Справа № 480/2181/19
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2019-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2019 р.Справа № 480/2181/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Подобайло З.Г.,

Суддів: Григорова А.М. , Бартош Н.С. ,

за участю секретаря судового засідання Мороза М.М,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 16.07.2019 року, повний текст складено 16.07.2019р. та на додаткове рішення Сумського окружного адміністративного суду від 24.07.2019р., повний текст складено 24.07.2019р., головуючий суддя І інстанції: О.М. Кунець, м. Суми, по справі № 480/2181/19

за позовом ОСОБА_1

до Головне управління Держгеокадастру у Сумській області Могрицька сільська рада Сумського району Сумської області

про визнання протиправною та скасування відмови, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою Головного управління Держгеокадастру у Сумській області, третя особа - Могрицька сільська рада, у якій просить суд: - визнати протиправною та скасувати відмову відповідача, викладену у листі №Ц--5659-3026/21-19 від 10.05.2019, у наданні позивачу дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення, яка розташована за межами населеного пункту на території Могрицької сільської ради Сумського району Сумської області; - зобов`язати відповідача не пізніше 30 днів з дня набрання рішенням суду законної сили надати позивачу дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення, яка розташована за межами населеного пункту на території Могрицької сільської ради Сумського району Сумської області.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 16 липня 2019р. адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправною та скасовано відмову Головного управління Держгеокадастру у Сумській області , викладену у листі №Ц--5659-3026/21-19 від 10.05.2019, у наданні ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення, яка розташована за межами населеного пункту на території Могрицької сільської ради Сумського району Сумської області. Зобов`язано Головного управління Держгеокадастру у Сумській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 08.04.2019 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення, яка розташована за межами населеного пункту на території Могрицької сільської ради Сумського району Сумської області. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Сумській області на користь ОСОБА_1 понесені ним витрати зі сплати судового збору у сумі 384 грн. 20 коп.

Додатковим рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 24 липня 2019 р. у задоволенні заяви ОСОБА_1 про розподіл витрат по судовій справі №480/2181/19 відмовлено.

ОСОБА_1 , не погодившись з судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, вважає, що рішення суду в частині не вирішення позовних вимог щодо зобов`язання відповідача у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки та додаткове рішення суду Сумського окружного адміністративного суду від 24.07.2019р. є незаконними, неправосудними та несправедливим у зв`язку з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи; неправильним дослідженням доказів з цього приводу; недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції безпідставно визнав встановленими; необґрунтованості висновків, що викладені у рішенні суду першої інстанції; порушення при цьому норм процесуального права та неправильного застосуванням норм матеріального права при вирішені спору, що є підставою для скасування судового рішення в даній частині з прийняттям нового судового рішення про задоволення позову за наслідками розгляду апеляційної скарги. В частині відмови в задоволені позову про компенсацію витрат на професійну правничу допомогу як по змісту основного рішення від 16.07.2019р. так і по змісту додаткового рішення від 24.07.2019р. взагалі вважає незаконними, неправосудними, таким, що засновані на припущеннях та вигадках суду, та такі, що ганьблять професійний статус адвоката в наданні правничої допомоги. При цьому доводи суду є припущеннями, які нічім не підтверджуються і не обґрунтовуються. Просить суд апеляційної інстанції скасувати частково рішення Сумського окружного адміністративного суду від 16.07.2019р. в частині відмови в задоволені адміністративного позову про зобов`язання Головне управління Держгеокадастру у Сумській області не пізніше 30 днів з дня набрання рішенням суду законної сили надати ОСОБА_1 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення, яка розташована за межами населеного пункту на території Могрицької сільської ради Сумського району Сумської області. В даній частині прийняти нове рішення, яким зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Сумській області не пізніше 30 днів з дня набрання рішенням суду законної сили надати ОСОБА_1 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення, яка розташована за межами населеного пункту на території Могрицької сільської ради Сумського району Сумської області. По судовим витратам рішення Сумського окружного адміністративного суду від 16.07.2019р. №480/2181/18 та додаткове рішення Сумського окружного адміністративного суду від 24.07.2019р. №480/2181/18 скасувати з прийняттям нового рішення про відшкодування судових витрат в межах розгляду судової справи в порядку адміністративного судочинства Сумським окружним адміністративним судом в розмірі фактично понесених витрат на сплату судового збору в розмірі 768,40 грн. за подання адміністративного позову та понесених судових витрат на правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн., понесених у зв`язку зі зверненням до суду з адміністративним позовом та правничого супроводження адвоката під час розгляду судової справи в порядку адміністративного судочинства. Вважає, що рішення суду першої інстанції прийнято з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням при цьому норм процесуального права, у зв`язку з чим підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення по суті визначених та заявлених позовних вимог по суті виниклого спору. Суд не ухвалив зобов`язання прийняти рішення по суті звернення та ініційованого адміністративного позову, а самовільно ухвалив в основному рішенні зобов`язання повторно розглянути питання за заявою. Це більш схоже на повернення вирішення спірного питання по одному і тому ж колу. Приймаючи судове рішення саме у спосіб як визначив суд - із зобов`язанням повторно розглянути заяву. Обґрунтовуючи позицію суду про підстави повернути заяву на повторний перегляд, Сумський окружний адміністративний суд безпідставно вийшов за межі позовних вимог без жодного правового обґрунтування таких дій та без законних підстав щодо не задоволення позовних вимог позивача в їх основній редакції.

