Справа № 184/2367/19
Суддя: Гукова Р. М.
Дата ухвалення: 2019-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 184/2367/19
Номер провадження 2-а/184/24/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2019 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Гукової Р.М.,

за участю секретаря судового засідання Батрак Л.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Реймера В.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Покров Дніпропетровської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора СРПП №1 Нікопольського ВП ГУНП у Дніпропетровській області Болюбаш Ярослава Сергійовича про визнання протиправними дії інспектора та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в Орджонікідзевський міський суд з адміністративним позовом до відповідача про визнання дій протиправними та визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Свої позовні вимоги, які підтримані позивачем та його представниками в судовому засіданні в повному обсязі, мотивує тим, що 23.07.2019р. він під час керування автомобілем KIA PREGIO ДНЗ 256-16 НОМЕР_1 орієнтовно за 3 км від межі міста Нікополь, був зупинений поліцейським, який повідомив позивачу, що він керував вказаним транспортним засобом без освітлення заднього номерного знаку автомобіля, з огляду на що позивач був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП. Позивач вважає дії працівника поліції протиправними, оскільки відсутні будь-які докази того, що він керував автомобілем без освітлення заднього номерного знаку автомобіля. Також вказує на те, що посвідчення водія та документи про реєстрацію транспортного засобу у нього були наявні. Окрім цього, стверджує, що відповідач не надав позивачу оскаржувану постанову для ознайомлення та підписання, поліцейським було порушено процедуру розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченої КУпАП та всупереч вимог ст.258 КУпАП не складено протокол про адміністративне правопорушення. А тому просить визнати протиправними дії інспектора поліції Болюбаша Я.С. при винесенні вказаної постанови та скасувати останню, а провадження у справі закрити за відсутні складу адміністративного правопорушення.

Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, відзиву на позов не надав.

У відповідності до ст..205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

За таких обставин, заслухавши думку позивача та його представника, суд вважає за можливе розглянути дану адміністративну справу за відсутності відповідача.

Суд, розглянувши адміністративну справу в межах заявлених вимог, заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи і наявні докази, дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією або бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Згідно зі ст.289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, та/або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), - протягом десяти днів з дня набрання постановою законної сили. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Відповідно до ч.1 ст.121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

З огляду на наявність поважних причин пропуску строку на звернення до суду із позовною заявою та клопотання позивача про поновлення останнього, ухвалою суду від 12.11.2019р. позивачу поновлено строк на звернення до суду із позовною заявою.

Як встановлено у судовому засіданні, згідно постанови серії ДПО18 №049322 інспектора СРПП №1 Нікопольського ВП ГУНП у Дніпропетровській області Болюбаша Я.С. від 23.07.2019р., позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.121 та ч.1 ст.126 КУпАП за те, що 23.07.2019р. о 22:50 год. на 3-13 км. автодороги Н23 зі сполученням Кропивницький Запоріжжя водій, керуючи автомобілем KIA PREGIO ДНЗ 256-16 НОМЕР_1 з неосвітленим заднім номерним знаком в темну пору доби, чим порушив вимоги п.2.9.в ПДР України та на вимогу поліцейського не пред`явив для перевірки та повного ознайомлення посвідчення водія, чим порушив вимоги п.2.1.а ПДР України, крім цього не надав документи про реєстрацію транспортного засобу, чим порушив вимоги п.2.4.а ПДР України.

Позивач примірник постанови не отримав, ознайомився з постановою при вивченні матеріалів виконавчого провадження.

Не погодившись із вказаною постановою, 08.11.2019 року позивач звернувся до суду з позовом до інспектора СРПП №1 Нікопольського ВП ГУНП у Дніпропетровській області Болюбаша Ярослава Сергійовича про визнання протиправними дії інспектора та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до ч.6 ст.121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим тягне за собою накладення штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ч.1 ст.126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Так, п.2.1 ПДР передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

У свою чергу, відповідно до п.2.4.а ПДР на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Згідно п.2.9.в ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що: не належить цьому засобу; не відповідає вимогам стандартів; закріплений не в установленому для цього місці; закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м; неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

Обгрунтовуючи свої позовні вимоги, які підтримані ним та його представником у судовому засіданні, позивач посилається на те, що вказані порушені ПДР ним вчинені не були, немає жодних доказів, які б підтверджували порушення ним ПДР України, що свідчить про відсутність складу адміністративного правопорушення та відсутність підстав для накладення адміністративного стягнення.

