктів, не прийнятих (якщо таке прийняття передбачено законодавством) в експлуатацію, забороняється.

Аналогічні положення передбачено і пунктом 12 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №461 від 13.04.2011 року.

Частиною 8 статті 96 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за експлуатацію об`єктів, не прийнятих в експлуатацію, а також наведення недостовірних даних у декларації про готовність об`єкта до експлуатації, вчинені щодо об`єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта.

При притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності на підставі вказаної норми Управління ДАБК Одеської міської ради виходило з того, що позивач здійснювала експлуатацію закінченого будівництвом об`єкту по АДРЕСА_2 який не прийнятий в експлуатацію. Зокрема, в акті перевірки №000351 зазначено, що будівельні роботи фактично завершені, об`єкт експлуатується для проживання; будинок підключено до мереж газопостачання, електропостачання, водопостачання; на об`єкті встановлені система опалення, сантехнічні прилади, побутова техніка та меблі.

В матеріалах справи наявні копії укладених 17.03.2015 року позивачем договорів з ПАТ «Одесаобленерго» №0300/347299 про користування електричною енергією та з ТОВ «ІНФОКС» №14354А-630 про надання послуг з водопостачання та водовідведення.

На наявність вказаних договорів електропостачання, водопостачання та водовідведення.міститься посилання і в будівельному паспорті.

При цьому, як правильно зазначено судом першої інстанції та не спростовано апелянтом, в зазначених договорах відсутні будь-які дані про експлуатацію будинку. У договорі від 17 березня 2015 року № 0300/347299 про користування електричною енергією місце розташування приладу виміру зазначено «в боксі», а у договорі № 14354А-630 від 17 березня 2015 року про надання послуг з водопостачання та водовідведення, місцем встановлення засобу обліку зазначено «колодязь».

З вказаного слідує, що зазначені договори укладені до будівництва індивідуального двоповерхового житлового будинку та гаражу по вул. Тиха, 19 в м. Одесі з метою забезпечення комунікаціями земельної ділянки та для виготовлення будівельного паспорту. На користь такого висновку суду свідчить і те, що договори про користування електричною енергією та про надання послуг з водопостачання та водовідведення укладені у часі раніше, аніж дата видачі будівельного паспорту.

Докази про підключення будинку АДРЕСА_2 до газопостачання в матеріалах справи відсутні.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що сам по собі факт наявності у збудованому будинку частково меблів та побутової техніки не свідчить про його експлуатацію.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про недоведеність тверджень відповідача про експлуатацію позивачем індивідуального двоповерхового будинку по АДРЕСА_2 без введення його в експлуатацію та, як наслідок, необґрунтованість притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності на підставі частини 8 статті 96 КУпАП за порушення ч.8 ст.39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та п.12 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №461 від 13.04.2011 року.

Оскільки наявність порушень, зафіксованих актом перевірки №000351 від 30.03.2018 року, не знайшло свого підтвердження в судовому порядку, тому припис Управління ДАБК Одеської міської ради про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 30 березня 2018 року також є незаконним та підлягає скасуванню, про що правильно зазначив суд першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги зводяться виключно до констатації органом державного архітектурно-будівельного контролю факту зафіксованих актом перевірки №000351 від 30.03.2018 року порушень ОСОБА_1 вимог містобудівного законодавства, яким судом першої інстанції надано правильну правову оцінку. Апеляційна скарга не містить інших обґрунтувань ніж ті, які були зазначені (наведені) у відзиві на позовну заяву та яким суд першої інстанції вже надав оцінку. Обґрунтувань неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права апеляційна скарга відповідача не містить.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін, відповідно до приписів статті 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21 серпня 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення шляхом подання до Верховного Суду касаційної скарги.

Повний текст судового рішення виготовлений 26 грудня 2019 року.

Головуючий суддя: О.В. Лук`янчук

Суддя: А.І. Бітов

Суддя: І.Г. Ступакова