Справа № 826/14515/18
Суддя: Літвінова А.В.
Дата ухвалення: 2019-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2019 року місто Київ №826/14515/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Літвінової А.В., при секретарі судового засідання Огнивому Д.П., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Ексім Лоджистікс»
доДержавної фіскальної служби України
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Ексім Лоджистікс» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою Державної фіскальної служби України, у якій просить суд:

- скасувати рішення Комісії яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 23.07.2018 №850421/41708826 про відмову в реєстрації податкової накладної від 17.05.2018 №24 в Єдиному реєстрі податкових накладних та від 20.07.2018 №848646/41708826 про відмову в реєстрації податкової накладної від 30.05.2018 №40 в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні від 17.05.2018 №24 та від 30.05.2018 №40, подані Товариством з обмеженою відповідальністю «Ексім Лоджистікс» за датою їх подання до реєстрації.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем протиправно, не маючи належних правових підстав, прийнято рішення від 23.07.2018 №850421/41708826 про відмову в реєстрації податкової накладної від 17.05.2018 №24 в Єдиному реєстрі податкових накладних та рішення від 20.07.2018 №848646/41708826 про відмову в реєстрації податкової накладної від 30.05.2018 №40 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.09.2018 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі №826/14515/18 без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі та запропоновано відповідачу протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі надати відзив на позовну заяву.

Відповідачем не надано суду відзив на позовну заяву.

Згідно з частиною четвертою статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Позивачем подано клопотання про пришвидшення розгляду адміністративної справи №826/14515/18.

Справу розглянуто після отримання судом інформації щодо повідомлення належним чином сторін про відкриття спрощеного позовного провадження у справі та інформації щодо відсутності відзиву на позов.

Відповідно до частини першої статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

Частиною п`ятою статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Розглянувши подані позивачем документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, Товариство з обмеженою відповідальністю «Ексім Лоджистікс» придбало у свого постачальника «MEDLOGISTICS» GmbH (Швейцарія) товар медичного призначення про що свідчать контракт від 29.11.2017 №MLUA-2911/17 та копії вантажно-митних декларацій від 02.05.2018 №UA125100/2018/311751 та від 26.05.2018 №UA125100/2018/314243.

Позивачем вказано на те, що в подальшому придбаний (імпортований) позивачем товар відповідно до вказаного контракту та вантажно-митної декларації від 02.05.2018 №UA125100/2018/311751 було реалізовано Товариству з обмеженою відповідальністю «СН Медсервіс» відповідно до договору купівлі-продажу від 02.01.2018 №ТД/4. Так, відповідно до умов вказаного договору, Товариство з обмеженою відповідальністю «Ексім Лоджистікс» (постачальник) зобов`язується продати та передати у власність Товариству з обмеженою відповідальністю «СН Медсервіс» (покупцю) товар, відповідно до рахунків та/або видаткових накладних, а покупець зобов`язується прийняти цей товар, своєчасно здійснити його оплату відповідно до умов даного договору.

Товар був доставлений за адресою: м. Київ, пров. Куренівський, 17, де Товариство з обмеженою відповідальністю «Ексім Лоджистікс» орендує складське приміщення відповідно до договору суборенди нежитлового приміщення від 06.11.2017 №2/17.

Позивачем зазначено, що факт реалізації товару відповідно до договору купівлі-продажу від 02.01.2018 №ТД/4 відбувся 17.05.2018, що підтверджується документами первинного бухгалтерського обліку та 17.05.2018 покупцем було оплачено отриманий товар.

Так, Товариством з обмеженою відповідальністю «Ексім Лоджистікс» відповідно до приписів пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України за результатами господарських взаємовідносин з контрагентом позивача - Товариством з обмеженою відповідальністю «СН Медсервіс» складено податкову накладну від 17.05.2018 №24 та вказану податкову накладну направлено 29.05.2018 на реєстрацію до Єдиного державного реєстру податкових накладних.

Згідно з квитанцією від 30.05.2018 №1 податкову накладну від 17.05.2018 №24 прийнято контролюючим органом, але реєстрація зупинена на підставі пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, оскільки податкова накладна відповідає вимогам підпункту 1.6 пункту 1 Критеріїв ризиковості платника податку. Також, у зазначеній квитанції контролюючий орган запропонував надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Як зазначено позивачем, на виконання вимог підпункту 201.16.2 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України до Державної фіскальної служби України було надано пояснення від 18.07.2018 вих.№1807/1 та направлено повідомлення від 19.07.2018 №34 щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій відносно податкової накладної накладної від 17.05.2018 №24.

