Справа № 200/13240/19-а
Суддя: Смагар С.В.
Дата ухвалення: 2019-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2019 р. Справа№200/13240/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Смагар С.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (в письмовому провадженні без повідомлення сторін) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 )

до Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (, 85400, Донецька область, м. Селидове, вул. Героїв праці, 6)

про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо невиплати усіх сум пенсії за період з 28 серпня 2018 року по 3 вересня 2019 року, зобов`язання відповідача виплатити належні суми пенсії за період з 28 серпня 2018 року по 3 вересня 2019 року які були нараховані відповідачем на підставі заяви від 28 серпня 2018 року № 4029, в порядку та строки передбачені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» але без застосування постанови Кабінету Міністрів України від 22 серпня 2018 року № 649, якою затверджений Порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду.

Ухвалою від 18 листопада 2019 року суд залишив без руху позовну заяву позивача та надав десятиденний строк з дня отримання копії ухвали для усунення виявлених судом недоліків.

27 листопада 2019 року на адресу суду надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви, в якій виконав вимоги ухвали суду від 18 листопада 2019 року, чим усунув її недоліки.

Ухвалою від 2 грудня 2019 року позовну заяву позивача прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 200/13240/19-а за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні). Одночасно, суд задовольнив клопотання позивача та визнав поважними причини пропуску строку звернення позивача із позовом до суду.

За правилами пункту 2 частини 1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі КАС України) справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Сторони про відкриття провадження у справі були повідомлені судом належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Згідно з нормами частини третьої статті 263 КАС України у справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив.

Позивач у позовній заяві зазначив, що рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 21 червня 2019 року по справі № 200/5284/19-а відповідача було зобов`язано повторно розглянути його заяву про призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідачем зазначене рішення суду було виконано та після повторного розгляду заяви про призначення пенсії за віком на пільгових умовах було призначено позивачу пенсію з 28 серпня 2018 року. Проте, відповідач протиправно не виплатив належні суми пенсії за період з 28 серпня 2018 року по 3 серпня 2019 року, посилаючись на норми В обґрунтування позовних вимог та неможливості застосування до спірних правовідносин положень постанови Уряду № 649 позивач зауважив, що для застосування даного Порядку необхідна наявність обов`язкової передумови судового рішення, яким би на орган Пенсійного фонду України було покладено зобов`язання з нарахування (перерахунку) пенсійних виплат, що фінансується з державного бюджету, у той час як в даному випадку така передумова, на думку позивача, відсутня.

В установлений судом строк відповідачем на адресу суду надано відзив на позовну заяву позивача, у якому заперечив проти задоволення заявлених позовних вимог позивача та просив суд відмовити у їх задоволенні в повному обсязі, посилаючись, зокрема, на нормативно-правові акти з питань соціального забезпечення внутрішньо переміщених осіб. Щодо виплати пенсії за спірний період відповідач посилався на норми постанови Кабінету Міністрів України № 335, відповідно до якої суми соціальних виплат, які не виплачені за минулий період, обліковується в органах, що здійснює соціальні виплати та виплачується на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України, який до теперішнього часу не прийнято.

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, про що свідчить паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , виданого 1 серпня 2001 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 21 серпня 2019 року в адміністративній справі № 200/5284/19-а позов ОСОБА_1 до Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання неправомірним та скасування рішення від 15 листопада 2018 року №1701 про відмову у призначенні пенсії, зобов`язання зарахувати до страхового та спеціального (пільгового підземного) стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно п.2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періоди роботи на підприємстві ВП «Шахта «Жовтневий рудник» ДП «ДВЕК» з 14.01.1985р. по 10.10.1985р., з 16.02.1988р. по 29.09.1994р., з 31.07.1997р. по 31.12.1999р., з 01.11.2010р. по 31.12.2010р., з 01.04.2014р. по 31.07.2014 р. та з 01.09.2014р. по 30.09.2014р., період навчання в середньому МПТУ №107 м. Донецьк з 01.09.1981р. по 04.01.1985р., період строкової військової служби в лавах Радянської Армії з 14.10.1985р. по 17.12.1987р., зобов`язання повторно розглянути заяву № 4029 від 28.08.2018 року про призначення пенсії на пільгових умовах з урахуванням висновків суду задоволений. Визнано неправомірним та скасовано рішення Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 15 листопада 2018 року про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 та зобов`язано відповідача повторно розглянути заяву позивача № 4029 від 28 серпня 2018 року про призначення пенсії на пільгових умовах із зарахуванням до страхового та спеціального (пільгового підземного) стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно п.2 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування періоди роботи на підприємстві ВП Шахта Жовтневий рудник ДП ДВЕК з 14.01.1985р. по 10.10.1985р., з 16.02.1988р. по 29.09.1994р., з 31.07.1997р. по 31.12.1999р., з 01.11.2010р. по 31.12.2010р., з 01.04.2014р. по 31.07.2014 р. та з 01.09.2014р. по 30.09.2014р., період навчання в середньому МПТУ №107 м.Донецьк з 01.09.1981р. по 04.01.1985р., період строкової військової служби в лавах Радянської Армії з 14.10.1985р. по 17.12.1987р. з урахуванням висновків суду.

