Справа № 520/6264/19
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2019-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: Тітов О.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2019 р. Справа № 520/6264/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Ральченка І.М.,

Суддів: Бершова Г.Є. , Катунова В.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Малого приватного підприємства "Агросервіс" на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27.09.2019, по справі № 520/6264/19

за позовом Головного управління ДФС у Харківській області

до Малого приватного підприємства "Агросервіс"

про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДФС у Харківській області звернулось до суду із позовом, у якому просило стягнути з Малого приватного підприємства "Агросервіс" кошти у розмірі 563003,75 грн. в рахунок погашення податкового боргу.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 27.09.2019 року позовні вимоги задоволено.

Стягнуто до бюджету України кошти у розмірі 563003,75 в рахунок погашення податкового боргу з Малого приватного підприємства "Агросервіс" суми податкового боргу з розрахункових рахунків та за рахунок готівки.

Відповідач, не погодившись із рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти постанову, якою відмовити у задоволенні позову. Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги заявник вказує, що податкові повідомлення-рішення, які стали підставою виникнення у платника податків податкового боргу, оскаржені відповідачем у судовому порядку, та на теперішній час справа перебуває у провадженні суду касаційної інстанції.

09.12.2019 року до суду надійшло клопотання Малого приватного підприємства "Агросервіс" про відкладення розгляду справи.

Однак, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення вказаного клопотання з огляду на його необгрунтоваінсть, оскільки вказуючи на неможливість забезпечити явку представника до судового засідання, позивач не наводить жодних обгрунтувань існування таких обставин.

На підставі положень п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Як встановлено судовим розглядом, фахівцями податкового органу у період з 05.03.2018 року по 13.03.2018 року проведена позапланова виїзна документальна перевірка МПП "Агросервіс" з питань дотримання вимог податкового законодавства України щодо господарських взаємовідносин з ТОВ «Самора Вест» (податковий номер 40047882) за травень 2016 року.

За наслідками проведеної перевірки складено акт № 997/20-40-14-19/08/30039435 від 20.03.2018 року, яким встановлено порушення МПП "Агросервіс": п. 44.1 ст. 44, ст. 185, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 201.1, п. 201.7 ст. 201, п. 209.2 ст. 209 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість в періоді, що перевірявся, на загальну суму за травень 2016 року в сумі 450363 грн. та зменшено від`ємне значення у сумі 97259 грн.

На підставі висновків акту відповідачем винесені податкові повідомлення - рішення від 11.04.2018 року № , яким визначено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість, та № , яким визначено суму завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

МПП "Агросервіс" оскаржені вказані податкові повідомлення-рішення у судовому порядку.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 01.10.2018 року, яке залишено без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 14.03.2019 року, у задоволенні позову відмовлено.

Отже, рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01.10.2018 року набрало законної сили.

В подальшому, позивачем винесено та вручено 02.04.2019 року представнику МПП "Агросервіс" податкову вимогу № 4876-55 від 29.03.2019 року, що підтверджується розпискою у тексті вимоги.

Отже, сума заборгованості МПП "Агросервіс" перед бюджетом є узгодженою, доказів самостійної сплати податкового боргу не надано.

У зв`язку з несплатою відповідачем у добровільному порядку суми податкового боргу у розмірі 563003,75 грн, податковий орган звернувся до суду із даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач, у встановлені законодавством строки, не сплатив податковий борг.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України до обов`язків платників податків входить сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з п. 31.1 ст. 31 ПК України строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно. Момент виникнення податкового обов`язку платника податків, у тому числі податкового агента, визначається календарною датою.

Згідно з п. 36.1 ст. 36 ПК України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Виконанням податкового обов`язку визнається сплата повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк (п. 38.1 ст. 38 ПК України).

Відповідно до підпункту 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України, грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Згідно з п. 57.3 ст. 57 Податкового кодексу України, у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Згідно з пунктом 59.1 статті 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Таким чином, факт узгодження податкового зобов`язання має наслідком обов`язок платника податку сплатити таке зобов`язання у встановлений законом строк.

Невиконання обов`язку зі сплати узгодженого податкового зобов`язання призводить до набуття таким зобов`язанням статусу податкового боргу, процедура стягнення якого визначається законом.

За приписами п. п. 191.1.22 п. 191 ст. 191 Податкового кодексу України погашення податкового боргу, стягнення своєчасно ненарахованих та/або несплачених сум єдиного внеску та інших платежів здійснюють контролюючі органи.

Контроль за своєчасністю подання платниками податків передбаченої законом звітності (декларацій, розрахунків та інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів), своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахування та сплати податків, зборів, платежів покладено на органи державної фіскальної служби. Крім того, п. п. 191.1.34 п. 191.1 ст.191 ПКУ на контролюючі органи покладено функцію застосування і своєчасного стягнення сум передбачених законом штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) за порушення податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

У відповідності до п.п. 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини.

На підставі п. 95.1 ст. 95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Згідно з п. п. 95.2, 95.3 ст. 95 Податкового кодексу України стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Колегія суддів зазначає, що стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

При цьому, аналіз зазначених положень Податкового кодексу України свідчить, що чинним законодавством контролюючому органу надано право звертатись до суду з позовами про стягнення коштів з рахунків платника податків, який має податковий борг.

Судовим розглядом встановлено, що у зв`язку з несплатою відповідачем в установлені строки узгодженої суми податкового зобов`язання податковим органом на адресу відповідача була направлена податкова вимога № 4876-55 від 29.03.2019 року, в якій було визначено суму податкового боргу на момент винесення податкової вимоги у розмірі 563003,75 грн.

В установленому законом порядку відповідач її не оскаржив, узгоджені зобов`язання у повному обсязі не сплатив.

Доводи апеляційної скарги стосовно оскарження податкових повідомлень-рішень від 11.04.2018 року № , № у судовому порядку (ухвалою Верховного суду від 18.04.2019 відкрито касаційне провадження за скаргою МПП "Агросервіс" на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01.10.2018 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 14.03.2019 року у справі №2040/5795/18) на висновки суду не впливають, оскільки на теперішній час рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01.10.2018 року у справі № 2040/5795/18, що винесено за наслідками оскарження, набрало законної сили, податкові повідомлення-рішення від 11.04.2018 року № , № є чинними та не скасованими.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що на час розгляду даної адміністративної справи сума податкового боргу відповідача складає 563003,75 грн. та підлягає стягненню з відповідача.

Таким чином, позовні вимоги Головне управління ДФС у Харківській області є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Малого приватного підприємства "Агросервіс" - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27.09.2019 по справі № 520/6264/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач І.М. Ральченко
Судді Г.Є. Бершов В.В. Катунов