Справа № 580/1165/19
Суддя: Собків Ярослав Мар'янович
Дата ухвалення: 2019-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/1165/19 Суддя (судді) першої інстанції: В.В. Гаращенко
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Собківа Я.М.,

суддів: Земляної Г.В., Ісаєнко Ю.А.,

за участю секретаря: Рагімової Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Міністерства оборони України, Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 30 липня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України, Військової частини НОМЕР_2 Міністерства оборони України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, у якому просив:

- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 (24 окремий штурмовий батальйон сухопутних військ Збройних сил України «Айдар») Міністерства оборони України щодо зарахування молодшого сержанта ОСОБА_1 до списків особового складу Збройних Сил України для проходження ним військової служби за військовим контрактом, як особи сержантського та старшинського складу;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 (24-й окремий штурмовий батальйон сухопутних військ Збройних сил України «Айдар») Міністерства оборони України виключити (анулювати) із військового квитка ОСОБА_1 запис від 23.12.2014 про зарахування позивача до списків особового складу Збройних сил України для проходження військової служби за контрактом як особи сержантського та старшинського складу;

- визнати неправомірними дії військової частини НОМЕР_1 (24-й окремий штурмовий батальйон сухопутних військ Збройних сил України «Айдар») Міністерства оборони України щодо видачі наказу від 23.12.2014 №176 в частині зарахування молодшого сержанта ОСОБА_1 до особового складу військової частини - польова пошта НОМЕР_3 на підставі військового контракту та зобов`язати військову частину НОМЕР_1 внести зміни до наказу від 23.12.2014 №176 щодо зарахування ОСОБА_1 до особового складу військової частини - польова пошта НОМЕР_3 в якості військовослужбовця за призовом під час мобілізації, на особливий період, відповідно до Указу Президента України від 6 травня 2014 року №454 «Про часткову мобілізацію»;

- зобов`язати Міністерство оборони України виключити ОСОБА_1 зі списків особового складу Збройних Сил України як особу сержантського і старшинського складу, яка проходить військову службу за контрактом в особливий період;

- скасувати наказ військової частини НОМЕР_2 Міноборони України від 10.11.2015 р. №211 про зарахування ОСОБА_1 до особового складу вказаної військової частини як особу сержантського складу, яка проходить військову службу за контрактом;

- зобов`язати відповідачів - військову частину НОМЕР_2 Міноборони та Міністерство оборони України вчинити дії щодо звільнення молодшого сержанта ОСОБА_1 у запас Збройних Сил України на підставі Указу Президента України від 06.05.2015 року за №254/2015 «Про звільнення в запас військовослужбовців, які були призвані на військову службу під час мобілізації, на особливий період відповідно до Указу Президента України від 6 травня 2014 року №454 «Про часткову мобілізацію».

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 30 липня 2019 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України щодо зарахування молодшого сержанта ОСОБА_1 до списків особового складу Збройних Сил України для проходження ним військової служби за військовим контрактом.

Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) внести зміни до наказу від 23.12.2014 №176 вказавши про зарахування ОСОБА_1 до особового складу військової частини - польова пошта НОМЕР_3 в якості військовослужбовця за призовом під час мобілізації, на особливий період, відповідно до Указу Президента України від 6 травня 2014 року №454 «Про часткову мобілізацію».

Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 Міністерства оборони України (64300 Луганська область, с. Боровське, ) внести зміни до п. 10 розділу ІІ військового квитка ОСОБА_1 замінивши запис від 23.12.2014 року про призов ОСОБА_1 у Збройні Сили України за контрактом, іншим записом - про призов ОСОБА_1 в якості військовослужбовця під час мобілізації.

Зобов`язано Міністерство оборони України (03168 м. Київ, Повітрофлотський проспект, 6, ) вчинити дії щодо звільнення молодшого сержанта ОСОБА_1 у запас Збройних Сил України на підставі Указу Президента України від 06.05.2015 року за №254/2015 «Про звільнення в запас військовослужбовців, які були призвані на військову службу під час мобілізації, на особливий період відповідно до Указу Президента України від 6 травня 2014 року №454 «Про часткову мобілізацію».

В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням суду, Міністерством оборони України, Військовою частиною НОМЕР_1 Міністерства оборони України подано апеляційні скарги, в яких скаржники просять скасувати рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 30 липня 2019 року та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Апелянти мотивують свої вимоги тим, що судом першої інстанції неповністю з`ясовані обставини справи, порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи, що особиста участь сторін в судовому засіданні не обов`язкова, колегія суддів визнала можливим проводити розгляд справи за відсутності сторін.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 з травня 2014 року відповідно до Указу Президента України від 06.05.2014 за №454/2014 «Про часткову мобілізацію» проходив військову службу як доброволець в штурмовому батальйоні « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Згідно довідки командира військової частини польова пошта НОМЕР_3 підполковника ОСОБА_2 від 01.07.2014 року №14 позивач зарахований до складу військової частини на підставі наказу командира №19 від 07.06.2014 року.

У витягу з наказу керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України від 22.05.2018 №8 дск «Про залучення до проведення антитерористичної операції» вказано, що ОСОБА_1 вважати таким, що залучений з 19 червня по 19 липня 2014 року до проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей з підпорядкуванням керівнику оперативного штабу з управління антитерористичною операцією на території Донецької та Луганської областей.

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_3 від 23.12.2014 №176 молодшого сержанта ОСОБА_1 зараховано до списків особового складу військової частини на посаду радіотелеграфіста радіостанції взводу зв`язку вказаної військової частини, підстава: наказ командування військової частини - польова пошта НОМЕР_3 від 23.12.2014 №15-РС.

