Справа № 400/3156/18
Суддя: Крусян А.В.
Дата ухвалення: 2019-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2019 р.м.ОдесаСправа № 400/3156/18

Головуючий першої інстанції Устинов І.А.

Час та місце ухвалення судового рішення «--:--», м. Миколаїв

Повний текст судового рішення складений 18.03.2019р.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Крусяна А.В.,

суддів Градовського Ю.М., Яковлєва О.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 18 березня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Миколаївській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень, -

В С Т А Н О В И В:

18.12.2018р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління ДФС у Миколаївській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень від 29.06.2016р. №37034-14; від 30.06.2016р. №37368-14, №37369-14; 12.06.2017р. №1094-14, якими визначено суми податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2015-2016р.р.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення підлягають скасуванню оскільки, належне йому нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, не є об`єктом оподаткування у розумінні ст.266 Податкового кодексу України і підпадає під ознаки нежитлової нерухомості, визначеної у пункті «ж» підпункту 266.3.2 п.266.3 ст.266 ПК України, а саме - відноситься до будівель, споруд сільськогосподарських товаровиробників, призначених для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 18.03.2019р. позов задоволений.

Не погоджуючись з ухваленим у справі судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилається на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин справи та порушення норм матеріального, процесуального права, просить рішення суду скасувати і ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, що в період з 21.05.2007р. по 06.01.2017р. ОСОБА_1 зареєстрований фізичною особою-підприємцем, як платник податків перебував на обліку у Баштанській ОДПІ Головного управління ДФС у Миколаївській області та займався такими видами діяльності: код КВЕД 01.11 - вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур (основний); код КВЕД 47.11 Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами; код КВЕД 56.30 Обслуговування напоями; код КВЕД 68.30 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна, що підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань. /а.с.32-33/

ОСОБА_1 на праві приватної власності належать: нежитлові будівлі загальною площею 1744,7кв.м., а саме: корівник площею 651,2кв.м., пташник площею 1093кв.м., огорожі, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .; /а.с.17-21/

- нежитлова будівля, а саме корівник, загальною площею 950,6кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ; /а.с.21-24/

- нежитловий об`єкт зернотоку загальною площею 1095,9кв.м., а саме: будинок механізатора 98кв.м., зерносховище 997,9кв.м., вагова, навіс, вагова, навіс, убиральня, ЗАВ-20, ЗАВ-40, тік, ваги, замощення, в`їзд до ЗАВ, який знаходиться за адресою: Миколаївська область, Баштанський район, с. Єрмолівка, вул. Комсомольська, 20; /а.с.24-28/

- нежитлова будівля, а саме корівник, загальною площею 854,9кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , с. Єрмолівка, АДРЕСА_3 Шкільна, 50. /а.с.29-32/

У червні 2016р. Баштанською ОДПІ Головного управління ДФС у Миколаївській області винесені наступні податкові повідомлення-рішення:

від 29.06.2016р. №37034-14 про визначення позивачу податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2015 рік у розмірі 16953,35грн.;

від 30.06.2016р. №37368-14 про визначення податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2015 рік у розмірі 10412,68грн.;

від 30.06.2016р. №37369-14 про визначення податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2015 рік у розмірі 11578,31грн.

від 12.06.2017р. №1094-14 про визначення податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2016 рік у розмірі 15101,50грн. /а.с.13-14/

У вказаних податкових повідомленнях - рішеннях зазначено правову підставу для нарахування податкового зобов`язання - підпункт 54.3.3. п.54.3. ст.54 Податкового кодексу України та підпункт 266.7.2 п.266.7. ст.266 Податкового кодексу України.

Згідно банківських виписок позивачем сплачені суми податкових зобов`язань визначених вказаними податковими повідомленнями-рішеннями. /а.с.15-16/

Не погоджуючись з правомірністю податкових повідомлень-рішень, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази надані сторонами, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог з наступних підстав.