Головне управління Держгеокадастру у Сумській області заперечує проти задоволення вимог апеляційної скарги , просить суд апеляційної інстанції відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

Представник позивача в судовому засіданні наполягав на задоволенні апеляційної скарги в повному обсязі.

Представник відповідача просив суд апеляційної інстанції відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

Сторони по справі повідомлені належним чином про день, час та місце судового розгляду апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення та додаткове рішення суду першої інстанції вважає, що апеляційна скарга позивача не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що 08.04.2019 ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів на території Могрицької сільської ради Сумського району Сумської області.

За результатами розгляду цієї заяви, відповідач надіслав лист від 10.05.2019 №Ц--5659-3026/21-19, яким повідомлено, що відповідно до інформаційної довідки Міськрайонного управління у м. Сумах та Сумського району від 10.05.2019 №761/415-19 землі, за рахунок яких планується відведення земельної ділянки у власність, відносяться до земель сільськогосподарського призначення - сіножаті, що не відповідає призначенню та принципам землеустрою в частині створення раціональної системи землеволодіння та землекористування. Оскільки сіножаті можуть бути у складі земель для будь-якого сільськогосподарського призначення, але прямо забороняється розорювання сіножатей. На думку позивача, вказана відмова є протиправною, оскільки вичерпний перелік підстав для відмови в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою наведений у ч.7 ст.118 Земельного кодексу України, при цьому в листі відповідача не наведено жодної з них.

Не погодившись з вищевказаним листом, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги частково , суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не розглянуто належним чином заяву позивача, чим допущено протиправну бездіяльність, тому із врахуванням норм ст.9 КАС України вийшов за межі позовних вимог та зобов`язав Головне управління Держгеокадастру у Сумській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 10.05.2019р. про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність загальною (орієнтовною) площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення за межами населеного пункту на території Могрицької сільської ради Сумського району Сумської області та прийняти відповідне рішення по даній заяві.

Крім того, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягають стягненню судові витрати в загальному розмірі 5268,40 грн., у тому числі витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4500 грн. та судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Статтею 14 Конституції України закріплено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Правовідносини у сфері забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель врегульовано Земельним кодексом України.

Згідно ст.3 ЗК України земельні відносини в Україні регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч.2 ст.4 Земельного Кодексу України завданням земельного законодавства є регулювання земельних відносин з метою забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель.

Приписами ч.3 ст.22 Земельного Кодексу України передбачено, що землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування: громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Статтею 81 Земельного Кодексу України визначено, що громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування.

Повноваження відповідних органів виконавчої влади щодо передачі земельних ділянок у власність або користування та порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування встановлені статтями 118, 122, 123 Земельного Кодексу України.

