Справа № 520/11641/19
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2019-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий І інстанції: Панов М.М.

23 грудня 2019 р.Справа № 520/11641/19

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді - Мельнікової Л.В.,

суддів - Калитки О. М. , Рєзнікової С.С. ,

за участю секретаря судового засідання Білюк Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду у місті Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2019 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Юхименко Ольги Леонідівни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ ФІНАНС» про визнання протиправною та скасування постанови, -

В с т а н о в и л а:

04.11.2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, яким просить визнати протиправною та скасувати постанову відповідача приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Юхименко О.Л. (далі за текстом приватний виконавець) від 21.08.2019 року про відкриття виконавчого провадження ВП № 59872000.

В обґрунтування вимог позивач зазначив, що в порушення приписів ч. 2 ст. 24 Закону України від 02.06.2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VIII в редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин) відповідач прийняв до виконання виконавчий документ за відсутності доказів того, що в межах території виконавчого округу м. Києва наявне його майно.

Одночасно позивач просив поновити пропущений строк звернення до адміністративного суду, визнав поважними причини його пропуску, оскільки про існування оскаржуваного рішення відповідача він дізнався 28.10.2019 року.

Заперечуючи проти вимог ОСОБА_1 , у відзиві на адміністративний позов відповідач зазначає, що відповідно до положень ч. 2 ст. 24 Закону № 1404-VIII приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи у тому числі за місцем знаходження майна боржника. За повідомленням ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ ФІНАНС» позивач є клієнтом банку і власником карткового рахунку № НОМЕР_1 . Посилаючись на правовий висновок, викладений Верховним Судом у постанові від 10.09.2018 року у справі № 905/3542/15, положення ч. 4 ст. 24 Закону № 1404-VIII, відповідач зазначає про право виконавця вчиняти виконавчі дії щодо звернення стягнення на доходи боржника, виявлення та звернення стягнення на кошти, що перебувають на рахунках боржника у банках чи інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах на території, на яку поширюється юрисдикція України.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 14.11.2019 року у задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено.

Судове рішення з посиланням на правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 10.09.2018 року у справі № 905/3542/15 вмотивовано тим, що дії приватного виконавця щодо відкриття виконавчого провадження за заявою ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ ФІНАНС», в якій зазначений рахунок позивача з місцем реєстрації банку у місті Києві є правомірними, а вимога позивача щодо визнання постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 59872000 є протиправною.

Стосовно доводів позивача, що відкриття виконавчого провадження не за місцем проживання, перебування боржника порушує права та обов`язки боржника у виконавчому провадженні, суд зазначив, що в постанові про відкриття виконавчого провадження, отриманій позивачем, вказана адреса в мережі Інтернет http://asvpweb.nais.gov.ua та ідентифікатор для доступу, використавши який позивач має змогу отримати інформацію про виконавче провадження. Тобто, порушення прав та обов`язків відсутнє. Крім того, судом зазначено, що позивачем до суду не надано жодних доказів або судових рішень в підтвердження вказаних обставин щодо недійсності відповідних правочину або виконавчого напису нотаріуса.

Не погоджуючись з судовим рішенням, в апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 просить його скасувати та прийняти нове судове рішення про задоволення вимог його адміністративного позову.

Обґрунтовує вимоги апеляційної скарги позивач фактично аналогічними доводами, що наведені ним у позові.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач фактично посилається на доводи, наведені нею у відзиві на позов, та просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції, - без змін.

За приписами ст. 268 КАС України у справах, визначених статтями 273 - 277, 280 - 283, 285 - 289 цього Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку (ч. 1 ст. 268 КАС України).

Учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду (ч. 2 ст. 268 КАС України).

Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій (ч. 3 ст. 268 КАС України).

За приписами ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги (ч. 1 ст. 308). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язкової підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 2 ст. 308).

Колегія суддів визнала за можливе розглянути справу з урахуванням положень ч. 4 ст. 229 та ч. 2 ст. 313 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 18 Закону України від 02.06.2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VIII) передбачено, що виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону № 1404-VIII, примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 25 Закону України від 02.06.2016 року № 1403-VIII «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» (далі Закон № 1403-VIII), виконавчим округом є територія Автономної Республіки Крим, області, міста Києва чи Севастополя. Приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» знаходиться у межах Автономної Республіки Крим, області або міста Києва чи Севастополя, у яких розташований його виконавчий округ.