Державною фіскальною службою України прийнято рішення від 23.07.2018 №850421/41708826, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної від 17.05.2018 №24, з підстав ненадання позивачем копій документів, а саме: первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акт приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Ексім Лоджистікс» не погоджуючись з рішенням контролюючого органу, звернулось зі скаргою до Державної фіскальної служби України від 30.07.2018 вих.№3007/1/1 на рішення від 23.07.2018 №850421/41708826.

Проте, рішенням комісії з питань розгляду скарг від 08.08.2018 №23325/41708826/2, скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Ексім Лоджистікс» залишено без задоволення, а рішення комісії Державної фіскальної служби України - без змін.

Також, позивачем зазначено, придбаний (імпортований) позивачем товар відповідно до вказаного контракту та вантажно-митної декларації від 26.05.2018 №UA125100/2018/314243 було реалізовано Товариству з обмеженою відповідальністю «Мед Ексім» відповідно до договору купівлі-продажу від 02.01.2018 №ТД/2. Так, відповідно до умов вказаного договору, Товариство з обмеженою відповідальністю «Ексім Лоджистікс» (постачальник) зобов`язується продати та передати у власність Товариству з обмеженою відповідальністю «Мед Ексім» (покупцю) товар, відповідно до рахунків та/або видаткових накладних, а покупець зобов`язується на умовах та в порядку, визначених цим догоовром, прийняти товар та своєчасно оплатити його.

Товар був доставлений за адресою: м. Київ, пров. Куренівський, 17, де Товариство з обмеженою відповідальністю «Ексім Лоджистікс» орендує складське приміщення відповідно до договору суборенди нежитлового приміщення від 06.11.2017 №2/17.

Позивачем зазначено, що факт реалізації товару відповідно до договору купівлі-продажу від 02.01.2018 №ТД/2 відбувся 30.05.2018, що підтверджується документами первинного бухгалтерського обліку та 30.05.2018 покупцем було оплачено отриманий товар.

Так, Товариством з обмеженою відповідальністю «Ексім Лоджистікс» відповідно до приписів пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України за результатами господарських взаємовідносин з контрагентом позивача - Товариством з обмеженою відповідальністю «Мед Ексім» складено податкову накладну від 30.05.2018 №40 та вказану податкову накладну направлено 13.06.2018 на реєстрацію до Єдиного державного реєстру податкових накладних.

Згідно з квитанцією від 14.06.2018 №1 податкову накладну від 30.05.2018 №40 прийнято контролюючим органом, але реєстрація зупинена на підставі пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, оскільки податкова накладна відповідає вимогам підпункту 1.6 пункту 1 Критеріїв ризиковості платника податку. Також, у зазначеній квитанції контролюючий орган запропонував надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Як зазначено позивачем, на виконання вимог підпункту 201.16.2 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України до Державної фіскальної служби України було надано пояснення від 17.07.2018 вих.№1707/2 та направлено повідомлення від 18.07.2018 №32 щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій відносно податкової накладної накладну від 30.05.2018 №40.

Державною фіскальною службою України прийнято рішення від 20.07.2018 №848646/41708826, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної від 30.05.2018 №40, з підстав ненадання позивачем копій документів, а саме: первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акт приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункових документів, банківських виписок з особових рахунків; документів щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Ексім Лоджистікс» не погоджуючись з рішенням контролюючого органу, звернулось зі скаргою до Державної фіскальної служби України від 27.07.2018 вих.№3707/1/3 на рішення від 20.07.2018 №848646/41708826.

Проте, рішенням комісії з питань розгляду скарг від 08.08.2018 №23324/41708826/2, скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Ексім Лоджистікс» залишено без задоволення, а рішення комісії Державної фіскальної служби України - без змін.

Позивач, не погоджуючись з рішеннями Державної фіскальної служби України від 23.07.2018 №850421/41708826 про відмову в реєстрації податкової накладної від 17.05.2018 №24 в Єдиному реєстрі податкових накладних та від 20.07.2018 №848646/41708826 про відмову в реєстрації податкової накладної від 30.05.2018 №40 в Єдиному реєстрі податкових накладних, звернувся до суду з даним позовом.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Згідно з підпунктами "а", "б" пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України, об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України та постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України.

У свою чергу, датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг, згідно положень пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України, вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню; б) дата відвантаження товарів.

Відповідно до пункту 188.1 статті 188 Податкового кодексу України база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів.

Пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

За визначенням пункту 2 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року №1246 (далі по тексту - Порядок №1246) податкова накладна - це електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України (далі Кодекс) в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Згідно з пунктом 12 Порядку №1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 року); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу; дотримання вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", "Про електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Відповідно до пункту 13 Порядку №1246 за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

Пунктом 201.16 статті 201 Податкового кодексу України встановлено, що реєстрація податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №117 «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних», установлено, що платники податку на додану вартість, у яких до 1 грудня 2017 р. зупинено реєстрацію податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, що діяв до набрання чинності Законом України від 7 грудня 2017 р. № 2245-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2018 році", та які станом на 1 грудня 2017 р. не подали пояснень і копій документів до таких податкових накладних / розрахунків коригування, мають право протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного у такій податковій накладній / розрахунку коригування, подати пояснення і копії документів до таких податкових накладних / розрахунків коригування на розгляд комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, порядок роботи яких затверджується цією постановою.

Вказаною Постановою Кабінету Міністрів України затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі по тексту - Порядок №117).

Відповідно до пунктів 5-7 Порядку №117, Податкова накладна / розрахунок коригування, які підлягають моніторингу, перевіряються на відповідність критеріям ризиковості платника податку, критеріям ризиковості здійснення операцій та показникам позитивної податкової історії платника податку.

У разі коли за результатами моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну / розрахунок коригування, відповідає критеріям ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється.

У разі коли за результатами моніторингу податкова накладна / розрахунок коригування відповідають критеріям ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної / розрахунку коригування, складених платником податку, який має позитивну податкову історію платника податку, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється.

Пунктом 12 Порядку №117 встановлено, що у разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

Відповідно до пункту 13 Порядку №117, у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування зазначаються:

1) номер та дата складання податкової накладної / розрахунку коригування;

2) порядковий номер, номенклатура товарів/послуг продавця, код товару згідно з УКТЗЕД / послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, зазначені у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена;

3) критерій(ї) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого(их) зупинено реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку;

4) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.

Суд встановив, що Критерії ризиковості платника податку затверджені Державної фіскальної служби України від 21 березня 2018 року № 959/99-99-07-18, згідно з підпунктом 1.6 пункту 1 яких комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС можуть розглядати питання щодо встановлення ризиковості платника податків, а саме:

комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС можуть розглядати питання щодо встановлення ризиковості платника податків, а саме:

платник податку зареєстрований (перереєстрований) за адресою, що знаходиться на непідконтрольній території України (зона АТО, АР Крим);

дата реєстрації платником податку на додану вартість не перевищує трьох місяців з дати такої реєстрації;

платник податку - юридична особа, який не має відкритих рахунків у банківських установах, крім рахунків в органах державної казначейської служби України (крім бюджетних установ);

платник податку, посадова особа та/або засновник якого був посадовою особою та/або засновником суб`єкта господарювання, якого ліквідовано за процедурою банкрутства протягом останніх трьох років;

платником податку не подано контролюючому органу податкову звітність з податку на додану вартість за два останні звітні періоди всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та абзацу першого пункту 49.2 і пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України;

платником податку на прибуток не подано контролюючому органу фінансову звітність за останній звітний період всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та пункту 46.2 статті 46 Податкового кодексу України (далі - Кодекс);

наявна податкова інформація, що свідчить про наявність ознак здійснення ризикових операцій платником.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Частиною другою статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, контролюючий орган дійшов висновку про відповідність податкових накладних від 17.05.2018 №24 та від 30.05.2018 №40, поданих Товариством з обмеженою відповідальністю «Ексім Лоджистікс» критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених пунктом підпункту 1.6 пункту 1 Критеріїв ризиковості платника податку, достатніх для зупинення реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Проте, контролюючим органом не визначено будь-якої із підстав щодо встановлення ризиковості Товариства з обмеженою відповідальністю «Ексім Лоджистікс», а відповідачами не підтверджено належними доказами того, що позивач відповідає хоча б одному із критеріїв ризиковості.

Пунктами 18-21 Порядку № 117 передбачено, що письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 15 цього Порядку, розглядаються комісіями контролюючих органів. Комісії контролюючих органів складаються з комісій регіонального рівня (комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників ДФС) та комісії центрального рівня (ДФС). Зазначені комісії приймають рішення про: реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі; відмову у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі. Підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

Відповідно до підпункту 201.16.3 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних приймається та надсилається платнику податку протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та документів, поданих відповідно до підпункту 201.16.2 цього пункту.

Податкова накладна/розрахунок коригування, реєстрацію якої в Єдиному реєстру податкових накладних було зупинено, реєструється у день настання однієї із таких подій:

а) прийнято рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних;

б) набрало законної сили рішення суду про реєстрацію відповідної податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (підпункт 201.16.4 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України).