Зазначене рішення суду набрало законної сили згідно ухвали Першого апеляційного адміністративного суду від 3 вересня 2019 року № 200/5284/19-а 3 вересня 2019 року.

Судом на підставі повідомлення відповідача на адресу позивача від 13 вересня 2019 року № 596 встановлено, що на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 21 червня 2019 року та ухвали Першого апеляційного адміністративного суду від 3 вересня 2019 року відповідачем переглянуто заяву позивача від 28 серпня 2018 року № 4029 та здійснено нарахування пенсії з 28 серпня 2018 року по 30 вересня 2019 року на виплатний період жовтня 2019 року. Одночасно позивача поінформовано, що починаючи з вересня 2018 року по особових рахунках внутрішньо переміщених осіб, по яких нарахування здійснюється за рішенням суду, виплата пенсії проводиться за додатковими відомостями після проведення додаткової верифікації та зазначено, що на виплатний період жовтня 2019 року позивача буде включено в заявку на нарахування відомостей та фінансування виплат поточної пенсії та боргу за минулий період.

Вважаючи дії відповідача щодо застосування вищевказаної постанови № 649 від 22 серпня 2018 року до спірних правовідносин протиправними, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Право на соціальний захист, а саме на отримання пенсії гарантовано Конституцією України та чинними нормативно-правовими актами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України, виключно законами України визначаються, зокрема, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Відповідно до положень статті 5 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV (надалі Закон № 1058-IV) цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються, зокрема, умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат, порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням.

Виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються:

види пенсійного забезпечення;

умови участі в пенсійній системі чи її рівнях;

пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат;

джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення;

умови, норми та порядок пенсійного забезпечення;

організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Питання виплати пенсій врегульовані нормами статті 47 зазначеного Закону, згідно з якою пенсія виплачується щомісяця організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України або перераховується на визначений цією особою банківський рахунок у порядку, передбаченому законодавством. Іншого нормами зазначеної статті Закону не передбачено.

22 серпня 2018 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 649 «Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду», якою Затверджено Порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду та встановлено, що для виконання судових рішень, якими на органи Пенсійного фонду України покладені зобов`язання з нарахування (перерахунку) пенсійних та інших пов`язаних з ними виплат, що фінансуються з державного бюджету, виплата коштів, нарахованих за період до набрання судовим рішенням законної сили, здійснюється відповідно до Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженого цією постановою.

Цей Порядок, відповідно до норм пункту 1, визначає механізм погашення заборгованості, що утворилася внаслідок нарахування (перерахунку) пенсійних виплат на виконання судових рішень, за рахунок коштів, передбачених у державному бюджеті Пенсійному фонду України на цю мету.

З аналізу норм зазначеного Порядку, суд доходить висновку, що право на отримання пенсії, відповідно до цього Порядку, мають лише ті особи, щодо яких наявне рішення суду, що набрало законної сили, на виконання якого особі як стягувачу нараховано пенсію, що фінансується за рахунок коштів державного бюджету та залишається невиплаченою, або рішення суду про стягнення коштів.

Таким чином, суд дійшов висновку, що вказана постанова стосується лише виконання рішень суду в частині нарахування заборгованості з пенсійних виплат. Натомість рішенням Донецького окружного адміністративного суду по справі від 21 червня 2019 року по справі № 200/5284/19-а лише зобов`язано Селидовське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області, з урахуванням висновків суду, повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зарахувавши до пільгового стажу певні періоди його роботи.

