Справа № 320/6969/19
Суддя: Панова Г. В.
Дата ухвалення: 2019-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

23 грудня 2019 року м. Київ № 320/6969/19

Суддя Київського окружного адміністративного суду Панова Г.В., розглянувши позовну заяву

фізична особа-підприємець ОСОБА_1

до Головного управління Державної податкової служби у Київській області

про визнання протиправними та скасування рішень,

В С Т А Н О В И В:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся фізична особня-підприємець ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Державної податкової служби у Київській області, в якому позивач просить суд:

- скасувати податкове повідомлення-рішення № від 20.09.2019 за платежем податок з доходів фізичних осіб, яким донараховано суму податку у розмірі 39205 грн. та штрафні санкції в сумі 19602,50 грн.;

- скасувати податкове повідомлення-рішення № від 20.09.2019 за платежем військовий збір, яким донараховано суму судового збору у розмірі 3267,08 грн. та штрафні санкції сумі 163,54 грн.;

- скасувати податкове повідомлення-рішення № від 20.09.2019 за платежем податок на додану вартість, яким донараховано сума податку у розмірі 630505 та штрафні санкції в сумі 1576226,25 грн.;

- скасувати податкове повідомлення-рішення № від 20.09.2019 за платежем податок на додану вартість, яким зменшено від`ємне значення у розмірі 8337 грн.;

- скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 20.09.2019 №Ф- на підставі якої донараховано єдиний соціальний внесок у розмірі 29640,48 грн.;

- скасувати рішення № від 20.09.2019 про застосування штрафних санкцій за донарахування своєчасно не нарахованого єдиного внеску;

- визнати недійсним п.1.18 (стор.10-22), п.2.1.2.2 (стор.28) Акта № 754 від 20.08.2019 в частині вартості залишків ТМЦ станом на 31.12.2018 і станом на 12.08.2019.

У силу положень пункту 4 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 1 статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

При цьому, під рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень вважається таке владне рішення, дія чи бездіяльність, які спрямовані на врегулювання тих чи інших суспільних відносин у публічно-правовій сфері, мають обов`язковий характер і породжують певні правові наслідки.

Статтею 78 Податкового кодексу України (надалі - ПК України) визначено порядок проведення документальних позапланових перевірок.

Пунктом 86.1 ст. 86 ПК України результати перевірок (крім камеральних) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами органу державної податкової служби та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Акт (довідка), складений за результатами перевірки та підписаний посадовими особами, які проводили перевірку, у строки визначені цим Кодексом, надається платнику податків або його законному представнику, який зобов`язаний його підписати.

Згідно п. 86.4 ст. 86 ПК України акт (довідка) документальної невиїзної перевірки складається у двох примірниках, підписується посадовими особами органу державної податкової служби, які проводили перевірку, та реєструється в органі державної податкової служби протягом п`яти робочих днів з дня, що настає за днем закінчення установленого для проведення перевірки строку (для платників податків, які мають філії та/або перебувають на консолідованій сплаті, - протягом 10 робочих днів).

Пунктом 86.7 ст. 86 ПК України у разі незгоди платника податків або його законних представників з висновками перевірки чи фактами та даними, викладеними в акті (довідці) перевірки, вони мають право подати свої заперечення протягом п`яти робочих днів з дня отримання акта (довідки). Такі заперечення розглядаються органом державної податкової служби протягом п`яти робочих днів, що настають за днем їх отримання (днем завершення перевірки, проведеної у зв`язку з необхідністю з`ясування обставин, що не були досліджені під час перевірки та зазначені у зауваженнях), та платнику податків надсилається відповідь у порядку, визначеному ст. 58 цього Кодексу для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень. Платник податку (його уповноважена особа та/або представник) має право брати участь у розгляді заперечень, про що такий платник податку зазначає у запереченнях.

Отже, акт перевірки - це службовий документ, який підтверджує факт перевірки, і є лише носієм інформації про виявлені порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства суб`єктами господарювання.

Акти ревізій, документальних перевірок, дії службових осіб, вчинені у процесі чи за результатами перевірок тощо, не підлягають розгляду в судах у порядку адміністративного судочинства, оскільки вони не мають обов`язкового характеру.

Такий акт або його висновки не можна визначати як документ, який містить норми права загальної або індивідуальної дії. Він не може створювати нових правових норм, доповнювати чи змінювати чинне законодавство.

Як зазначив Верховний Суд України у постанові від 10.09.2013 в адміністративній справі № 21-237а13, що прийнята за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, дії службових осіб щодо включення до акта певних висновків не можуть бути предметом розгляду в суді, висновки, викладені в акті перевірки, не породжують обов`язкових юридичних наслідків, акт перевірки не є рішенням суб`єкта владних повноважень у розумінні статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України, не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов`язків для осіб, робота (діяльність) яких перевірялися, тому його висновки не можуть бути предметом спору. Відсутність спірних відносин, в свою чергу, виключає можливість звернення до суду, оскільки відсутнє право, що підлягає судовому захисту. Акт перевірки є носієм доказової інформації про виявлені контролюючим органом порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства суб`єктами господарювання, документом, на підставі якого приймається відповідне рішення контролюючого органу, а тому оцінка акта, в тому числі й оцінка дій службових осіб контролюючого органу щодо його складання, викладення у ньому висновків перевірки, може бути надана судом при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі такого акта.

Наведені обставини виключають можливість розгляду позовних вимог про визнання недійсним п.1.18 (стор.10-22), п.2.1.2.2 (стор.28) Акта № 754 від 20.08.2019 в частині вартості залишків ТМЦ станом на 31.12.2018 і станом на 12.08.2019 у порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України.

За таких обставин, акти перевірки та висновки, які вони містять не мають обов`язкового характеру, а отже не є такими рішеннями суб`єкта владних повноважень, на спір з оскарження яких поширюється компетенція адміністративних судів, а тому у відкритті провадження слід відмовити.

Пунктом 1 частини першої статі 170 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Керуючись статтями 19, 170, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі № 320/5120/19 за позовом фізичної особа-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Київській області про визнання протиправними та скасування рішень, в частині позову про визнання недійсним п.1.18 (стор.10-22), п.2.1.2.2 (стор.28) Акта № 754 від 20.08.2019 в частині вартості залишків ТМЦ станом на 31.12.2018 і станом на 12.08.2019

2. Роз`яснити позивачу, що повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

3. Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення (підписання) ухвали.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Панова Г. В.