Справа № 205/4040/19
Суддя: Приходченко О. С.
Дата ухвалення: 2019-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

21.10.2019 Єдиний унікальний номер 205/4040/19
Єдиний унікальний номер 205/4040/19
Провадження № 2а/205/108/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2019 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Приходченко О.С.

при секретарі Король Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі в порядку термінової справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 1 батальйону № 1 Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області сержанта поліції Васічкіна Олега Олександровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

03 травня 2019 року позивач поштою направив до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська адміністративний позов до інспектора ПП 1-ї роти 1-го батальйону сержанта поліції Васічкіна О.О. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, що надійшов до суду 10 травня 2019 року.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 травня 2019 року позов залишено без руху та запропоновано позивачу усунути недоліки з додержанням вимог ч. 2 ст. 94, п.п. 2, 4 ч. 5 ст. 160, ч.ч. 1, 4 ст. 161 КАС України, з метою усунення яких 6 червня 2019 року позивачем було подано виправлений позов, але недоліки в адміністративному позові було усунуто не в повному обсязі.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від та 11 червня 2019 року позов було потворно залишено без руху та запропоновано позивачеві усунути недоліки з дотриманням п. 4 ч. 5 ст. 160, ч. 1 ст. 161 КАС України, з метою усунення яких позивачем 19 серпня 2019 року було подано виправлений позов.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 вересня 2019 року адміністративний позов було прийнято до розгляду суду та відкрито провадження у справі в порядку термінової адміністративної справи.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 жовтня 2019 року УПП у Дніпропетровській області було відмовлено у задоволенні клопотання про залучення УПП у Дніпропетровській до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

Позивач у своєму позові посилався на те, що 30 квітня 2019 року постановою в справі про адміністративне правопорушення його було притягнуто до адміністративної відповідальності за проїзд регульованого перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофору, чим порушено п. 8.7.3.е, у зв`язку з чим на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень. Вважає вказану постанову незаконною, оскільки він діяв відповідно до вимог п. 16.8, відповідно до якого водій, який виїхав на перехрестя на дозволений сигнал, зобов`язаний продовжити рух незалежно від сигналу світлофора на виїзді. Вважає, що постанова незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки інспектором не об`єктивно було з`ясовано обставини справи, проігноровано очевидну відсутність складу адміністративного правопорушення, чим порушено всебічний розгляд справи, справу розглянуто на місці. Позивач у своєму позові просив суд скасувати постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності та закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення. У своїй заяві позивач просив справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Відповідач інспектор роти № 1 батальйону № 1 УПП в Дніпропетровській області сержант поліції Васічкін О.О. у судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов суду не надав.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані і добуті докази, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що 30 квітня 2019 року інспектором роти № 1 батальйону № 1 УПП в Дніпропетровській області сержантом поліції Васічкіним О.О. відносно ОСОБА_1 було винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ № 1113036, якою притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП (а.с. 1).

У постанові зазначено, що ОСОБА_1 30 квітня 2019 року о 17 годині 10 хвилин, по вул. Набережна Заводська, буд. 27, у м. Дніпрі, керуючи транспортним засобом Ланос, державний номер НОМЕР_1 , проїхав пішохідний перехід на заборонений жовтий сигнал світлофора, чим порушив п. 8.7.3.е ПДР (а.с. 1).

Зазначену постанову в справі про адміністративне правопорушення після її винесення було вручено позивачу як правопорушнику.

Правовідносини, які виникли між сторонами урегульовані нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення та Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Пункт 1 статті 247 КУпАП визначає обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності наявність події і складу адміністративного правопорушення, а наявність такої події доводиться шляхом надання доказів.

На підставі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною 3 статті 283 КУпАП визначено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Абзацом 4 пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства по справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

За таких обставин, достатньою та необхідною правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху є наявність в її діях (бездіяльності) відповідного складу правопорушення, що повинно підтверджуватися належними і допустимими доказами, одним з яких є фото чи відеозапис.

Відповідно до п. 8.7.3.е ПДР світлофори призначені для регулювання руху транспортних засобів і пішоходів, мають світлові сигнали зеленого, жовтого, червоного і біло-місячного кольорів, які розташовані вертикально чи горизонтально.

