Справа № 640/3020/19
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2019-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2019 року м. Київ № 640/3020/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Келеберди В.І., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

Обставини справи:

До Окружного адміністративного суду міста Києва (далі-Суд) надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі - Позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі - Відповідач), в якому позивач просить Суд:

- визнати протиправними дії Відповідача щодо не проведення йому перерахунку та виплати пенсії відповідно до статті 51, 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 та від 11.11.2015 № 988 на підставі довідки про грошове забезпечення для перерахунку пенсії, виданої уповноваженим органом - Департаментом персоналу, організації освітньої та наукової діяльності МВС України від 20 березня 2018 року № 22/6-71743, без обмеження граничного розміру пенсії, починаючи з 01.01.2016;

- зобов`язати Відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії Позивачу відповідно до статті 51, 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", постанов Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2011 року № 988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" та від 21 лютого 2018 року № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" на підставі довідки про грошове забезпечення для перерахунку пенсії, виданої уповноваженим органом - Департаментом персоналу, організації освітньої та наукової діяльності МВС України від 20 березня 2018 року № 22/6-71743, у розмірі 80% від суми грошового забезпечення, без обмеження максимального розміру пенсії, починаючи з 01.01.2016 з урахуванням раніше виплачених сум;

- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Відповідача на користь Позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 768 гривень 40 копійок.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Відповідач у квітні 2018 року на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 здійснив перерахунок пенсії на підставі довідки від 20.03.2018 року № 22/6-71743 виходячи з 70% сум грошового забезпечення. Проте у липні 2018 року Відповідач на виконання постанови Святошинського районного суду м. Києва від 22.01.2018 року та постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 07.06.2018 у справі № 759/18975/17 провів перерахунок пенсії відповідно до довідки про розмір грошового забезпечення від 16.05.2017 року.

Позивач вважає, що Відповідачем протиправно та всупереч нормам чинного законодавства здійснюється виплата грошового забезпечення із суми 18217,20 гривень, відповідно до довідки від 16.05.2017 року із обмеженням максимального розміру пенсії, а не згідно даних довідки від 20.03.2018 із суми грошового забезпечення у розмірі 18993, 42 гривні, без обмеження максимального розміру пенсії.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 лютого 2019 року залишено позовну заяву без руху (а.с. 43), яка отримана Позивачем, що підтверджується наявним в матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 45).

Позивачем усунуто недоліки позову, зазначені в ухвалі від 25.02.2019 року.

Ухвалою Суду від 19 березня 2019 року відкрито провадження у справі, вирішено, здійснювати її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

Даною ухвалою запропоновано Відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення йому даної ухвали надати суду відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), або заяву про визнання позову та витребувано матеріали пенсійної справи Позивача.

Копію ухвали Суду Позивач, Відповідач, отримали, що підтверджується наявною в матеріалах справи роздруківкою електронного листування, повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 93-94).

Відповідач отримавши ухвалу про відкриття провадження свого відзиву та витребувані матеріалів пенсійної справи Позивача до Суду не надав.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Суд.

Обставини, встановлені судом.

Як слідує з матеріалів справи та не заперечується сторонами, Позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ в місті Києві з 29.03.2013 року та отримує пенсію за вислугу років, відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-ХІІ, розмір призначеної пенсії становить 80 % суми грошового забезпечення відповідної посади.

27 листопада 2018 року Позивач звернувся до Відповідача із заявою про здійснення перерахунку пенсії з 01.01.2016 року у розмірі 80% грошового забезпечення, визначеного у довідці від 20.03.2018 року, оформленої відповідно до постанови КМУ від 21.03.2018 року (а.с. 23-26).

Одночасно із цим, Позивач 27.11.2018 року подав заяву № 77056 до Відповідача з проханням здійснити перерахунок та виплату перерахованої пенсії з 01.01.2016 у повному обсязі, без обмежень максимального розміру пенсії (а.с. 30).

26.12.2018 Відповідач листом за № 141198/02 повідомив Позивача про здійснення у квітні 2018 року на виконання постанови КМУ від 21.02.2018 № 103 та на підставі довідки наданої уповноваженим органом МВС перерахунку пенсії, зокрема, звернув увагу на положення статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", що розмір пенсії за вислугу років обчислений за ст.13 цього Закону, не може перевищувати встановленні обмеження, а також те, що його пенсія обчислювалась виходячи з 70 відсотків сум грошового забезпечення за обійманою посадою, у редакції Закону, станом на дату проведення перерахунку. Звернуто увагу, що статтею 2 Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" № 3668-VІ (в редакції Закону України № 911- VІІІ від 24.12.2015) максимальний розмір пенсії призначених (перерахованих) відповідно до цього Закону не може перевищувати 10 (десяти) прожиткових мінімумів, установлених для працездатних осіб, які втратили працездатність. Тимчасово на період 01.01.2016 по 31.12.2016 максимальний розмір пенсії або щомісячного довічного грошового утримання, зокрема, призначених (перерахованих) відповідно до Закону, не може перевищувати 10740 гривень (як вбачається зі змісту відповіді Відповідача).