Згідно зі статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

При цьому, статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

У свою чергу, стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КпАП України. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Так, згідно ст..283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

При цьому, постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Водночас, відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності складу та події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Разом з тим як вбачається із оскаржуваної постанови та встановлено у судовому засідання, в останній не зазначеного жодного доказу, у тому числі технічний засіб, яким здійснено фото- чи відеозапис, на підтвердження вини позивача, який був врахований поліцейським та став підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності. Водночас, сам опис вчиненого правопорушення, який викладений у постанові, не є доказом у розумінні ст.251 КУпАП.

При вирішенні вказаної адміністративної справи суд враховує, що в силу вимог ст..77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Разом з тим, у процесі розгляду справи відповідачем не надано, а судом не здобуто жодних доказів, які б підтверджували порушення позивачем вимог п.2.1.а, 2.4.а та 2.9.в ПДР.

При цьому, як зазначила Колегія суддів Адміністративного суду ВС у постанові № 357/10134/17 від 23.10.2019р., відповідно до ст. 251 КУпАП, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи на підставі доказів, тобто будь-яких фактичних даних, які встановлюються, зокрема, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами. Підставою для накладення інспектором поліції штрафу може бути фото- та відеофіксація, а також показання свідків. Візуальне спостереження працівником поліції за порушенням не може бути доказом порушення. ВС зазначив, що в матеріалах справи відсутній будь-який доказ, як-то відеозапис з нагрудного реєстратора інспекторів патрульної поліції, який би підтвердив факт порушення позивачем ПДР, що свідчить про недоведеність правомірності прийнятої постанови.

Відповідно до ч.1 ст.290 КАСУ суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно ст.62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З огляду на наведене та беручи до уваги, що відповідачем під час судового розгляду не надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт порушення позивачем п.2.1.а, 2.4.а та 2.9.в ПДР, суд приходить до висновку про відсутність події та складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.6 ст.121 та ч.1 ст.126 КУпАП.

Відповідно до ч. 3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

За таких обставин суд приходить до висновку про наявність підстав для скасування постанови серії ДПО18 №049322 інспектора СРПП №1 Нікопольського ВП ГУНП у Дніпропетровській області Болюбаша Я.С. від 23.07.2019р, так як у діях позивача відсутній склад адміністративних правопорушень, передбачених ч.6 ст.121 та ч.1 ст.126 КУПАП.

Відповідно до ч.1 п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу та події адміністративного правопорушення.

Оскільки, суд встановив відсутність в діях позивача складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.6 ст.121 та ч.1 ст.126 КУПАП, тому відповідно до ч.1 п.1 ст.247 КУпАП суд закриває провадження у справі.

Щодо вимоги позивача про визнання протиправними дій поліцейського сержанта сектору реагування патрульної поліції №1 Нікопольського ВП ГУНП у Дніпропетровській області Болюбаша Я.С. щодо складання постанови ДПО18 від 23.07.2019р., то остання до задоволення не підлягає з огляду на наступне.

Частиною 3 ст.286 КАС України, яка регулює особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності передбачено повноваження місцевого загального суду як адміністративного при розгляду вказаної категорії справ.

Вказаний перелік повноважень суду є виключним та розширеному тлумаченню не підлягає.

Разом з тим, з аналізу вказаної статті вбачається відсутність можливості прийняття судом рішення про визнання протиправними дій суб`єкта владних повноважень по притягненню особи до адміністративної відповідальності по даній категорії справ, а тому така вимога позивача до задоволення не підлягає.

Керуючись ст.ст. 5, 6-8, 10, 19, 20, 25,79, 242-244, 246, 251, 286 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до інспектора СРПП №1 Нікопольського ВП ГУНП у Дніпропетровській області Болюбаша Ярослава Сергійовича про визнання протиправними дії інспектора та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ДПО18 № 049322 від 23.07.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.121 та ч.1 ст.126 КУпАП до штрафу в сумі 425,00 грн.

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.6 ст.121 та ч.1 ст.126 КУпАП України закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду через Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Орджонікідзевського міського суду Р. М. Гукова