Справа № 428/13557/19
Суддя: Баронін Д. Б.
Дата ухвалення: 2019-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2019 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Бароніна Д.Б.,

за участю секретаря Бондаренка К.Ю.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Таранухи В.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до поліцейського роти № 2 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції Іванцова Дениса Олександровича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до поліцейського роти № 2, батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції Іванцова Дениса Олександровича (місцезнаходження: Україна, Луганська область, місто Лисичанськ, вулиця Штейгерська, будинок 8) про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що постановою у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАк № 1791263 від 25.11.2019 року, складеною відповідачем поліцейським роти № 2, батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції Іванцовим Денисом Олександровичем, його незаконно притягнуто до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1020 грн., у зв`язку з тим, що позивач 25.11.2019 року о 15 год. 38 хв., керуючи транспортним засобом VOLKSWAGEN TRANSPORTER, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , нібито, здійснив зупинку на місці, яке позначено дорожнім знаком 5.38 «Місце для стоянки» з додатковою табличкою до нього 7.17 «Інваліди» та позначеного дорожньою розміткою 1.30, при цьому не маючи відповідного посвідчення, чим порушив п. 8.4. ґ Правил дорожнього руху. Зазначеного правопорушення позивач не вчиняв, оскаржувану постанову позивач вважає незаконною, тому просить скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення.

У судовому засіданні позивач та його представник підтримали заявлені вимоги та просили їх задовольнити. Позивач додатково пояснив, що він не ставив автомобіль на місце для стоянки інвалідів, туди його поставив його батько. Він гуляв на площі, а батько привіз йому сумки. Після цього, він забрав батька з аптеки.

Відповідач у судове засідання не з`явився, проте надав до суду клопотання з проханням розглянути справу без його участі.

Допитаний в якості свідка в судовому засіданні ОСОБА_3 пояснив, що позивач не його родичем, проте є його сусідом у селище Борівське. 25.11.2019 він, позивач, дружина та дитина позивача гуляли на площі біля проспекту Центрального у місті Сєвєродонецьку приблизно з 14-00 год. до 15-30 год. Після цього позивач пішов за машиною батька забрати сумки.

Допитаний в якості свідка в судовому засіданні ОСОБА_4 пояснив, що він є батьком позивача та інвалідом третьої групи. 25.11.2019 він приїхав у місто Сєвєродонецьк з метою працевлаштування в інститут «Імпульс», для чого поставив свій автомобіль на місце для стоянки інвалідів біля цього інституту. Після цього, він зайшов у інститут, а потім пішов у аптеку поблизу. Коли він вийшов з аптеки, то у нього звело ногу і він подзвонив сину та попросив його забрати з аптеки. Пізніше син забрав його на автомобілі.

Дослідивши письмові матеріали справи та електронні докази, допитавши свідків, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

25.11.2019 року поліцейським роти № 2, батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції Іванцовим Денисом Олександровичем у м. Сєвєродонецьку по проспекту Центральному, 64, було винесено постанову серії ЕАк № 1791263 у справі про адміністративне правопорушення, зі змісту якої вбачається, що ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП, та накладено штраф у розмірі 1020 грн. 00 коп. Винесення вказаної постанови мотивовано тим, що ОСОБА_2 25.11.2019 року о 15 год. 38 хв., керуючи транспортним засобом VOLKSWAGEN TRANSPORTER, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснив зупинку на місці, яке позначено дорожнім знаком 5.38 «Місце для стоянки» з додатковою табличкою до нього 7.17 «Інваліди» та позначеного дорожньою розміткою 1.30, при цьому не маючи відповідного посвідчення, чим порушив п. 8.4. ґ Правил дорожнього руху.

У п. 9 вищевказаної постанови вказано, що до неї додається відео з відеореєстратора та відео з бодікамер вв00093, вв00124.

Суд звертає увагу на те, що справа про адміністративне правопорушення, в якій винесена оскаржувана постанова, згідно тексту вищевказаної постанови, була розглянута безпосередньо на місці вчинення правопорушення без складення протоколу про адміністративне правопорушення, що відповідає чинній на час складення постанови редакції ст. 222, ч. 2, 4, 5 ст. 258 КУпАП, а також відповідає змісту Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395 (зокрема, змісту п. 4 вказаної Інструкції).