Частиною 1 ст. 27 Закону № 1403-VIII встановлено, що фізичні або юридичні особи мають право вільного вибору приватного виконавця з числа тих, відомості про яких внесено до Єдиного реєстру приватних виконавців України, з урахуванням суми стягнення та місця виконання рішення, визначеного Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 24 Закону № 1404-VIII, виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу. Приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 19 Закону № 1404-VIII право вибору пред`явлення виконавчого документа для примусового виконання до органу державної виконавчої служби або до приватного виконавця, якщо виконання рішення відповідно до статті 5 цього Закону віднесено до компетенції і органів державної виконавчої служби, і приватних виконавців, належить стягувачу.

Судом установлено, що позивач ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджуються копією витягу з Єдиного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання від 12.01.2018 року № 6311-1 /а.с. 13/.

06.03.2013 року між Харківським регіональним відділенням АТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» та позивачем був укладений договір № 1437 про відкриття та обслуговування спеціального карткового рахунку з видачею міжнародної платіжної картки миттєвого випуску (а.с. 44-48).

06.03.2013 року між банком та позивачем укладена додаткова угода № 1 до договору № 1437 про відкриття кредитної лінії в межах зарплатних проектів (а.с. 49-51).

14.06.2014 року в газеті «Голос України» № 113 (5863) здійснено публікацію про ліквідацію банку.

15.10.2019 року відповідно до ст. 53 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» внесено запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № 1000818 про державну реєстрацію припинення ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «БРОКБІЗНЕСБАНК» як юридичної особи.

03.07.2019 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області вчинений виконавчий напис про звернення стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «БРОКБІЗНЕСБАНК», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ ФІНАНС», заборгованості за кредитним договором від 06.03.2013 року за період: з 01.08.2018 року по 11.06.2019 року в сумі 33.551,98 грн (а.с. 73-74).

До заяви, окрім іншого, приватному виконавцю наданий лист ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ ФІНАНС» (вих. № 1737/ДР/19 від 05.08.2019 року (а.с. 57), яким відповідач повідомлявся про те, що відповідно до Положення про Облікову політику ТОВ, затвердженого наказом № 2-бух від 29.12.2017 року, у клієнта, яким є ОСОБА_1 для обліку поточної заборгованості відкрито рахунок № НОМЕР_2 від 01.08.2019 року в валюті гривня в ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ ФІНАНС», що розташоване за адресою: м. Київ, вулиця Січових Стрільців, 37/41.

05.08.2019 року ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ ФІНАНС» звернулося до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Юхименко О.Л. із заявою про примусове виконання рішення, відповідно до якої, просить відкрити за місцем знаходження майна (грошових коштів) боржника виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису, виданого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Колейчиком В.В. № 1055 від 03.07.2019 року /а.с. 40-41/.

На підставі цієї заяви, 21.08.2019 року відповідачем відкрито виконавче провадження № 59872000 щодо примусового виконання виконавчого напису № 1055 від 03.07.2019 року, виданого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Колейчиком В.В. про стягнення з боржника, ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ ФІНАНС» заборгованості у розмірі 34.051,98 грн. /а.с. 38-39/.

Частково погоджуючись із доводами відповідача, колегія суддів зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 190 ЦК України майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Одним із різновидів майна є гроші (ст.ст. 177, 179 ЦК України).

Відповідно до вимог п. 3.1 ст. 3 Закону України від 05.04.2001 року № 2346-ІІІ «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» (далі Закон № 2346-ІІІ), кошти існують у готівковій формі (формі грошових знаків) або у безготівковій формі (формі записів на рахунках у банках).

Положеннями ст.ст. 6, 7 Закону № 2346-ІІІ визначено порядок відкриття банками рахунків своїм клієнтам та види рахунків, що можуть відкриватися банками або іншими установами - учасниками платіжної системи своїм клієнтам.

Пунктом 7.1 ст. 7 Закону №2346-ІІІ передбачено, що банки мають право відкривати своїм клієнтам вкладні (депозитні), поточні рахунки, рахунки умовного зберігання (ескроу) та кореспондентські рахунки.

