Справа № 440/2305/19
Суддя: Спаскін О.А.
Дата ухвалення: 2019-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2019 р.Справа № 440/2305/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Спаскіна О.А.,

Суддів: Любчич Л.В. , Присяжнюк О.В. ,

за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 04.09.2019 року, головуючий суддя І інстанції: С.О. Удовіченко, вул. Пушкарівська, 9/26, м. Полтава, 36039, повний текст складено 09.09.19 року по справі № 440/2305/19

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Національної поліції в Полтавській області

про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 04.09.2019 року відмовлено повністю в задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Полтавській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді.

Позивач, не погодившись з даним рішенням суду, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що приймаючи зазначене рішення суд першої інстанції дійшов до помилкових висновків, які призвели до неправильного вирішення справи, неповно з`ясував всі обставини справи, що мають значення при вирішенні спору, невірно застосував до спірних правовідносин вимоги матеріального та процесуального права. Вказує, що суд першої інстанції безпідставно не прийняв до уваги твердження позивача про те, що відповідачем при здійсненні процедури притягнення до відповідальності та винесенні наказів були допущені порушення Закону. Вважає, що відповідачем безпідставно застосовано до нього крайній захід у вигляді звільнення зі служби.

В судове засідання суду апеляційної інстанції сторони не прибули, про дату, час і місце судового засідання повідомлені своєчасно та належним чином.

Відповідно до ч.2 ст. 313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог ч.4 ст.229 КАС України не здійснювалось.

Суд апеляційної інстанції розглянув справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідно до вимог ст.308 КАС України та керуючись ст.229 КАС України.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи та вимоги апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 проходив службу в Національній поліції із 18 серпня 2014 року по 04 червня 2019 року, що підтверджується Послужним списком (а.с. 149-159).

02 травня 2019 року ГУНП в Полтавській області винесено наказ №368 "Про призначення та проведення службового розслідування" (а.с. 74).

За змістом вказаного наказу підставою для призначення службового розслідування слугувало те, що 01 травня 2019 року до Полтавського ВП ГУНП надійшло повідомлення від гр. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 щодо неправомірних, на їх думку, дій окремих працівників Полтавського відділу поліції ГУНП, відповідно до вимог пункту 2 розділу II Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом МВС України від 07 листопада 2018 року №893.

За результатами службового розслідування за фактом повідомлення від громадян ОСОБА_2 та ОСОБА_3 щодо неправомірних, на їх думку, дій окремих працівників Полтавського відділу поліції ГУНП, дисциплінарною комісією у складі: голови комісії - заступника начальника ГУНП в Полтавській області - начальника слідчого управління підполковника поліції Грімова В.Ю., членів комісії: т.в.о. начальника Полтавського ВП ГУНП полковника поліції Ємця ОСОБА_4 В ОСОБА_5 , заступника начальника СКЗ Полтавського ВП ГУНП майора поліції Максименка І.С., слідчого організаційно-методичного відділу СУ ГУНП капітана поліції ОСОБА_6 , старшого інспектора відділу комплектування УКЗ ГУНП капітана поліції Четвертака Д.Ю. 29 травня 2019 року складено висновок, який цього ж дня затверджений начальником ГУНП в Полтавській області А.Л.Замахіним (а.с. 75-88).

Як слідує із вищевказаного висновку комісія вважає, що відомості, які стали підставою для призначення та проведення службового розслідування, такими, що знайшли своє часткове підтвердження.

29 травня 2019 року наказом ГУНП в Полтавській області №830 "Про порушення службової дисципліни та притягнення до дисциплінарної відповідальності" за вчинення дій, що підривають авторитет Національної поліції України, грубе порушення вимог підпункту 1 та 3 частини першої статті 18 Закону України "Про Національну поліцію", підпункту 1, 3, 6, 7, 11 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року №2337-VIII, підпункту 2, 3 та 4 розділу IV Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказами МВС України від 09 листопада 2016 року №1179, слідчого слідчого відділу Полтавського відділу поліції ГУНП в Полтавській області лейтенанта поліції ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції (а.с. 141-142).

З вищевказаним наказом позивач ознайомлений 30 травня 2019 року під підпис.