Відповідно до підпункту 266.1.1 п.266.1 ст. 266 Податкового кодексу України (надалі ПК України), платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Визначення платників податку в разі перебування об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості у спільній частковій або спільній сумісній власності кількох осіб: а) якщо об`єкт житлової та/або нежитлової нерухомості перебуває у спільній частковій власності кількох осіб, платником податку є кожна з цих осіб за належну їй частку; б) якщо об`єкт житлової та/або нежитлової нерухомості перебуває у спільній сумісній власності кількох осіб, але не поділений в натурі, платником податку є одна з таких осіб-власників, визначена за їх згодою, якщо інше не встановлено судом; в) якщо об`єкт житлової та/або нежитлової нерухомості перебуває у спільній сумісній власності кількох осіб і поділений між ними в натурі, платником податку є кожна з цих осіб за належну їй частку (підпункт 266.1.2пункту 266.1 статті 266 Податкового кодексу України).

Відповідно до пп. 266.3.2 п. 266.3 ст. 266 ПК України, база оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Згідно пп.266.2.1 п.266.2 ст.266 ПК України об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Згідно пп. «ж» пп.266.2.2 п.266.2 ст.266 ПК України будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників, призначені для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності, не є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Відповідно до пп.14.1.235 п.14.1 ст.14 ПК України сільськогосподарський товаровиробник - юридична особа незалежно від організаційно-правової форми, яка займається виробництвом сільськогосподарської продукції та/або розведенням, вирощуванням та виловом риби у внутрішніх водоймах (озерах, ставках та водосховищах) та її переробкою на власних чи орендованих потужностях, у тому числі власновиробленої сировини на давальницьких умовах, та здійснює операції з її постачання.

З метою застосування норм пп. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 ПК України до будівель, споруд сільськогосподарських товаровиробників відносяться об`єкти нерухомості, які відповідно до Державного класифікатора будівель та споруд ДК018-2000, затвердженого наказом Державного комітету України по стандартизації, метрології та сертифікації від 17.08.2000р. №507 (надалі - ДК 018-2000), належать до групи «Будівлі нежитлові інші» (код 127), клас «Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства» (код 1271), який включає будівлі для використання в сільськогосподарській діяльності, наприклад, корівники, стайні, свинарники, кошари, кінні заводи, собачі розплідники, птахофабрики, зерносховища, склади та надвірні будівлі, підвали, винокурні, винні ємності, теплиці, сільськогосподарські силоси тощо.

Згідно до підпункту 266.7.1 пункту 266.7 статті 266 Податкового кодексу України, обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості.

Враховуючи зазначене, не є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників, що використовуються ними для виробництва сільськогосподарської продукції та/або розведенням, вирощуванням та виловом риби у внутрішніх водоймах (озерах, ставках та водосховищах) та її переробкою на власних чи орендованих потужностях, у тому числі власновиробленої сировини на давальницьких умовах, та здійснює операції з її постачання.

Будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників, що використовуються не за призначенням, оподатковуються на загальних підставах.

Так, апелянт посилається на те, що в період з 21.05.2007р. по 06.01.2017р. ОСОБА_1 був зареєстрований фізичною особою-підприємцем, однак у відповідності до вимог пп.14.1.235 п.14.1 ст.14 ПК України сільськогосподарським товаровиробником є саме юридична особа, що виключає правові підстави для застосування пп.266.2.2 п.266.2 ст.266 ПК України.

Відповідно до пп.14.1.235 п.14.1 ст.14 ПК України сільськогосподарський товаровиробник - юридична особа незалежно від організаційно-правової форми, яка займається виробництвом сільськогосподарської продукції та/або розведенням, вирощуванням та виловом риби у внутрішніх водоймах (озерах, ставках та водосховищах) та її переробкою на власних чи орендованих потужностях, у тому числі власновиробленої сировини на давальницьких умовах, та здійснює операції з її постачання.

Разом з тим, згідно ст.1 Закону України «Про стимулювання розвитку сільського господарства на період 2001-2004 років» сільськогосподарський товаровиробник - фізична або юридична особа, яка займається виробництвом сільськогосподарської продукції, переробкою власновиробленої сільськогосподарської продукції та її реалізацією.