Механізм внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до неї, до Єдиного реєстру податкових накладних визначає Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1246 (далі - Порядок №1246).

Так, згідно пункту 20 Порядку №1246 у разі надходження до Державної фіскальної служби України рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

З матеріалів справи вбачається, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Ексім Лоджистікс» складено та направлено на реєстрацію до Єдиного державного реєстру податкових накладних, податкові накладні від 17.05.2018 №24 та від 30.05.2018 №40, проте враховуючи те, що податкові накладні не були зареєстровані, позивачем до Державної фіскальної служби України було направлено повідомлення від 17.07.2018 №1707/2 щодо надання пояснень на підтвердження реальності здійснення операцій по податковій накладній від 30.05.2018 №40 та повідомлення від 18.07.2018 №1807/1 щодо надання пояснень на підтвердження реальності здійснення операцій по податковій накладній від 17.05.2018 №24.

Як зазначено позивачем, разом із зазначеними повідомленнями Товариством з обмеженою відповідальністю «Ексім Лоджистікс» направлено копії документів, які підтверджують реальність здійснення господарських операцій по спірним податковим накладним.

Однак, комісією Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації прийнято рішення:

- від 23.07.2018 №850421/41708826 про відмову в реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних від 17.05.2018 №24, з підстав ненадання позивачем копій документів, а саме: первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акт приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні;

- від 20.07.2018 №848646/41708826 про відмову в реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних від 30.05.2018 №40, з підстав ненадання позивачем копій документів, а саме: первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акт приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункових документів, банківських виписок з особових рахунків; документів щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Форма рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних визначена Порядком №117 (додаток 2 до Порядку) та передбачає, що у разі відмови в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних через ненадання платником податку копій документів, документи, які не надано, повинні бути підкресленими, тобто конкретно вказані.

Так, при відмові у прийнятті до реєстрації податкової накладної з посиланням на ненадання платником податків достатніх документів, комісія має навести дані щодо документів, надання яких дасть можливість прийняти податкової накладної до реєстрації.

Слід наголосити на тому, що загальними вимогами, які висуваються до акта індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

Можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків. Вживання податковим органом загального посилання на пункт 6 Критеріїв оцінки, без наведення відповідного підпункту, є неконкретизованим та призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не будь-яких на власний розсуд.

Відтак, невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом в постановах від 23.10.2018 у справі №822/1817/18 (адміністративне провадження №К/9901/62472/18), від 21.05.2019 у справі №0940/1240/18 (адміністративне провадження №К/9901/7590/19), від 02.07.2019 у справі №140/2160/18 (адміністративне провадження №К/9901/13662/19).

Крім того, суд звертає увагу на те, що рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 05.06.2019 у справі № 826/12108/18, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 10.12.2019 (вказана постанова набрала законної сили 10.12.2019), визнано протиправними та нечинними пункти 10, 20, 21 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №117.

Суд наголошує на тому, що відповідачем в оскаржуваних рішеннях від 23.07.2018 №850421/41708826 та від 20.07.2018 №848646/41708826 не зазначено, копії яких саме документів необхідно надати позивачу. Посилання на вказані підстави в обґрунтування прийняття рішення про відмову, за відсутності встановленого законодавством вичерпного переліку документів, та за умови не наведення комісією доказів того, що документи подані є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, свідчить про протиправність таких рішень.

Водночас, позивач стверджує, що первинні документи, оформлені в рамках господарських відносин із контрагентом позивача Товариством з обмеженою відповідальністю «СН Медсервіс», копії яких наявні в матеріалах справи щодо реєстрації податкової накладної від 17.05.2018 №24, складено у відповідності до вимог законодавства та підтверджує факт реального виконання господарських зобов`язань між Товариством з обмеженою відповідальністю «Ексім Лоджистікс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «СН Медсервіс».

Слід зазначити, що на підтвердження реального виконання господарських операцій між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «СН Медсервіс», Товариством з обмеженою відповідальністю «Ексім Лоджистікс» надано копії наступних документів: контракту від 29.11.2017 №MLUA-2911/17, вантажно-митної декларації від 02.05.2018 UA125100/2018/311751, договору купівлі-продажу від 02.01.2018 №ТД/4, специфікації від 17.04.2018 №2911-17, специфікації від 16.04.2018 №2911-16, інвойсу від 17.04.2018 №2911-17, інвойсу від 16.04.2018 №2911-16, рахунку на оплату від 17.05.2018 №110, видаткової накладної від 17.05.2018 №65.