Як випливає зі змісту наказу №830 лейтенант поліції Мірошніченко ОСОБА_7 В ОСОБА_5 , слідчий слідчого відділу Полтавського ВП ГУНП став учасником конфліктної ситуації, яка відбулася у ніч з 30 квітня 2019 року на 01 травня 2019 року між ним і громадянином ОСОБА_8 з одного боку та громадянами ОСОБА_2 , ОСОБА_3 з другого. Ставши учасником конфліктної ситуації з громадянами, лейтенант поліції ОСОБА_1 не тільки не сприяв її вирішенню, а навпаки всіляко провокував подальший конфлікт. ОСОБА_1 усвідомлював, що присутнім громадянам відомо про те, що він є поліцейським, однак спілкувався у грубій формі, використовував ненормативну лексику та образи, що є неприпустимим для представника органу державної влади. На час прибуття на місце події наряду патрульної поліції ОСОБА_1 перебував у напівоголеному вигляді та поводив себе зверхньо, акцентуючи увагу присутніх на тому, що він обіймає посаду слідчого. При цьому він не надав патрульним поліцейським жодної інформації, що сприяла б виконанню їхніх обов`язків, а навпаки - перешкоджав їм, намагаючись із застосуванням сили відібрати у присутніх громадян своє службове посвідчення, яке раніше втратив. Окрім цього ОСОБА_1 висловлював безпідставні зауваження та погрози на адресу присутніх поліцейських і громадян. Дана подія набула розголосу у засобах масової інформації та соціальних мережах інтернет, унаслідок чого завдано шкоди авторитету Національної поліції України.

Наказом ГУНП в Полтавській області №311 о/с від 04 червня 2019 року (а.с. 143) лейтенанта поліції ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції за пунктом 6 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України).

04 червня 2019 року ОСОБА_1 під розписку отримав, зокрема трудову книжку та витяг з наказу №311 о/с від 04 червня 2019 року (а.с. 144).

Не погоджуючись з зазначеними вище наказами Головного управління Національної поліції у Полтавській області, позивач оскаржив їх до суду.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку про вчинення позивачем дисциплінарного проступку та правомірному застосуванні до нього дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби.

Колегія суддів погоджується із такими висновками суду першої інстанції з таких підстав.

Так, правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України від 02.07.2015 року №580-VIII "Про Національну поліцію" (надалі - Закон №580-VIII).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 18 Закону №580-VIII, поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського.

Згідно з ч. 1 ст. 59 Закону №580-VIII, служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Відповідно до ст. 19 Закону №580-VIII, у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Як свідчать матеріали справи, підставою для звільнення позивача визначено п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України Про Національну поліцію, згідно якого поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Згідно з п. 9 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України "Про Національну поліцію", до набрання чинності Законом України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції" на поліцейських поширюється дія Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України".

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22.02.2006р. №3460-IV (надалі - Дисциплінарний статут), службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Статтею 2 Дисциплінарного статуту визначено, що дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Згідно з ст. 7 Дисциплінарного статуту, службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов`язує кожну особу рядового і начальницького складу, зокрема: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; дотримуватися норм професійної та службової етики; у службовій діяльності бути чесною, об`єктивною і незалежною від будь-якого впливу громадян, їх об`єднань та інших юридичних осіб.

Відповідно до ст. 12 Закону №580-VIII, поліція забезпечує безперервне та цілодобове виконання своїх завдань.

Згідно з п. 1-3 ст. 18 Закону №580-VIII, поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватись положень Конституції України, законів України та інших нормативно правових актів, що регламентують діяльність поліції; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно правових актів, посадових обов`язків, наказів керівництва; поважати і не порушувати прав і свобод людини.

Відповідно до ст. 64 Закону №580-VIII, особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту:

"Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки".

Принципи етики для працівників МВС визначають Правила етичної поведінки поліцейських, затверджені наказом Міністерства внутрішніх справ України 09.11.2016р. №1179 (надалі - Правила).

Відповідно до п. 1 Розділу І Правил встановлено, що вони поширюються на всіх поліцейських, які проходять службу в Національній поліції України (далі - поліція). Дотримання вимог цих Правил є обов`язком для кожного поліцейського незалежно від займаної посади, спеціального звання та місцеперебування.

Згідно зазначених Правил поліцейські повинні, зокрема: неухильно дотримуватись положень Конституції та законові України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; неухильно дотримуватися антикорупційного законодавства України, обмежень, пов`язаних зі службою в Національній поліції України, визначених Законом України "Про Національну поліцію", "Про запобігання корупції", та іншими актами законодавства України; виявляти повагу до гідності кожної людини; поводитися стримано, доброзичливо, відкрито, уважно, і ввічливо.