Згідно із ч. 5 ст. 122 КУпАП зупинка чи стоянка транспортних засобів на місцях, що позначені відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою, на яких дозволено зупинку чи стоянку лише транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю (крім випадків вимушеної стоянки), а так само створення перешкод водіям з інвалідністю або водіям, які перевозять осіб з інвалідністю, у зупинці чи стоянці керованих ними транспортних засобів, неправомірне використання на транспортному засобі розпізнавального знака "Водій з інвалідністю" - тягнуть за собою накладення штрафу від шістдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 8.4. «ґ» Правил дорожнього руху інформаційно-вказівні знаки запроваджують або скасовують певний режим руху, а також інформують учасників дорожнього руху про розташування населених пунктів, різних об`єктів, територій, де діють спеціальні правила, дорожній знак 5.38 «Місце для стоянки».

Відповідно до п. 8.4. «е» Правил дорожнього руху таблички до дорожніх знаків уточнюють або обмежують дію знаків разом з якими вони встановлені, табличка 7.17 «Особа з інвалідністю».

Згідно із вищевказаними Правилами знак 5.38 "Місце для стоянки" застосовується для позначення місць та майданчиків для стоянки транспортних засобів, а табличка до знаку 7.17 "Особи з інвалідністю" означає, що дія знака 5.38 поширюється лише на мотоколяски і автомобілі, на яких установлено розпізнавальний знак "Водій з інвалідністю" відповідно до вимог цих Правил.

На думку суду, показання свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в сукупності з поясненнями позивача є такими, що є недостовірними та непослідовними. Зокрема, позивач та ОСОБА_3 пояснили, що позивач нібито пішов за автомобілем батька з метою забрати сумки, в той час як з показань ОСОБА_4 вбачається, що позивач пішов за автомобілем батька з раптово виниклою метою допомогти батьку дістатися додому з аптеки. Крім того, з наданого відповідачем відеозапису вбачається, що позивач під час розгляду справи про адміністративне правопорушення не згадував про те, що автомобіль було залишено на стоянці його батьком, а також не згадував про те, що йому необхідно забрати батька з аптеки у зв`язку із поганим самопочуттям батька.

Разом з тим суд зауважує, що факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП відповідачем не доведено, оскільки відеозапис правопорушення, який надано відповідачем, не містить події правопорушення. Зокрема, протягом всього часу здійснення відеофіксації працівник поліції так і не зафіксував, де саме розташовується знак 5.38 «Місце для стоянки» з додатковою табличкою до нього 7.17 «Інваліди», а також дорожня розмітка 1.30, та де відносно цих знаків і розмітки розташувався автомобіль VOLKSWAGEN TRANSPORTER, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 під час здійснення зупинки (стоянки) у зоні дії цих знаків.

За таких обставин, відповідачем не доведено, що у діях позивача 25.11.2019 року був наявний склад адміністративного правопорушення.

При цьому суд звертає особливу увагу на те, що оскаржувана постанова винесена за порушення позивачем правил зупинки та стоянки, а не за порушення п. 2.1 «д» Правил дорожнього руху, який вимагає від водія мати при собі у разі встановлення на транспортному засобі розпізнавального знака "Водій з інвалідністю" - документ, що підтверджує інвалідність водія або пасажира (крім водіїв з явними ознаками інвалідності або водіїв, які перевозять пасажирів з явними ознаками інвалідності).

Згідно із ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Враховуючи вищевикладені обставини щодо відсутності складу адміністративного правопорушення, суд вважає за необхідне позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити та скасувати оскаржуване рішення суб`єкта владних повноважень. Разом з тим, з метою повного захисту прав позивача, на підставі ч. 2 ст. 9 КАС України, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та відповідну справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч. 5 ст. 122 КУпАП закрити.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст. 139 КАС України суд враховує, що позивач був звільнений від сплати судового збору на підставі ст. 288 КУпАП, в той час як інших судових витрат, які підлягають розподілу, у справі не виявлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 90, 139, 241-246, 255, 286, 294, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до поліцейського роти № 2, батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції Іванцова Дениса Олександровича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову поліцейського роти № 2, батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції Іванцова Дениса Олександровича серії ЕАк № 1791263 від 25.11.2019 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП, і накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 1020 грн., а відповідну справу про адміністративне правопорушення закрити.

Із урахуванням п. 15.5 Перехідних положень КАС України (в редакції, яка набула чинності з 15.12.2017 року) рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Першого апеляційного адміністративного суду через Сєвєродонецький міський суд Луганської області разом із одночасним надісланням копії апеляційної скарги до Першого апеляційного адміністративного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д.Б. Баронін