З огляду на це та з урахуванням статі 2 Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011 № 3668 -VІ після проведеного перерахунку пенсії відповідно до постанови КМУ № 103 розмір пенсійної виплати становить з 01.01.2016 - 10740, 00 гривень, з 01.01.2018 - 13730, а з 01.07.2018 - 14350 гривень. У липні 2018 року на виконання постанови Святошинського районного суду м. Києва від 22.01.2018 та постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 07.06.2018, у справі № 759/18975/17, Відповідачем здійснено Позивачеві перерахунок пенсії в порядку, встановленому судовим рішенням, з 01.01.2016 у розмірі 80 % від визначеної довідки від 16.05.2017 № 22/6-71743.

Оскільки розмір пенсійної виплати Позивача внаслідок проведеного перерахунку з 01.01.2016 не змінився, доплата різниці пенсії відсутня (а.с. 31-33).

Вважаючи відповідь Відповідача фактично відмовою у задоволенні заяв про здійснення перерахунку пенсії з 01.01.2016 року у розмірі 80% грошового забезпечення, визначеного у довідці від 20.03.2018 року, оформленої відповідно до постанови КМУ від 21.02.2018 року № 103 та без обмежень максимального розміру пенсії протиправними, Позивач звернувся до Суду з вказаним адміністративним позовом.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Відповідно до вимог частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 2 статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, є Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-ХІІ.

Так, Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантів соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їхніх сімей", який набрав чинності з 29.12.2015, статтю 63 доповнено частиною 3, згідно якої, перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських.

07.11.2015 (набрання чинності Законом України "Про національну поліцію") поліцейські розпочали виконувати завдання, які до цього часу відносились до сфери діяльності працівників органів внутрішніх справ, а тому є всі підстави вважати, що з набранням чинності Постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" №988 від 11.11.2015 року, виникли і підстави для здійснення перерахунку пенсій працівникам органів внутрішніх справ (міліції)" у цьому разі для Позивача.

Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" положеннями частини 4 статті 63 встановлювалось, що усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2019 № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" постановлено перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон) до 01.03.2018 (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 01.03.2018 відповідно до постанови КМУ від 30.08.2017 № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб".

Відповідно до пункту "в" частини другої статті 13 Закону № 2262-XII, в редакції, що діяла на момент призначення пенсії Позивачу, а саме: 29 березня 2013 року, максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 80 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43).

Законом України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" від 27.03.2014 № 1166-VII (далі - Закон № 1166-VII), який набрав чинності в цій частині 01.05.2014, статтю 13 Закону № 2262-XII викладено в наступній редакції: "максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43).

Отже, при перерахунку пенсії відповідним категоріям військовослужбовців має застосовуватися норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії Позивачеві, а саме: 29.03.2013 року. Внесені Законом № 1166-VII зміни до частини другої статті 13 Закону № 2262-XII щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 70% грошового забезпечення не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії, а мають застосовуватися виключно при призначенні нових пенсій. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 03.04.2018 у справі № 175/1665/17 (2-а/175/41/17), а тому відповідно до статті 242 КАС України суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Водночас, вирішуючи питання про застосування Закону № 2262-XII у часі, Суд виходить із того, що згідно зі статтею 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсязі існуючих прав і свобод.

Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг та компенсацій, розуміння сутності соціальних гарантій військовослужбовців та прирівняних до них осіб зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства, а правовідносини по їхньому пенсійному забезпеченню виникають не в момент звернення за призначенням пенсії, а в момент виникнення права на її призначення.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 03.04.2018 у справі № 175/1665/17(2-а/175/41/17), від 24.04.2018 у справі № 686/12623/17, а тому відповідно до статті 242 КАС України суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи зазначене, Суд дійшов висновку, що при перерахунку пенсії Позивачу відповідач повинен був застосувати норми, що діяли на час призначення позивачу пенсії. Зміни до частини другої статті 13 Закону № 2262-XII щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 70% грошового забезпечення, внесені Законом № 2262-XII, не можуть стосуватися до раніше призначеної пенсії.