Відповідно до п.п. 7.1.4, 7.1.5 ч. 7.1 ст. 7 Закону № 2346-III, особливості режимів функціонування вкладних (депозитних), поточних рахунків, рахунків умовного зберігання (ескроу) та кореспондентських рахунків визначаються нормативно-правовими актами Національного банку України та договорами, що укладаються клієнтами та обслуговуючими їх банками. Зарахування коштів на рахунок клієнта здійснюється як шляхом внесення їх у готівковій формі, так і шляхом переказу коштів у безготівковій формі з інших рахунків.

Таким чином, колегія суддів погоджується з доводами відповідача про те, що безготівкові кошти, які перебувають на рахунках у банках, є об`єктом права власності і такий висновок узгоджується із правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 10.09.2018 року у справі № 905/3542/15.

Разом з тим, як установлено судовим розглядом, виконавчий документ прийнятий приватним виконавцем Юхименко О.Л. за місцем знаходження коштів боржника у виконавчому провадженні - позивача ОСОБА_1 на картковому рахунку № НОМЕР_2 , відкритому ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ ФІНАНС».

Відповідно до ст. 2 Закону України від 07.12.2000 року № 2121-III «Про банки і банківську діяльність» банківська діяльність, це залучення у вклади грошових коштів фізичних і юридичних осіб та розміщення зазначених коштів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик, відкриття і ведення банківських рахунків фізичних та юридичних осіб. Розрахункові банківські операції рух грошей на банківських рахунках, здійснюваний згідно з розпорядженнями клієнтів або в результаті дій, які в рамках закону призвели до зміни права власності на активи.

Колегія суддів зазначає, що фінансова установа ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ ФІНАНС» при зверненні до відповідача із заявою від 05.08.2019 року про примусове виконання рішення не надало ліцензію на здійснення банківської діяльності, а відповідач, приймаючи рішення про відкриття виконавчого провадження означену обставину ( ОСОБА_1 є власником карткового рахунку, відкритого в ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ ФІНАНС») не перевірив.

Із додатка до Свідоцтва про реєстрацію фінансової установи № 530 серія ФК, вбачається, що ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ ФІНАНС» має право здійснювати фінансові послуги без отримання ліцензій та/або дозволів: надання гарантій, надання поручительств, надання позик, факторинг, фінансовий лізінг, надання фінансових кредитів за рахунок власних коштів, залучення фінансових активів юридичних осіб із зобов`язанням щодо наступного їх повернення.

Судам першої та апеляційної інстанцій ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ ФІНАНС» також не надано ліцензії на здійснення банківської діяльності.

З урахуванням наведеного, колегія суддів дійшла висновку про обґрунтованість вимог адміністративного позову ОСОБА_1 .

Оскільки означені обставини залишені судом першої інстанції поза увагою та цим обставинам не надана належна правова оцінка, колегія суддів задовольняє вимоги апеляційної скарги, скасовує судове рішення та приймає нове по задоволення вимог адміністративного позову ОСОБА_1

Інші доводи апеляційної скарги та заперечення сторін на висновки колегії суддів не впливають.

При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (№ 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (№ 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Пунктом 2 ч. 1 ст. 315 КАС України передбачено, що за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право: скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання (п. 4 ч. 1 ст. 320 КАС України).

Судові витрати, понесені позивачем ОСОБА_1 у вигляді оплати судового збору у розмірі 788,40 грн (а.с. 4), у розмірі 1152,60 грн (а.с. 110), підлягають відшкодуванню шляхом стягнення 1.941,00 грн за рахунок власних коштів суб`єкта власних повноважень приватного виконавця.

На підставі наведеного, керуючись статтями 13, 23, 31, 268, 269, 287, 271, 272, 292, 293, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2019 року скасувати, з прийняттям нового судового рішення про задоволення вимог ОСОБА_1 .

Визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Юхименко Ольги Леонідівни від 21 серпня 2019 року про відкриття виконавчого провадження ВП № 59872000.

Стягнути з приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Юхименко Ольги Леонідівни (02002, м. Київ, вулиця Окіпної Раїси, 4-а, офіс 35-Б) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) 1.941,00 грн. (одна тисяча дев`ятсот сорок одна гривня 00 копійок) у відшкодування понесених судових витрат.

Постанова Другого апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку на протязі тридцяти днів, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного суду.

Головуючий суддя (підпис)Л.В. Мельнікова
Судді(підпис) (підпис) О.М. Калитка С.С. Рєзнікова
Постанова складена і підписана 23 грудня 2019 року.