Справа № 675/1323/19
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2019-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 675/1323/19

Головуючий у 1-й інстанції: Янішевська О.С.

Суддя-доповідач: Сапальова Т.В.

23 грудня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сапальової Т.В.

суддів: Смілянця Е. С. Мацького Є.М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Ізяславського районного суду Хмельницької області від 05 серпня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної установи "Замкова виправна колонія (№58)" про визнання порушення прав та інтересів,

В С Т А Н О В И В :

в червні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Ізяславського районного суду Хмельницької області з адміністративним позовом до Державної установи "Замкова виправна колонія (№58)" про визнання порушення прав та інтересів.

Ухвалою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 05 серпня 2019 року позов повернуто особі, яка його подала.

Не погодившись з вказаною ухвалою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, а справу направити до належного суду першої інстанції. В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначає про те, що суд першої інстанції протиправно відмовив у розгляді його позову та порушив його право на доступ до суду.

Відзив відповідача на апеляційну скаргу на адресу Сьомого апеляційного адміністративного суду не надходив, що відповідно до ч.4 ст.304 КАС України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 13 листопада 2019 року, зокрема, відкладено розгляд справи на 27 листопада 2019 року та витребувано у Державної установи "Замкова виправна колонія (№58)" розписку про вручення копії даної ухвали ОСОБА_1 особисто.

29 листопада 2019 року на адресу Сьомого апеляційного адміністративного суду надійшла розписка згідно з якою 20 листопада 2019 року позивач отримав копію ухвали Сьомого апеляційного адміністративного суду від 13 листопада 2019 року.

Таким чином, позивач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання з розгляду його апеляційної скарги.

При цьому сторони повноважних представників в судове засідання не направили, хоча повідомлялися про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що недоліки позовної заяви, встановлені згідно з ухвалою Ізяславського районного суду від 20 червня 2019 року, ОСОБА_1 не усунув.

Дослідивши матеріали адміністративної справи та перевіривши доводи апеляційної скарги щодо незгоди з процесуальним рішенням суду першої інстанції, колегія суддів не погоджується з висновком про наявність підстав для повернення позовної заяви, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

З матеріалів справи встановлено, що оскаржувана ухвала Ізяславського районного суду Хмельницької області від 05 серпня 2019 року прийнята відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України.

Згідно з ч. 1 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

У п.1 ч.4 ст.169 КАС України встановлено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Тому, перевіряючи обгрунтованість ухвали про повернення позовної заяви, суд апеляційної інстанції досліджує також підстави залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ухвали Ізяславського районного суду Хмельницької області від 20 червня 2019 року позивачу відмовлено у звільненні від сплати судового збору. При цьому позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та запропоновано позивачу в строк протягом семи днів з дня одержання ухвали усунути недоліки апеляційної скарги, а саме: вказати власний реєстраційний номер облікової картки платника податків за його наявності або номер і серію власного паспорта; викласти зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначити докази, що підтверджують вказані обставини; повідомити про наявність у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; зазначити обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями та діями прав, свобод, інтересів позивача; надати власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав; зазначити підстави подання позову в порушення предметної юрисдикції замість Хмельницького окружного адміністративного суду до Ізяславського районного суду Хмельницької області, надати оригінал документу про сплату судового збору за подання адміністративного позову.

Згідно з ч.1 ст.160 КАС України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Ч.5 ст.160 КАС України передбачено обов`язкові відомості, що зазначаються у позовній заяві.

Зокрема, згідно з п. 2 - реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу).

У позовній заяві ОСОБА_1 не зазначено реєстраційний номер облікової картки платника податків, однак вказано серію та номер паспорта громадянина СРСР, що не було враховано судом першої інстанції для оцінки дотримання цієї вимоги до змісту реквізитів позовної заяви.