Також, позивачем зазначено, що первинні документи, оформлені в рамках господарських відносин із контрагентом позивача Товариством з обмеженою відповідальністю «Мед Ексім», копії яких наявні в матеріалах справи щодо реєстрації податкової накладної від 30.05.2018 №40, складено у відповідності до вимог законодавства та підтверджує факт реального виконання господарських зобов`язань між Товариством з обмеженою відповідальністю «Ексім Лоджистікс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Мед Ексім».

Так, на підтвердження реального виконання господарських операцій між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Мед Ексім», Товариством з обмеженою відповідальністю «Ексім Лоджистікс» надано копії наступних документів: контракту від 29.11.2017 №MLUA-2911/17, вантажно-митної декларації від 26.05.2018 №UA125100/2018/314243, договору купівлі-продажу 02.01.2018 №ТД/2, специфікації від 16.05.2018 №2911-24, інвойсу від 16.05.208 №2911-24, декларації про відповідність виробів медичних від 18.12.2017 №001, декларації про відповідність виробів медичних від 18.12.2017 №002, рахунку на оплату від 30.05.2018 №130, видаткової накладної №79 від 30.05.18.

Під час судового розгляду справи відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, жодним чином не обґрунтовано суду законність прийнятих Державною фіскальною службою України оскаржуваних рішень, відзив на позовну заяву не надано. Причин неподання відзиву суду не повідомлено.

Так, суд звертає увагу, що відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23 липня 2002 року у справі "Компанія "Вестберґа таксі Актіеболаґ" та Вуліч проти Швеції" Суд визначив, що "…адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління.".

Проте, в межах розгляду даної адміністративної справи відповідач, покладений на нього приписами статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України обов`язок щодо доказування правомірності прийнятих рішень від 23.07.2018 №850421/41708826 та від 20.07.2018 №848646/41708826 не виконав та не надав суду жодних доказів на обґрунтування законності вчинених дій щодо відмови у реєстрації податкових накладних від 17.05.2018 №24 від 30.05.2018 №40.

Натомість, з матеріалів справи вбачається, що позивачем на вимогу Державної фіскальної служби України, було виконано покладений на нього обов`язок щодо складання та направлення на реєстрацію податкових накладних та надання копій документів, достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, зворотного відповідачем в процесі розгляду даної адміністративної справи не доведено.

Разом з тим, відповідачем незважаючи на надання позивачем письмових пояснень та відсутності фактичних критерії ризиковості, відмовлено у реєстрації податкових накладних від 17.05.2018 №24 від 30.05.2018 №40 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що оскаржувані рішення не відповідають приписам податкового законодавства, оскільки платником податків надано всі необхідні документи на підтвердження факту здійснення господарських операцій за податковими накладними від 17.05.2018 №24 від 30.05.2018 №40, у той час, як відповідачем зазначені документи всебічно не досліджені, а доводи платника податків не спростовані.

Таким чином, суд приходить до висновку, що рішення Комісії яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації рішення Комісії яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 23.07.2018 №850421/41708826 про відмову в реєстрації податкової накладної від 17.05.2018 №24 в Єдиному реєстрі податкових накладних та від 20.07.2018 №848646/41708826 про відмову в реєстрації податкової накладної від 30.05.2018 №40 в Єдиному реєстрі податкових накладних, є протиправними та підлягає скасуванню.

Враховуючи зазначені вище обставини та встановлену судом відсутність правових підстав для відмови у реєстрації спірних податкових накладних, суд приходить до висновку, що податкові накладні вважаються зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних датою (операційним днем) і часом, коли вони були подані, що є підставою для зобов`язання відповідача зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні від 17.05.2018 №24 від 30.05.2018 №40, подані Товариством з обмеженою відповідальністю «Ексім Лоджистікс» за датою їх подання до реєстрації.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 139, 241 - 246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Скасувати рішення Комісії яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 23.07.2018 №850421/41708826 про відмову в реєстрації податкової накладної від 17.05.2018 №24 в Єдиному реєстрі податкових накладних та від 20.07.2018 №848646/41708826 про відмову в реєстрації податкової накладної від 30.05.2018 №40 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні від 17.05.2018 №24 та від 30.05.2018 №40, подані Товариством з обмеженою відповідальністю «Ексім Лоджистікс» за датою їх подання до реєстрації.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Ексім Лоджистікс» (04073, м. Київ, пров. Куренівський, 17, ) понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3 524,00 грн. (три тисячі п`ятсот двадцять чотири гривні 00 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України (04053, м. Київ, Львівська пл., 8, ).

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статями 292-297 Кодексу адміністративного судочинства України, із урахуванням положень пункту 15.5 Перехідних положень (Розділу VII) Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Літвінова А.В.