Аналогічна норма передбачена ст.1 Закону України «Про сільськогосподарський перепис», а саме виробники сільськогосподарської продукції - юридичні особи

всіх організаційно-правових форм господарювання та їх відокремлені підрозділи, фізичні особи (фізичні особи-підприємці, домогосподарства), які займаються сільськогосподарською діяльністю, передбаченою класифікацією видів економічної діяльності, мають у володінні, користуванні або розпорядженні землі сільськогосподарського призначення чи сільськогосподарських тварин.

Отже, фізичні особи, які займаються сільськогосподарською діяльністю, передбаченою КВЕД з урахуванням державного класифікатора продукції та послуг, мають у володінні, користуванні або розпорядженні землі сільськогосподарського призначення чи сільськогосподарських тварин, володіють та використовують будівлі, споруди, що призначені для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності, відносяться до сільськогосподарських товаровиробників, з метою визначення об`єкта оподаткування згідно пп. «ж» пп.266.2.2 п.266.2 ст.266 ПК України.

Аналогічні висновки містяться у роз`ясненні Інформаційно-довідкового департаменту Державної фіскальної служби України щодо належності фізичних осіб до сільськогосподарських товаровиробників з метою визначення об`єкта оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Як вбачається з матеріалів справи, ФОП ОСОБА_1 займався таким видом діяльності, як код КВЕД 01.11 - вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур (основний), а тому на момент винесення оскаржуваних податкових повідомлень-рішень він був сільськогосподарським товаровиробником.

За визначенням Державного класифікатора будівель і споруд ДК018-2000 клас 1271 «Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства» включає будівлі для використання в сільськогосподарській діяльності, наприклад, корівники, стайні, свинарники, кошари, кінні заводи, собачі розплідники, птахофабрики, зерносховища, склади та надвірні будівлі, підвали, винокурні, винні ємності, теплиці, сільськогосподарські силоси, тощо.

За правилами класифікації будівель, визначеними у вступі до вищезазначеного ДК 018-2000, якщо будівля містить приміщення різного призначення, то її «головне призначення повинно бути визначене таким чином: обчислюється відсоткове співвідношення площ різних за призначенням приміщень будівлі в складі повної загальної площі та віднести ці приміщення згідно з їх призначенням чи використанням до відповідного класифікаційного угруповання; потім будівля класифікується за методом «зверху вниз». Будівлю спочатку відносять до розділу (один розряд коду), що охоплює всю чи більшу частку всієї її загальної площі. Далі їх відносять до підрозділу (два розряди коду) - житлові будівлі, нежитлові будівлі за найбільшою питомою вагою площі в цій будівлі. Наступним кроком визначається група (три розряди коду) за найбільшою часткою всієї загальної площі в межах підрозділу. Нарешті, вибирається належність будівлі до класу (чотири розряди коду) за найбільшою часткою всієї загальної площі у межах групи».

Тобто, належні позивачу на праві приватної власності об`єкти нежитлової нерухомості, а саме корівники, пташник, нежитловий об`єкт зернотоку, розташовані за адресою: Миколаївська область, Баштанський район, с.Єрмолівка відносяться до класу 1271 «Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства» за ДК 018-2000.

Згідно ч.1 ст.320 Цивільного кодексу України власник має право використовувати своє майно для здійснення підприємницької діяльності, крім випадків, встановлених законом.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності у чинному законодавстві норм про відокремленість майна фізичної особи - підприємця від майна фізичної особи.

Крім того, у листі Державної фіскальної служби України від 28.04.2015р. №4000/Б/99-99-17-02-02-14 зазначено, що фізична особа-підприємець не може бути власником нерухомого або рухомого майна, придбання, спорудження, будівництво такого майна та операції з передачі права власності на таке майно фізичною особою-підприємцем можуть здійснюватись виключно як фізичною особою.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення є протиправними та підлягають скасуванню, оскільки належні позивачу об`єкти нежитлової нерухомості, не відносяться до об`єктів оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, тому що відносяться до будівель сільськогосподарського призначення та використовуються у сільськогосподарській діяльності, а отже підпадають під ознаки пункту «ж» підпункту 266.2.2 п.266.2 ст.266 ПК України.

За правилами ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Миколаївській області залишити без задоволення, рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 18 березня 2019р. залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання судового рішення.

Головуючий суддя Крусян А.В.
Судді Градовський Ю.М. Яковлєв О.В.