На виконання рішення суду, відповідачем було призначено позивачу пенсію з 28 серпня 2018 року, внаслідок чого і утворилась заборгованість. Суд погоджується з доводами позивача, що застосування відповідачем постанови № 649 у даному випадку є протиправним, оскільки заборгованість нарахована відповідачем не на підставі рішення суду, а внаслідок призначення пенсії.

Окрім того, суд зауважує, що спеціальний статус внутрішньо переміщеної особи не збігається та не може підміняти собою жоден із закріплених у Конституції України конституційно-правових статусів особи, та не є окремим конституційно-правовим статусом особи.

У рішеннях Конституційного Суду України (від 07 жовтня 2009 року № 25-рп/2009) та Європейського суду з прав людини застосовано підхід, згідно з яким право на пенсію та її одержання не може бути пов`язане з місцем проживання людини. Такий підхід можна поширити не тільки на громадян, що виїхали на постійне місце проживання до інших держав, а й на внутрішньо переміщених осіб, які мають постійне місце проживання на непідконтрольній Уряду України території. У контексті справи, що розглядається, правовий зв`язок між державою і людиною, який передбачає взаємні права та обов`язки, підтверджується фактом набуття громадянства. Свобода пересування та вільний вибір місця проживання гарантується статтею 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України.

У даному випадку наявність у позивача статусу внутрішньо переміщеної особи потребує від пенсіонера на відміну від інших громадян України здійснення додаткових дій, не передбачених законами щодо пенсійного забезпечення.

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що у такому випадку відповідач не може посилатися на відсутність встановленого Кабінетом Міністрів України механізму виплати нарахованих сум пенсій, оскільки порядок та умови отримання пенсійних виплат регулюються виключно Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а відсутність встановленого Кабінетом Міністрів України механізму виплати нарахованих сум пенсій не звільняє державу в особі уповноваженого органу Пенсійного фонду України від обов`язку здійснити таку виплату та не може позбавляти права особи на отримання належних їй сум пенсій.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з нормами частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Нормами статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Дослідивши наявні матеріали справи та ураховуючи зроблені судом висновки, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача та задоволення позову в повному обсязі. При цьому, суд зауважує, що з листа відповідача вбачається, що заборгованість з пенсії утворилась за період з 28 серпня 2018 року по 30 вересня 2019 року, у той час позивач заявляє позовні вимоги щодо виплати належних сум пенсії за період з 28 серпня 2018 року по 3 вересня 2019 року. Отже, на підставі норм статті 9 КАС України суд з метою ефективного захисту прав позивача вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та задовольнити позовні вимоги позивача, шляхом зобов`язання відповідача виплати належні суми пенсії за період з 28 серпня 2018 року по 30 вересня 2019 року.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Нормами частини 2 статті 133 КАС України встановлено, якщо у строк, встановлений судом, судові витрати не будуть оплачені, позовна заява залишається без розгляду або витрати розподіляються між сторонами відповідно до судового рішення у справі, якщо сплату судових витрат розстрочено або відстрочено до ухвалення судового рішення у справі.

Згідно з положеннями частини 1 статті 139 КАС при задоволені позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрат, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з наявних матеріалів справи, позивачем при зверненні до адміністративного суду був сплачений судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп. згідно квитанції від 13 листопада 2019 року. Таким чином, судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп. підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача.

Керуючись статтями 2-17, 19-20, 42-47, 55-60, 72-77, 90, 94-99, 122, 124-125, 132, 139, 143, 159-165, 168, 171, 173, 192-196, 224, 225-228, 229-230, 241, 243, 245, 246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (, 85400, Донецька область, м. Селидове, вул. Героїв праці, 6) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо невиплати ОСОБА_1 належних сум пенсії за період з 28 серпня 2018 року по 30 вересня 2019 року.

Зобов`язати Селидовське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Донецькій області () виплатити ОСОБА_1 належні суми пенсії за період з 28 серпня 2018 року по 30 вересня 2019 року, нараховані на підставі заяви позивача № 4029 від 28 серпня 2018 року в порядку та строки передбачені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» без застосування постанови Кабінету Міністрів України від 22 серпня 2018 року № 649.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (, Донецька область, м. Селидове, вул. Героїв праці, 6)судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім гривень) 40 коп. на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ).

Рішення ухвалене у нарадчій кімнаті 24 грудня 2019 року. Повне судове рішення складено 24 грудня 2019 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В. Смагар