Стаття 118 Земельного Кодексу України встановлює порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами.

Згідно з ч.1 ст. 118 Земельного Кодексу України громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим.

Частиною 6 ст.118 Земельного Кодексу України визначено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Приписами абз. 1 ч.7 ст. 118 Земельного Кодексу України визначено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Отже, земельним законодавством визначено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

При цьому, чинним законодавством не передбачено право суб`єкта владних повноважень відступати від положень статті 118 Земельного Кодексу України.

Отже, обов`язковим є прийняття відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування за наслідками розгляду поданого клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою вмотивованого рішення про надання дозволу або відмову у його наданні із наведенням усіх підстав такої відмови.

Правовий статус Головних управлінь Держгеокадастру в областях визначено відповідним Положенням про Головне управління Держгеокадастру в області, яке затверджене наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 29 вересня 2016 року № 333 та зареєстроване в Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2016 року за № 1391/29521.

Пунктом 8 Положення № 333 передбачено, що Головне управління у межах своїх повноважень видає накази організаційно-розпорядчого характеру.

Крім того, згідно з пунктом 84 Типової інструкції з діловодства в територіальних органах Держгеокадастру, затвердженої Наказом Держгеокадастру від 15 жовтня 2015 року № 600, накази видаються як рішення організаційно-розпорядчого характеру. За змістом управлінської дії накази видаються з основних питань діяльності територіального органу Держгеокадастру, адміністративно-господарських, кадрових питань.

При цьому п. 123 вказаної Інструкції визначено, що службові листи складаються з метою обміну інформацією між установами як: відповіді про виконання завдань, визначених в актах органів державної влади, дорученнях вищих посадових осіб; відповіді на запити, звернення; відповіді на виконання доручень установ вищого рівня; відповіді на запити інших установ; відповіді на звернення громадян; відповіді на запити на інформацію; ініціативні листи; супровідні листи.

Отже, відповідно до приписів вказаних нормативно-правових актів визначено, що за результатами розгляду будь-яких основних питань діяльності територіального органу Держгеокадастру, останнім має видаватися відповідний наказ. При цьому листи складаються у разі надання відповіді на звернення громадян.

Таким чином, рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або про відмову в його наданні повинно оформлятися розпорядчим індивідуальним правовим актом у формі наказу Головного управління Держгеокадастру в області.

Вищевказаний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, яка була викладена в постанові від 16.05.2019 р. від №812/1312/18.

Колегія суддів зауважує, що в межах спірних правовідносин по даній справі ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області не із зверненням, а із відповідною заявою (клопотанням), за наслідками розгляду якої (якого) суб`єкт владних повноважень мав би прийняти відповідне управлінське рішення, в той час, як останній протиправно направив відповідь у формі листа від 10.05.2019 р.

Отже, відсутність належним чином оформленого рішення Головного управління Держгеокадастру у Сумській області про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність чи відмову у його наданні у формі наказу, свідчить про те, що уповноважений орган не прийняв жодного рішення з числа тих, які він повинен був ухвалити за законом.

Вищевказаний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, яка була викладена в постанові від 27.08.2019 року по справі №0840/3018/18.

Колегія суддів зазначає, що наданий відповідачем по справі лист від 10.05.2019 р , яким повідомлено про належність земельної ділянки до земель сільськосподарського призначення- сіножаті, не може вважатися, як належна відмова у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.

Отже, з урахуванням вказаного вище, відмова Головного управління Держгеокадастру у Сумській області, з визначенням її у формі листа, є протиправною та підлягає скасуванню.

Земельним кодексом України визначено порядок розгляду даної категорії питань, та зазначається, що відповідний орган виконавчої влади розглянувши питання про надання земельної ділянки для особистого селянського господарства надає дозвіл на розроблення проекту землеустрою, або мотивовану відмову.

Аналіз наведених вище норм свідчить про те, що розгляд заяви позивача може завершитись її задоволенням, або вмотивованою відмовою у ненаданні дозволу на розроблення документації із землеустрою.