Також, за будь-яких обставин і відносно будь-якої людини як у робочий час, так і в неробочий час поліцейський зобов`язаний дотримуватися норм професійної етики. При зверненні до особи поліцейському заборонено бути зверхнім, погрожувати, іронізувати, використовувати ненормативну лексику.

Згідно з ст. 12 Дисциплінарного статуту на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: усне зауваження; зауваження; догана; сувора догана; попередження про неповну посадову відповідність; звільнення з посади; пониження в спеціальному званні на один ступінь; звільнення з органів внутрішніх справ.

Згідно з ч. 7 ст. 13 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, такі дисциплінарні стягнення, як звільнення з органів внутрішніх справ, звільнення з посади, пониження в спеціальному званні на один ступінь, накладаються начальниками, яким надано право прийняття на службу до органів внутрішніх справ, призначення на посаду, присвоєння спеціального звання.

Відповідно до ст. 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, з метою належної організації заходів, спрямованих на захист прав і свобод людини, зміцнення службової дисципліни в діяльності органів та підрозділів внутрішніх справ, попередження надзвичайних подій за участю особового складу, упорядкування питань призначення, проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ, а також підвищення ефективності роботи підрозділів кадрового забезпечення МВС України прийнято наказ 12.03.2013 №230 про затвердження Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, яка визначає порядок проведення службового розслідування стосовно особи (осіб) рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ у разі надходження до органів та підрозділів внутрішніх справ України, навчальних закладів та науково-дослідних установ системи Міністерства внутрішніх справ України відомостей про вчинення нею (ними) дій, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, оформлення результатів службового розслідування та прийняття за ними рішення, а також компетенцію структурних підрозділів та посадових осіб органів внутрішніх справ України (далі - ОВС) при його проведенні.

Відповідно до п. 2.1, 2.2, 2.6 Інструкції підставами для проведення службового розслідування є порушення особами РНС службової дисципліни, у тому числі скоєння кримінальних або адміністративних правопорушень, знищення або втрата службових документів, доручених або охоронюваних матеріальних цінностей, вчинення особами РНС діянь, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, інші події, пов`язані із загибеллю (смертю) осіб РНС чи їх травмуванням (пораненням), а також події, які сталися за участю осіб РНС і можуть викликати суспільний резонанс.

Службове розслідування проводиться уповноваженим на те начальником у разі, зокрема, скоєння особою РНС адміністративного правопорушення.

Підставою для проведення службового розслідування є належним чином письмово оформлений наказ уповноваженого на те начальника.

Згідно з п. 5.1 5.4 Інструкції встановлено, що службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником.

Початок службового розслідування визначається датою видання наказу про його призначення.

Завершення службового розслідування визначається датою затвердження начальником, який призначив службове розслідування, висновку за результатами службового розслідування (далі - висновок службового розслідування).

Якщо вину особи РНС повністю доведено, начальник приймає рішення про її притягнення до дисциплінарної відповідальності та визначає вид дисциплінарного стягнення.

Як вбачається з матеріалів справи, Наказом начальника ГУНП в Полтавській області А.Л.Замахіна від 02 травня 2019 року №368 призначено службове розслідування за повідомленнями громадян ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Під час проведення службового розслідування встановлено, що ОСОБА_1 , слідчий слідчого відділу Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області став учасником конфліктної ситуації, яка відбулася у ніч з 30.04.2019 на 01.05.2019 між ОСОБА_1 і ОСОБА_8 з однієї сторони та гр. ОСОБА_2 та гр. ОСОБА_3 з іншої.

Як свідчать матеріали службового розслідування сторони конфлікту надали суперечливі пояснення з приводу нанесення один одному тілесних ушкоджень.

Крім того, встановлено, що за фактом хуліганських дій, вчинених за участі працівників Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області Першим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000325, що підтверджується листом ТУ ДБР розташованого у місті Полтаві №6974/02-01 від 30 травня 2019 року (а.с. 90).

У той же час за результатами службового розслідування встановлено факт вчинення лейтенантом поліції ОСОБА_1 дій, що підривають авторитет Національної поліції України, суперечать Присязі поліцейського і порушують вищенаведені вимоги чинного законодавства.