Як вбачається з адміністративного позову, позивачем не заперечується факт перетину перехрестя на автомобілі у вказаному місці у вказаний час. При цьому свої заперечення проти оскаржуваної постанови він обґрунтовує тим, що жодні ПДР не забороняють перетинати регульований пішохідний перехід на заборонений сигнал світлофору, якщо на ньому відсутні пішоходи.

Разом з тим, суд звертає увагу, що дане твердження нівелює норми права та вимоги щодо неухильного дотримання водіями правил дорожнього руху та не може спростовувати факт порушення позивачем п. 8.7.3.е ПДР. Крім того, позивачем суду не було надано доказів його виїзду на перехрестя на дозволяючий сигнал світлофора.

Що стосується посилань позивача про те, що справу було незаконно розглянуто на місці зупинки автомобіля суд зазначає, що згідно зі ст. 222 КУпАП до компетенції органів Національної поліції віднесено розгляд справ у сфері про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів.

Частиною 1 статті 276 КУпАП визначено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Таким чином, факт того, що справу про адміністративне правопорушення було розглянуто на місці зупинки, а не у приміщенні УПП у Дніпропетровській області, не є порушенням прав позивача, а посилання позивача, що його було позбавлено можливості реалізувати свої права, передбачені ст. 268 КУпАП, не знаходить свого підтвердження, оскільки ОСОБА_1 зазначено, що пояснення ним інспекторові надавалися, а право на оскарження постанови реалізовано шляхом звернення до суду із адміністративним позовом.

Разом з тим, позивач у своєму позові зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Такому обов`язку суб`єкта владних повноважень протиставляється ч. 1 ст. 77 КАС України обов`язок кожної сторони, у тому числі і позивача, довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду № 760/2846/17 від 14 березня 2018 року, де вказано, що обов`язок доказування в адміністративному судочинстві, визначений ст. 71 КАС України, розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову

Крім того, слід зазначити, що відповідач є посадовою особою, який виконує повноваження, делеговані йому державою, при здійсненні своїх службових повноважень не має упередженості і наміру притягувати до адміністративної відповідальності осіб, які не скоюють відповідні адміністративні правопорушення, сумніви щодо його компетентності у суду відсутні.

Щодо посилань позивача, що постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності не містить порядку її оскарження, а тому не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, суд критично оцінює вказані доводи, оскільки дана обставина не підтверджує та не спростовує законність притягнення позивача до адміністративної відповідальності, та сама постанова оскаржена позивачем до суду, у строки передбачені чинним законодавством.

Також, позивач у своєму позові зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Такому обов`язку суб`єкта владних повноважень протиставляється ч. 1 ст. 77 КАС України обов`язок кожної сторони, у т. ч. і позивача, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду № 760/2846/17 від 14 березня 2018 року, де вказано, що обов`язок доказування в адміністративному судочинстві, визначений ст. 71 КАС України, розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову.

Крім того, слід зазначити, що відповідач є посадовою особою, який виконує повноваження, делеговані йому державою, при здійсненні своїх службових повноважень не має упередженості і наміру притягувати до адміністративної відповідальності осіб, які не скоюють відповідні адміністративні правопорушення, сумніви щодо його компетентності у суду відсутні.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що доводи позивача не знайшли свого підтвердження, а тому у задоволенні позову ОСОБА_1 слід відмовити.

Позивач при поданні адміністративного позову до суду був звільнений від сплати судового збору, у задоволенні позовних вимог йому відмовлено, тому судовий збір у розмірі 768 гривень 40 коп. слід віднести за рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. 251, ч. 3 ст. 283 КУпАП, ст. ст. 9, 14, 73, 74, 77, 90, 242-246, 286 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) у задоволенні позовних вимог інспектора роти № 1 батальйону № 1 Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області сержанта поліції Васічкіна Олега Олександровича (місце роботи: 49000, м. Дніпро, пл. Троїцька, буд. 2-а) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Судовий збір у розмірі 768 гривень 40 коп. віднести за рахунок держави.

Рішення може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його складення.

Суддя: