Справа № 1.380.2019.005700
Суддя: Волоско І. Р.
Дата ухвалення: 2019-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №1.380.2019.005700
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2019 року Галицький районний суд м. Львова

у складі: головуючого судді Волоско І.Р.,

секретар судового засідання Скаб В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові адміністративну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до Управління безпеки міста Львівської міської ради, представника Управління безпеки міста Теплюка Богдана Вікторовича про визнання дій неправомірними, скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

01 листопада 2019 року ОСОБА_1 звернувся з відповідним позовом до Львівського окружного адміністративного суду, в якому просив скасувати постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП. Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 05 листопада 2019 року справа була передана до Галицького районного суду м. Львова - за підсудністю. Позивач мотивував свої вимоги тим, що з відділу ДВС у м. Умані Черкаської області йому стало відомо про те, що 05 липня 2019 року щодо нього інспектором з паркування Управління безпеки міста Львівської міської ради була винесена постанова, якою притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП. Зазначає, що з постановою він не згідний, оскільки жодного протоколу про адміністративне правопорушення відносно нього не складалося, він жодним чином не був повідомлений про стягнення у виді штрафу.

Ухвалою від 02 грудня 2019 року відкрито провадження у справі, вирішено провести розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

20 грудня 2019 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого представник відповідача вважає позов необґрунтованим та таким, що не підлягає до задоволення. Зазначає, що фіксація вчинення правопорушення ОСОБА_1 була здійснена у автоматичному режимі, тому у інспектора наявні докази, які доводять його винуватість. Крім того, з цієї ж причини не складався протокол про адміністративне правопорушення. Було здійснене фотографування автомобіля ОСОБА_1 , який був зупинений на вул. Шевченка, 1 у м. Львові, в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено». Постанова про адміністративне правопорушення містить всі відомості, які передбачені КУпАП. У відзиві також зазначено, що копія постанови була направлена позивачеві за адресою його проживання.

Позивач в судове засідання не з`явився. Хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про що свідчить його підпис на повідомленні про вручення судової повістки.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце судового засідання справи, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 КАС України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності учасників справи, які не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду.

На підставі ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки учасники процесу в судове засідання не з`явилися.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає позов необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

За змістом статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Суд встановив, що постановою інспектора з паркування Управління безпеки міста Львівської міської ради від 05 липня 2019 року № ЛВ10-986 ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП. Згідно з текстом постанови, ОСОБА_1 05 липня 2019 року, о 10 год. 37 хв. на вул. Шевченка, 1 у м. Львові, здійснив зупинку автомобіля FORD FOCUS, реєстраційний номер НОМЕР_1 в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинка заборонена», чим порушила п. 8.4-в, 33.3.34 ПДР.

За змістом ч. 1 ст. 122 КУпАП порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно із вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Позивач заперечує факт вчинення нею правопорушення, мотивуючи тим, що інспектором не надано доказів його вчинення.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розділом 33 ПДР, зокрема у підрозділі 3 закріплено такий заборонний дорожній знак, як знак 3.34 «Зупинку заборонено».

За змістом п. 8.4. «в» розділу 8 ПДР дорожні знаки поділяються на такі групи, як заборонні знаки. Запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.

В межах дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено» забороняються зупинка і стоянка транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу).

У відповідності до п. 1.10 ПДР зупинка - це припинення руху транспортного засобу на час до 5 хвилин або більше, якщо це необхідно для посадки (висадки) пасажирів чи завантаження (розвантаження) вантажу, виконання вимог цих Правил (надання переваги в русі, виконання вимог регулювальника, сигналів світлофора тощо);

Зона дії знаку 3.34 поширюється - від місця встановлення до найближчого перехрестя за ним, а в населених пунктах, де немає перехресть, - до кінця населеного пункту. Дія знаків не переривається в місцях виїзду з прилеглих до дороги територій і в місцях перехрещення (прилягання) з польовими, лісовими та іншими дорогами без покриття, перед якими не встановлено знаки пріоритету.

Дія знаку 3.34 поширюється лише на той бік дороги, на якому вони встановлені (підрозділ 3 Розділу 33).

До відзиву представником відповідача - Управління безпеки міста надані фотографії порушення, з яких вбачається, що автомобіль FORD FOCUS, реєстраційний номер НОМЕР_1 , зупинений ліворуч на дорозі в районі буд. 1 по вул. Шевченка у м. Львові, у зоні дії дорожнього знаку 3.34.

Таким чином, вищевказані, досліджені в судовому засіданні фотоматеріали, суд вважає належними та допустимими доказами на підтвердження вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

В силу вимог встановлених ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам. При цьому водій має право відступати від вимог Закону та відповідно до правил дорожнього руху лише в умовах дії непереборної сили або коли іншими засобами неможливо запобігти власній загибелі чи каліцтву громадян (ст. 16 Закону).

Судом не встановлено обставин непереборної сили.

Кодекс адміністративного судочинства України передбачає не лише обов`язок суб`єкта владних повноважень (відповідача у справі) щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності (ч. 2 ст. 77 КАС України), але й обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (ч. 1 ст. 77 КАС України).

Підстави позову, на які посилався позивач, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи. Факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, не спростовано останнім.

Доказів неправомірної поведінки працівників Управління безпеки міста Львівської міської ради не надано,приймаючи оскаржувану постанову відповідач реалізовував свої повноваження по забезпеченню безпеки дорожнього руху.

Крім того, суд встановив, що копія постанови у справі про адміністративне правопорушення була направлена позивачу рекомендованим листом за адресою: АДРЕСА_1 , однак отримана не була. Дана обставина не є підставною для визнання постанови неправомірною.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису). Відтак, у зв`язку із фіксацією правопорушення у автоматичному режимі протокол інспектором не складався.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що у діях водія ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, а тому його доводи є необґрунтованими та безпідставними. Відтак, постанова ЛВ10-986 від 05 липня 2019 року є законною та обґрунтованою, підстави для визнання дій інспектора з паркування незаконним у суду відсутні. Внаслідок чого позовні вимоги є такими, що не підлягають задоволенню.

Згідно ч. 4 ст. 288 КУпАП позивач був звільнений від сплати державного мита, тому відсутні законні підстави для розподілу витрат на оплату судового збору.

Керуючись ст.ст. 2, 8-10, 241-246, 286 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

у задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління безпеки міста Львівської міської ради, представника Управління безпеки міста Теплюка Богдана Вікторовича про визнання дій неправомірними, скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення або з дня отримання копії рішення.

Повний текст рішення складено 26.12.2019 року

Суддя І.Р.Волоско