Ставши учасником конфліктної ситуації з громадянами, лейтенант поліції ОСОБА_1 не тільки не сприяв її вирішенню, а навпаки всіляко провокував подальший конфлікт. ОСОБА_1 усвідомлював, що присутнім громадянам відомо про те, що він є поліцейським, однак, не зважаючи на це, останній спілкувався у грубій формі, використовував ненормативну лексику та усілякі образи, що є неприпустимим для представника органу державної влади. На час прибуття на місце події екіпажу патрульної поліції ОСОБА_1 перебував у напівоголеному вигляді та поводив себе зверхньо, акцентуючи увагу присутніх на тому, що він обіймає посаду слідчого. При цьому він не надав патрульним поліцейським жодної інформації, яка б сприяла виконанню їх обов`язків, а навпаки перешкоджав їм, намагаючись із застосуванням сили відібрати у присутніх громадян своє службове посвідчення, яке ним раніше було втрачено. Окрім цього ОСОБА_1 висловлював безпідставні зауваження та погрози щодо присутніх поліцейських і громадян.

Дана подія набула розголосу у засобах масової інформації та соціальних мережах в Інтернеті, унаслідок чого було завдано шкоди авторитету Національної поліції України як органу державної влади.

Отже, службовим розслідування встановлено факт вчинення лейтенантом поліції ОСОБА_1 дій, що підривають авторитет Національної поліції України.

У свою чергу такі дії поліцейського свідчать про порушення ним Присяги та вимог пунктів 1 та 3 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 1, 3, 6, 7, 11 ч. З ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-УІІІ, пунктів 2, 3 та 4 розділу IV Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179.

Відповідно до п. 2 розділу VI Порядку № 893 підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія.

Так, 29.05.2019 дисциплінарною комісією підписано висновок службового розслідування.

Згідно з п. 3 резолютивної частини вказаного висновку дисциплінарна комісія вирішила, що за вчинення дій, які підривають авторитет Національної поліції України, грубе порушення вимог пунктів 1 та 3 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 1, 3, 6, 7, 11 ч. З ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, пунктів 2, 3 та 4 розділу IV Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, до слідчого СВ Полтавського ВП ГУНГІ в Полтавській області капітана поліції ОСОБА_1 слід застосувати дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Відповідно до п. 9 розділу VI Порядку № 893 висновок службового розслідування затверджує керівник, який його призначив, або особа, яка виконує обов`язки керівника. Враховуючи думку членів дисциплінарної комісії та на підставі поданих матеріалів службового розслідування уповноважений керівник може прийняти рішення про накладення на поліцейського іншого виду дисциплінарного стягнення, що відрізняється від запропонованого дисциплінарною комісією.

29.05.2019 начальник ГУНП в Полтавській області затвердив висновок службового розслідування відносно ОСОБА_1 і погодився із дисциплінарним стягненням, запропонованим дисциплінарною комісією.

Наказом ГУНП в Полтавській області від 29.05.2019 № 830 на капітана поліції ОСОБА_1 накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Наказом ГУНП в Полтавській області №311 о/с від 04 червня 2019 року (а.с. 143) лейтенанта поліції ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції за пунктом 6 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України).

З наведеного вбачається, що при прийнятті рішення про звільнення зі служби в органах Національної поліції Мірошніченка С.В. Головне управління Національної поліції в Полтавській області діяло виключно у межах повноважень та у спосіб, що встановлені чинним законодавством.

Процедура звільнення, визначена Дисциплінарним статутом та Інструкцією про порядок проведення службових розслідувань, була дотримана у повному обсязі, жодних порушень прав та законних інтересів позивача не допускалося.

Стосовно співмірності дисциплінарного стягнення вчиненому дисциплінарному проступку, колегія суддів погоджується із твердження суду першої інстанції та зазначає наступне.

В силу ч. 6 ст. 77 Закону України Про національну поліцію поліцейський звільняється зі служби в національній поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

За змістом ст. 7 Дисциплінарного статуту, службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов`язує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; дотримуватися норм професійної та службової етики; сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють.

При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов`язків, рівень кваліфікації тощо.

Дослідивши матеріали справи та надані докази, колегія суддів підтримує висновки суду першої інстанції про вчинення позивачем дисциплінарного проступку та правомірному застосуванні до нього дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби.

Отже, з огляду на викладене, колегія суддів вважає призначене дисциплінарне стягнення пропорційним вчиненому дисциплінарному проступку, таким що застосоване у відповідності із вимогами ст. ст. 1, 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ, ст. 18 Закону України Про національну поліцію.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог апелянта.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції, спростовані зібраними по справі доказами та встановленими обставинами, з наведених підстав висновків суду не спростовують.

Керуючись ч. 4 ст. 241, ч. 3 ст. 243, ст.ст. 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 327-329 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 04.09.2019 року по справі № 440/2305/19 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя О.А. Спаскін
Судді Л.В. Любчич О.В. Присяжнюк

Повний текст постанови складено 24.12.2019 року