Відповідач, під час розгляду заяви позивача, не виконав вимоги Земельного кодексу про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивованої відмови у його наданні.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Разом з тим, у спірних відносинах відповідач не реалізував своїх повноважень, оскільки не надав оцінки поданим документам, прийнявши рішення про відмову в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, оскільки в самому рішенні не навів мотивованих доводів щодо відмови.

При цьому, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що спосіб відновлення порушеного права позивача має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Зазначена позиція повністю кореспондується з висновками Європейського суду з прав людини, відповідно до яких, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності "небезпідставної заяви" за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею, повинен бути "ефективним" як у законі, так і на практиці, зокрема, в тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (пункт 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02)).

Отже, "ефективний засіб правого захисту" в розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права й одержання особою бажаного результату.

Частиною четвертою статті 245 КАС України визначено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Згідно з ч.2 ст.9 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

В даному випадку, належним та достатнім способом захисту позивача у спірних відносинах є зобов`язання ГУ Держгеокадастру у Сумській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 разом з наданими документами про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2 га для ведення особистого селянського господарства.

Такий висновок суду апеляційної інстанцій узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 14.08.2018 по справі № 815/1666/17, від 26.06.2018 по справі № 814/1755/17, від 11.09.2018 по справі № 816/318/18, від 08 листопада 2019 року по справі №820/4687/17.

Враховуючи вищенаведене , колегія суддів погоджуючись з висновками суду першої інстанції щодо часткового задоволення позову , вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права,, всі інші доводи апеляційної скарги є безпідставними та не впливають на правомірність висновків суду.

Також, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо стягнення судового збору в розмірі 384,20грн. та щодо відмови у задоволенні заяви про розподіл судових витрат, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Згідно зі ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Частина 1, 7 ст. 139 КАС України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Згідно зі ст. 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" видами адвокатської діяльності є, зокрема: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.

Отже, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо, а договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як захист, представництво та інші види адвокатської діяльності.

Статтею 30 "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" встановлено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Колегія суддів приймає до уваги посилання апелянта на те , що в ході судового розгляду в суді першої інстанції відповідачем не заявлялось клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, як це передбачено ч. 6 ст. 134 КАС України, оскільки таке клопотання не заявлялось тому і відсутні підстави застосування такої норм.

Однак , у відповідності до ч.9 ст. 139 КАС України саме суд зобов`язаний самостійно перевірити , заявлені витрати , наступним критеріям:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Так, в підтвердження здійснення витрат на правничу допомогу, позивачем надано до суду договір про надання правових послуг б/н від 28.05.2019 (а.с.46), укладений з адвокатом Нежевело В.В. (а.с.46), розрахункова квитанція Серії НВВ №28-05/2019 від 28.05.2019 (а.с.47), акт приймання-передачі виконаних робіт від 15.07.2019 (а.с.48-49), свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю Серії СМ №000549 (а.с.24) та ордер серії СМ №28 (а.с.23).

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції , що у договорі про правничу допомогу від 28.05.2019 у п.9 вказано, що об`єм надання правової допомоги та юридичних послуг за даним договором складає: надання допомоги консультативно-юридичного характеру та правничої допомоги, правове супроводження при підготовці та проведенні розгляду судової справи за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області, третя особа - Могрицька сільська рада про визнання протиправною та скасування відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність шляхом зобов`язання вчинити дії. Види, об`єм та межі правничої допомоги можуть визначатися додатково на підставі додаткових договорів .

Додаткових договорів до договору про надання правничої допомоги від 28.05.2019 між ОСОБА_1 та Нежевело В.В. не укладалися.

Згідно п.14 Договору від 28.05.2019, сторони дійшли згоди про внесення доплати за правове супроводження по суті у межах даного договору в 3000 грн. одноразового внеску через банківську установу на особистий рахунок Адвоката або безпосередньо Адвокату (на розсуд та за вибором Клієнта). Оформлення адвокатом отриманого гонорару проводиться розрахунковою квитанцією.

Пунктом 15 Договору встановлено, що до суми у межах оплати за правничу допомогу Замовник (клієнт) сплачує Адвокату за правничу допомогу за погодинним тарифом (60 хвилин астрологічного часу) у розмірі 280 грн.

