Справа № 820/2130/16
Суддя: Кононенко З.О.
Дата ухвалення: 2019-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

17 грудня 2019 р.Справа № 820/2130/16

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Кононенко З.О.,

Суддів: Сіренко О.І. , Калиновського В.А. ,

за участю секретаря судового засідання Цибуковської А.П.,

позивача ОСОБА_1

представника позивача Фєдосєєва В.В.

представника відповідачів Ткачук А.Г.

представника третьої особи Богуцької В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційними скаргами Голови Служби безпеки України генерала армії України Грицака Василя Сергійовича, Служби безпеки України на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 20.05.2016 року, головуючий суддя І інстанції: Спірідонов М.О., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 23.05.16 року по справі № 820/2130/16

за позовом ОСОБА_1

до Голови Служби безпеки України генерала армії України Грицака Василя Сергійовича , Служби безпеки України третя особа Міністерство юстиції України

про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Голови Служби безпеки України та Служби безпеки України про визнання незаконним та скасування наказу Голови СБ України від 30.03.2016 року № 372-ос про звільнення його з посади начальника Інституту підготовки юридичних кадрів для Служби безпеки України Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого (надалі за текстом Інститут), поновлення на посаді начальника Інституту та виплати йому середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 20.05.2016 р. адміністративний позов ОСОБА_1 до Голови Служби безпеки України генерала армії України Грицака В.С., Служби безпеки України про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку задоволено в повному обсязі.

Скасовано наказ Голови Служби безпеки Украйни від 30 березня 2016 року № 372-ос про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника Інституту підготовки юридичних кадрів для Служби безпеки України Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого.

Поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника Інституту підготовки юридичних кадрів для Служби безпеки України Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого.

Стягнено із Служби безпеки України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Постанову в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника Інституту підготовки юридичних кадрів для Служби безпеки України Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого та стягнення із Служби безпеки України на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць звернено до негайного виконання.

Відповідачі - Голова Служби безпеки України генерал армії України Грицак В.С., Служба безпеки України, не погоджуючись із постановою Харківського окружного адміністративного суду від 20.05.2016 р., подали апеляційні скарги, відповідно до яких просять скасувати рішення суду першої інстанції, та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, неповноту дослідження обставин у справі.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 04.10.2016 року провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Голови Служби безпеки України генерала армії України Грицака В.С., Служби безпеки України, третя особа Міністерство юстиції України про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку, зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у справі, що розглядається у порядку конституційного провадження за поданням Верховного Суду України та 47 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень Закону України " Про очищення влади ".

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 25.10.2019 року касаційну скаргу Міністерства юстиції України задоволено.

Ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 04 жовтня 2016 року скасовано, а справу направлено до Другого апеляційного адміністративного суду для продовження розгляду.

У відповідності до витягу з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 18.11.2019 року по справі №820/2130/16 визначено склад колегії суддів: головуючого суддю Кононенко З.О., суддів: Калиновського В.А., Спаскіна О.А.

Відповідно до розпорядження керівника апарату Другого апеляційного адміністративного суду № 02-01/5460 від 21.11.19, у зв`язку із перебуванням у відпустці судді Спаскіна О.А. призначено повторний автоматизований розподіл справи.

У відповідності до Протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Другого апеляційного адміністративного суду від 21.11.2019 по справі № 820/2130/16 призначено склад колегії суддів: головуючого суддю Кононенко З.О., суддів: Калиновського В.А., Сіренко О.І.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 22.11.2019 року прийнято до провадження адміністративну справу за апеляційними скаргами Голови Служби безпеки України генерала армії України Грицака Василя Сергійовича, Служби безпеки України на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 20.05.2016р. по справі №820/2130/16 за позовом ОСОБА_1 до Голови Служби безпеки України генерала армії України Грицака Василя Сергійовича, Служби безпеки України, третя особа Міністерство юстиції України про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку та призначити до апеляційного розгляду на 17.12.2019р. о 10:00 год. у відкритому судовому засіданні в приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду у залі судових засідань № 6.

17.12.2019 року в судовому засіданні суду апеляційної інстанції предстпавником відповідачів ОСОБА_2 . заявлено усне клопотання про закриття провадження у адміністративній справі № 820/2130/16.

В обгрунтування зазначено клопотання представником відповідачів вказано, що вказаний спір не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства та має вирішуватись в порядку цивільного судочинства, оскільки спір виник в рамках трудового законодавства.

Так, представник відповідачів, зауважує, що спори, пов`язані з відстороненням працівників від роботи за постановою прокурора або слідчого, не підлягають судовому розгляду в порядку цивільного судочинства, а вирішуються в порядку, встановленому для оскарження постанов цих органів. Після скасування такої постанови трудовий спір вирішується в загальному порядку.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи зазначеного клопотання та матеріали справи, дійшла висновку, що клопотання представника відповідачів про закриття провадження у справі № 820/2130/16 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно статті 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Отже, поняття «суду, встановленого законом» зводиться не лише до правової основи самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад спірних правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності.

Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Згідно з частиною 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Пунктами 1, 2 частини першої статті 4 КАС України визначено, що адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «публічна служба» в розумінні пункту 17 частини першої статті 4 КАС України - це діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Колегія суддів зазначає, що юрисдикція адміністративних судів поширюється не на будь-які трудові спори, а лише ті, які пов`язані з прийняттям громадян на публічну службу, її проходженням, звільненням з неї.

Разом з цим, при наданні спору статусу публічно-правового з приводу прийняття громадян на публічну службу, проходження, звільнення з публічної служби, необхідно встановити наявність таких підстав: 1) чи проходила особа конкурс на заняття вакантної посади; 2) чи складала така особа присягу посадової особи; 3) чи присвоювався їй ранг у межах відповідної категорії посад.

Базовим (загальним) законом, що регулює суспільні відносини, які охоплюють діяльність держави щодо створення правових, організаційних, економічних та соціальних умов реалізації громадянами України права на державну службу, є Закон України від 10 грудня 2015 року № 889-VIII «Про державну службу» (далі - Закон № 889-VIII).

Відповідно до Закону України Про державну службу державний службовець - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті) (далі - державний орган), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов`язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби.

Державна служба характеризується тим, що: а) здійснюється на державних посадах у державних органах або їх апаратах; б) має своєю метою реалізацію завдань і функцій держави; в) регламентується Законом України Про державну службу та іншими спеціальними законами; г) характеризується особливістю вступу на державну службу, її проходженням, припиненням службових відносин; ґ) пов`язана з присвоєнням рангів, чинів, спеціальних і військових звань; д) характеризується безпартійністю або політичною нейтральністю державних службовців; е) оплачується за рахунок державного бюджету.

Спори з приводу прийняття громадянина на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби охоплюють весь спектр спорів, що виникають у відносинах публічної служби. Разом з цим, до цієї категорії не належать трудові спори: а) керівників та інших працівників державних і комунальних підприємств, установ та організацій; б) працівників, які працюють за трудовим договором у державних органах і органах місцевого самоврядування; в) працівників бюджетних установ та інше.

Отже, під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Як убачається з матеріалів справи, що Службою безпеки України з метою виконання Закону України «Про очищення влади», відповідно до Порядку проведення перевірки № 563, та згідно з Планом проведення перевірок відповідно до Закону України «Про очищення влади», затвердженим розпорядженням Кабінету Міністрів України від 16.10.2014 р. № 1025-р, прийнято наказ від 03.11.2014 № 707 «Про початок проведення перевірки відповідно до Закону України «Про очищення влади».

Відповідно до ч. 2 ст. 1 Закону Україин "Про очищення влади", очищення влади (люстрація) здійснюється з метою недопущення до участі в управлінні державними справами осіб, які своїми рішеннями, діями чи бездіяльністю здійснювали заходи (та/або сприяли їх здійсненню), спрямовані на узурпацію влади Президентом України Віктором Януковичем, підрив основ національної безпеки і оборони України або протиправне порушення прав і свобод людини, і ґрунтується на принципах:верховенства права та законності; відкритості, прозорості та публічності; презумпції невинуватості; індивідуальної відповідальності; гарантування права на захист.

Статтею ст. 2 Закону Україин "Про очищення влади", передбачений перелік посад, щодо яких здійснюються заходи з очищення влади (люстрації).

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що дані правовідносини є публічно-правовими, а тому підлягають розгляду адміністративними судами в порядку адміністративного судочинства. Дана справа повинна вирішуватися в порядку, передбаченому КАС України.

Таким чином є помилковою позиція представника відповідачів про те, що спір по даній справі є трудовим, на який розповсюджується дія норм загального трудового законодавства.

Трудові спори - це неврегульовані внаслідок безпосередніх переговорів розбіжності між працівником (колективом працівників) і працедавцем з приводу застосування норм трудового законодавства, а також встановлення нових або зміни існуючих умов праці. Порядок вирішення трудових спорів, що виникають між працівником і власником або уповноваженим ним органом визначається главою XV Кодексу законів про працю України, що не є предметом розгляду цієї справи.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 19 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, відмову в задоволенні клопотання представника відповідачів, оскільки даний спір належить до юрисдикції адміністративних судів, доводи представника відповідачів стосовно закриття провадження у справі і її розгляд в порядку цивільного судочинства є необґрунтованими.

При цьому судовою колегією враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Керуючись ст. 242, 238, 243, 308, 310, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання представника Голови Служби безпеки України генерала армії України Грицака Василя Сергійовича, Служби безпеки України про закриття провадження у справі № 820/2130/16 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя (підпис)Кононенко З.О.
Судді(підпис) (підпис) Сіренко О.І. Калиновський В.А.