Таким чином, перерахування Позивачу пенсії з урахуванням 70% грошового забезпечення суттєво звужує права позивача, а тому такі дії відповідача суперечать статті 2 КАС України.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.10.2019 у зразковій справі № 240/5401/18, а тому відповідно до статті 291 КАС України суд має враховувати правові висновки Верховного Суду викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.

Як зазначила Велика Палата Верховного Суду у зазначеній постанові, що рішення суду є зразковим для справ, у яких предметом спору є зменшення відсоткового розміру основної пенсії, призначеної за Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", при здійсненні перерахунку пенсії у зв`язку із прийняттям постанови КМУ від 30.08.2017 № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" відповідно до статті 63 указаного Закону на підставі постанови КМУ від 21.02.2018 № 103 Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб".

За таких обставин, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав, позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Щодо обмеження максимального розміру пенсії.

Відповідно до частина 2 статті 2 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-ХІІ максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів встановлених для осіб, які втратили працездатність (доповнено Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.08.2011 № 3668-VІ ).

За змістом пункту 1 та 2 розділу ІІ прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" цей Закон набирає чинності з 1 жовтня 2011 року. Обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Як встановлено Судом в результаті дослідження матеріалів справи, Позивачеві пенсія призначена 29 березня 2013 року відповідно до вимог Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" й після набрання чинності Закону № 3668-VІ.

Однак положення частини 2 статті 2 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-ХІІ, які передбачали максимальні обмеження розміру пенсії в цілому визнано неконституційним відповідно до рішення Конституційного Суду України № 7-рп/2016 від 20.12.2016.

Враховуючи те, що Відповідачем не було дотримано зазначених критеріїв при здійсненні перерахунку пенсії Позивачу, такі дії не можуть вважатись правомірними.

Таким чином, Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві зобов`язане провести з 01.01.2016 року перерахунок та виплату пенсії Позивачу відповідно до статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 80% сум грошового забезпечення, на підставі довідки від 20 березня 2018 року № 22/6-71743 про розмір грошового забезпечення, виданої Департаментом персоналу, організації освітньої та наукової діяльності МВС України, без обмежень максимального розміру пенсії.

Згідно ст. 17 Закону України "Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

Згідно п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Так, у п.29 Рішення Європейського суду з прав людини від 09.12.1994р. Справа "РуїзТоріха проти Іспанії" (серія А, № 303А) Суд повторює, що згідно з його установленою практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтованості рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Таким чином, на підставі статті 8 КАС України, згідно якої усі учасники адміністративного процесу є рівними та статті 9 КАС України, згідно якої розгляд і вирішення справ у адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, з`ясувавши обставини у справі, перевіривши всі доводи і заперечення сторін та надавши правову оцінку наданим доказам, Суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити.

Згідно з частиною ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. При цьому, положеннями частини 2 вказаної статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (частина1 ст. 90 КАС України).

Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи все вищевикладене, керуючись принципом верховенства права, суд вважає, що вказані позовні вимоги необхідно задовольнити повністю, зважаючи на їх коректність формулювання та обґрунтованість доведеності.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

При зверненні до Суду з адміністративним позовом Позивачем сплачений судовий збір у розмірі 768,40 грн, що підтверджується квитанцією від 14.02.2019 № 63 (а.с. 4).

У зв`язку із задоволенням позовних вимог Суд дійшов висновку, що судові витрати, понесені позивачем, належать відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань Відповідача у повному розмірі.

Керуючись статтями 2, 6, 72, 73, 76, 77, 139, 143, 243, 246 КАС України Окружний адміністративний суд міста Києва,

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, ) щодо не проведення ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) перерахунку та виплати пенсії відповідно до статті 51, 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 та від 11.11.2015 № 988 на підставі довідки про грошове забезпечення для перерахунку пенсії, виданої уповноваженим органом - Департаментом персоналу, організації освітньої та наукової діяльності МВС України від 20 березня 2018 року № 22/6-71743, без обмеження граничного розміру пенсії, починаючи з 01.01.2016.

3. Зобов`язати Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, ) здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) відповідно до статті 51, 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", постанов Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2011 року № 988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" та від 21 лютого 2018 року № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" на підставі довідки про грошове забезпечення для перерахунку пенсії, виданої уповноваженим органом - Департаментом персоналу, організації освітньої та наукової діяльності МВС України від 20 березня 2018 року № 22/6-71743, у розмірі 80% від суми грошового забезпечення, без обмеження максимального розміру пенсії, починаючи з 01.01.2016 з урахуванням раніше виплачених сум.

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) документально підтверджені судові витрати у сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

Відповідно до частини першої статті 293 КАС України, учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 255 Кас України, рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Підпунктом 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення "Кодексу адміністративного судочинства України" передбачено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя В.І. Келеберда