Згідно розрахункової квитанції Серії НВВ №28-05/2019 ОСОБА_1 сплатив адвокату Нежевело В.В. 3000 грн. за надання допомоги консультативно-юридичного характеру та правничої допомоги, правове супроводження при підготовки та проведення розгляду судової справи за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області, третя особа - Могрицька сільська рада Сумського району Сумської області про визнання протиправною та скасування відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність шляхом зобов`язання вчинити дії (а.с.47).

15.07.2019 складено акт виконаних робіт за договором про надання правничої допомоги (детальний опис) від 28.05.2019 р., відповідно до якого ОСОБА_1 отримав адвокатом Нежевело В.В. наступні послуги:

- консультативна робота та надання юридичної - правничої допомоги щодо визнання протиправною та скасування відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність викладену у листі ГУ Держгеокадастру у Сумській області від 10.05.2019р. шляхом зобов`язання вчинити дії - 50хв.;

- правнича допомога при підготовці договору про правничу допомогу щодо надання допомоги консультативно - юридичного характеру та правничої допомоги у підготовці позовної заяви (адміністративного позову), правове супроводження адвокатом в межах судового розгляду справи про визнання протиправною та скасування відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, зобов`язання вчинити дії - 40 хв.;

- правнича допомога при визначені правової позиції клієнта, вивчення документів наданих клієнтом, відповідних нормативних актів - 1 год. 20 хв.;

- правнича допомога при підготовки позовної заяви (адміністративного позову) про визнання протиправною та скасування відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, зобов`язання вчинити дії - 4год.;

- правнича допомога при підготовці адвокатського запиту до Міськрайонного управління у м.Сумах та Сумському районі ГУ Держгеокадастру у Сумській області щодо надання копії Інформаційної довідки Міськрайонним управлінням у м.Сумах та Сумському районі ГУ Держгеокадастру у Сумській області від 10.05.2019 за вих. №761/415-19- 1 год.;

- правнича допомога при підготовці адвокатського запиту до ГУ Держгеокадастру у Сумській області щодо надання копії Інформаційної довідки Міськрайонним управлінням у м.Сумах та Сумському районі ГУ Держгеокадастру у Сумській області від 10.05.2019 за вих. №761/415-19 за результатами перенаправлення розпорядником інформації до зазначеного управління - 40 хв.;

- правнича допомога при підготовці та складанні заяви про аргументацію позиції сторони позивача в межах судової справи в порядку адміністративного судочинства, вивчення відповідних нормативних актів - 3год. 10 хв.;

- консультативна робота та надання юридичної - правничої допомоги за результатами отриманого від сторони відповідача відзиву на позовну заяву - 45 хв.;

- правове супроводження з наданням правничої допомоги в межах судової справи Сумського окружного адміністративного суду №480/2181/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області, третя особа - Могрицька сільська рада Сумського району Сумської області про визнання протиправною та скасування відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність шляхом зобов`язання вчинити дії - відповідно до наданих документальних доказів та протоколу судового засідання по адміністративній справі (за наявності та необхідності). Загальний витрачений час - 11 год. 10хв. (а.с.43-44).

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції , що наявні у справі документи щодо надання правничої допомоги не відповідають критеріям, встановленим ч. 9 ст. 139 КАС України, виходячи з наступного.

Так , позивачем не надано суду конкретизованого розрахунку калькуляції вартості отриманих ним правових послуг, а у наданому акті приймання-передачі виконаних робіт вказано лише витрачений адвокатом час на певну послугу без зазначення вартості за кожну з них.

Крім цього, опис наданих робіт, наведений в акті приймання-передачі виконаних робіт від 15.07.2019 року, містить тотожні, взаємовичерпні надані адвокатом послуги: від .28.05.2019, 06.06.2019, від 14.06.2019, що фактично складаються з надання консультацій та правничої допомоги у складанні позовної заяви і відповіді на відзив.

Крім того, колегія суддів зазначає, що підготовки договору про правничу допомогу, який буде реалізовано при розгляді адміністративної справи , не може вважатися часом витраченим для надання правової допомоги по справі, оскільки він є підставою надання такої правової допомоги, виключно після його укладення. .

Щодо правничої допомоги при підготовці адвокатського запиту до Міськрайонного управління у м.Сумах та Сумському районі ГУ Держгеокадастру у Сумській області та до ГУ Держгеокадастру у Сумській області щодо надання копії Інформаційної довідки Міськрайонним управлінням у м.Сумах та Сумському районі ГУ Держгеокадастру у Сумській області від 10.05.2019 за вих. №761/415-19 за результатами перенаправлення розпорядником інформації до зазначеного управління.

Доказів складання таких запитів, тому така послуга є недоведеною.

Крім того, інформаційна довідка Міськрайонного управління у м.Сумах та Сумському районі ГУ Держгеокадастру у Сумській області від 10.05.2019 за вих. №761/415-19 не була предметом розгляду даної справи, а відомості, вказані у ній, не оскаржувались у межах даної справи.

Щодо правничої послуги при підготовці та складанні заяви про аргументацію позиції сторони позивача в межах судової справи в порядку адміністративного судочинства, вивчення відповідних нормативних актів.

Виклад позиції сторони позивача у заяві про аргументацію позиції сторони позивача в межах судової справи від 15.07.2019 співпадає з викладом позиції у позовній заяві, а тому не може вважатися як окрема послуга з правничої допомоги.

Враховуючи, що зазначена категорія справ є незначної складності, розгляд справи проводився за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, правове супроводження даної справи адвокатом не здійснювалось.

Таким чином, за наведених обставин, суд дійшов висновку про відсутність підстав для відшкодування позивачу витрат на правничу допомогу адвоката Нежевело В.В.

Щодо відшкодування понесених витрат на поштові відправлення у сумі 60 грн., то відповідно до ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Як вже зазначалось, рішення у даній справі було прийнято 16.07.2019 в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

У даному випадку, питання щодо відшкодування судових витрат на поштові відправлення мало бути заявлено до прийняття рішення. Відповідної заяви до прийняття судом рішення у даній справі, не надано.

Заява про ухвалення додаткового рішення надійшла до суду засобами електронного зв`язку лише 22.07.2016.

Крім цього, позивач на обґрунтування понесених витрат на поштові відправлення у сумі 60 грн. зазначає, що ним 15.07.2019 направлялись відповідачу та третій особі докази судових витрат на правову допомогу. Такі докази направлення були додані до заяви про аргументацію позиції сторони позивача в межах судової справи від 15.07.2019.

Однак, слід зазначити, що до самої заяви про аргументацію позиції сторони позивача в межах судової справи від 15.07.2019 не надано доказів понесення позивачем витрат за поштові послуги у сумі 60 грн.

Відтак, колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції щодо відсутності підстав стягнення витрат з відповідача.

Частиною 1 ст. 132 КАС України передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Щодо відшкодування судом першої інстанції, при прийнятті оскаржуваного рішення, витрат зі сплати судового збору у сумі 768,40 грн., колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково, то суд першої інстанції правомірно стягнув за рахунок бюджетних асигнувань відповідача стягнуто на користь позивача стягнуто 384,20 грн. - пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Доводи апеляційної скарги щодо незгоди з рішенням по суті позовних вимог та щодо розподілу судових витрат з наведених вище підстав висновків суду не спростовують.

Суд зазначає, що доводи апеляційної скарги є ідентичними тим, які були висловлені в позові, поясненнях та заяві з урахуванням яких суд першої інстанції вже надав оцінку встановленим обставинам справи, інших обґрунтувань в апеляційній скарзі наведено не було.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення по суті спору та додаткове судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно-правовим обґрунтуванням, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення та додаткового рішення суду першої інстанції не вбачається.

Згідно частини шостої статті 139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи вимог ст. 139 КАС України розподіл судових витрат не здійснюється .

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 16.07.2019 року по справі № 480/2181/19 залишити без змін.

Додаткове рішення Сумського окружного адміністративного суду від 24.07.2019р. залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя З.Г. Подобайло
Судді А.М. Григоров
Повний текст постанови складено 26.12.2019 року