Перевіряючи висновки суду першої інстанції щодо відмови у звільненні позивача від сплати судового збору за п. 17 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" (як про це зазначено в позовній заяві) та необхідність сплати судового збору за подання позову до адміністративного суду, колегія суддів встановила, що в ухвалі про залишення позовної заяви без руху від 20 червня 2019 року суд першої інстанції не дав оцінку посиланню позивача на положення п. 17 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір". Крім того, оцінюючи майновий стан сторони за ст. 8 Закону України "Про судовий збір" суд не взяв до уваги надану позивачем довідку від 20.05.2019 р. №133, видану відповідачем, а також те, чи спроможний позивач сплатити судовий збір у визначеному згідно із чинним законодавством розмірі саме станом на час подання позову до адміністративного суду.

В якості підстави для залишення позовної заяви без руху суд першої інстанції також вказав позивачу на відсутність обгрунтування подання позову до Ізяславського районного суду Хмельницької області в порушення предметної юрисдикції.

Однак, враховуючи зміст ст.ст. 160, 161 КАС України, такі обставини не віднесені чинним процесуальним законодавством України до підстав застосування процесуальних наслідків для сторони у вигляді повернення позовної заяви особі, яка її подала, згідно з п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України.

Визначаючись щодо порушення позивачем вимог п.п. 4, 5, 8, 9 ч. 5 ст. 160 КАС України при поданні позовної заяви до адміністративного суду, колегія виходить з того, що такі відомості є об`єктивно необхідними для вирішення судом процесуальних питань щодо встановлення юрисдикції та підсудності поданого позову, його предмету та підстав, а також змісту спірних правовідносин.

У зв`язку з чим вимога суду щодо усунення вказаних вище недоліків повинна бути чітко зформульована в рішенні суду про залишення позовної заяви без руху, обгрунтована та зрозуміла позивачу для забезпечення виконання судового рішення та подальшого руху справи.

Водночас, з урахуванням змісту позовної заяви та ухвали суду першої інстанції про залишення позовної заяви без руху, колегія суддів дійшла висновку про відсутність належного обгрунтування та суперечливість висновків суду першої інстанції щодо встановлених недоліків, необхідності та об`єктивної можливості усунення їх позивачем.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. При цьому право на доступ до суду і обгрунтованість судового рішення розглядаються як елементи права на справедливий суд в контексті положень Конвенції та практики Європейського Суду з прав людини.

Згідно з ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини акцентує увагу на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Разом з тим, суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Жоффр де ля Прадель проти Франції" від 16 грудня 1992 р.).

У Рішенні у справі "Bellet проти Франції" від 4 грудня 1995 року Європейський суд з прав людини зазначив, що стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

З урахуванням матеріалів адміністративної справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, коллегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов необґрунтованого та передчасного висновку про наявність підстав для повернення позовної заяви ОСОБА_1 .

При цьому згідно з вимогами апеляційної скарги позивач просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, а справу направити до належного суду першої інстанції.

Повноваження суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення визначені ст.315 КАС України.

Відповідно до ч.1 ст.318 КАС України рішення суду підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил юрисдикції (підсудності), визначених статтями 20, 22, 25-28 цього Кодексу.

Оскільки суд апеляційної інстанції дійшов висновку про скасування ухвали Ізяславського районного суду Хмельницької області від 05 серпня 2019 року, з інших підстав, аніж порушення правил юрисдикції (підсудності), то вимоги апеляційної скарги про направлення справи на розгляд за встановленою законом підсудністю є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

З урахуванням наведеного з метою забезпечення права позивача на доступ до суду та дотримання вимог чинного процесуального законодавства, колегія суддів вважає, що ухвалу суду першої інстанції необхідно скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду з урахуванням висновків мотивувальної частини постанови суду апеляційної інстанції.

Отже, встановлені та перевірені обставини справи свідчать про те, що доводи апеляційної скарги є частково обґрунтованими.

Відповідно до статті 320 КАС України, підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 320, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Ізяславського районного суду Хмельницької області від 05 серпня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної установи "Замкова виправна колонія (№58)" про визнання порушення прав та інтересів скасувати.

Справу направити до Ізяславського районного суду Хмельницької області для продовження розгляду.

В задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 в ішій частині відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття відповідно до ч.1 ст.325 КАС України.

Згідно з ч.1 ст. 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Постанова суду складена в повному обсязі 23 грудня 2019 року.

Головуючий Сапальова Т.В.

Судді Смілянець Е. С. Мацький Є.М.