Наказом командира військової частини - польова пошта НОМЕР_5 від 03.07.2015 №202 молодшого сержанта ОСОБА_1 розвідника 4 розвідувально-диверсійного відділення 4 розвідувально-диверсійного взводу, призначеного наказом командира військової частини - польова пошта НОМЕР_5 (по особовому складу) від 03.07.2015 №73-РС, зараховано до особового складу вказаної військової частини.

Судом першої інстанції встановлено, що у подальшому умовне позначення військової частини - польова пошта НОМЕР_3 змінено на військова частина - польова пошта НОМЕР_5 .

Згідно відомостей, які містяться в матеріалах справи, наказом командира окремого штурмового батальйону Міністерства оборони України від 03.07.2015 року №73-РС молодшого сержанта ОСОБА_1 увільнено із займаної посади та призначено, в порядку переведення на рівнозначну посаду в 24 окремий штурмовий батальйон Сухопутних військ Збройних Сил України військової частини НОМЕР_1 . Підстави для переведення позивача до штурмового батальйону стало проведення організаційних заходів та формування нової військової одиниці у складі СЗУ.

Наказом першого заступника начальника Генерального штабу Збройних Сил України від 02.10.2015 №218-РС позивача направлено для проходження служби до військової частини НОМЕР_2 Міністерства оборони України на посаду командира кінологічного відділення роти бойового забезпечення.

В свою чергу, наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_5 від 06.10.2015 року №296 молодший сержант ОСОБА_1 увільнений із займаної посади та направлений для подальшого проходження військової служби до військової частини НОМЕР_2 .

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 10.11.2015 №211 ОСОБА_1 зарахований до списків особового складу та на всі види забезпечення.

Позивач неодноразово звертався з питанням щодо оформлення звільнення в запас ЗСУ.

Листом від 14.02.2019 року №119 командир військової частини НОМЕР_1 надав відповідь в якій зазначено, що позивач проходив військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_3 в період з 23.12.2014 року по 04.10.2015 року. Наказом №294 від 04.10.2015 виключений із списків особового складу військової частини - польова пошта НОМЕР_5 та направлений для подальшого проходження служби до військової частини НОМЕР_6 . Щодо відсутності запису у військовому квитку про демобілізацію зазначено, що позивач проходив службу за контрактом, а не був мобілізований по 2 хвилі мобілізації. Тому відповідний запис у військовому квитку про демобілізацію відсутній.

Вважаючи, що позивача неправомірно зараховано на службу за контрактом замість зарахування на службу по мобілізації, ним набуто право на демобілізацію, тому позивач звернувся з даним позовом до суду.

Колегія суддів, розглядаючи справу в межах доводів апеляційної скарги, дійшла висновку про обґрунтованість та правомірність висновків суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 6 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року №2232-ХІІ визначено види військової служби: строкова військова служба; військова служба за призовом під час мобілізації на особливий період; військова служба за контрактом осіб рядового складу; військова служба за контрактом осіб сержантського і старшинського складу; військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів); військова служба за контрактом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб офіцерського складу.

Статтею 19 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що військовослужбовці, які проходять кадрову або строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, громадяни призовного віку, які мають вищу, професійно-технічну, повну або базову загальну середню освіту і не проходили строкової військової служби, військовозобов`язані, а також жінки, які не перебувають на військовому обліку, укладають контракт про проходження військової служби за контрактом з додержанням умов, передбачених статтею 20 цього Закону.

Військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, у разі закінчення строку контракту можуть укласти новий контракт на проходження військової служби.

У разі зміни військовослужбовцем одного виду військової служби на інший укладений з ним контракт припиняється, а з таким військовослужбовцем укладається новий контракт для проходження відповідного виду військової служби на строк, визначений частиною другою статті 23 цього Закону.

Форма, порядок і правила укладення контракту, припинення (розірвання) контракту та наслідки припинення (розірвання) контракту визначаються положеннями про проходження військової служби громадянами України та нормативно-правовими актами Міністерства оборони України та інших центральних органів виконавчої влади, які відповідно до закону здійснюють керівництво військовими формуваннями, якщо інше не передбачено законом.

Підстави для припинення контракту та звільнення військовослужбовця зі служби передбачені ч. 5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Порядок та умови укладання контракту, прийняття на військову службу за контрактом та її проходження регулюються Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженим Указом Президента України від 10.12.2008 року №1153/2008, та Інструкцією про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженою наказом Міністра оборони України від 10.04.2009 №170, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 19.05.2009 за №438/16454.

Абзацом 1 п. 15 вказаного Положення встановлено, що з громадянами, які добровільно вступають на військову службу, укладаються: контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України (далі - контракт про проходження військової служби) - письмова угода, що укладається між громадянином і державою, від імені якої виступає Міністерство оборони України, для встановлення правових відносин між сторонами під час проходження військової служби.

Відповідно до пп. 2 п. 16 цього Положення право на укладення від імені Міністерства оборони України контракту про проходження військової служби надається: посадовій особі, яка має право видавати накази по особовому складу та до повноважень якої належить призначення на відповідні посади, - з особами, що призначені або призначаються на посади, за якими штатом (штатним розписом) передбачено військове звання від рядового складу до старшого офіцерського.

Згідно з абз. 7 п. 18 цього Положення контракт про проходження військової служби укладається: з військовослужбовцями, які приймаються на військову службу за контрактом у разі виникнення кризової ситуації, що загрожує національній безпеці, оголошення рішення про проведення мобілізації та (або) введення правового режиму воєнного стану, - до закінчення особливого періоду або до оголошення рішення про демобілізацію.

Відповідно до п. 26 даного Положення контракт укладається у двох примірниках, підписується сторонами контракту. Підпис посадової особи скріплюється відповідною гербовою печаткою. Один примірник контракту зберігається в особовій справі військовослужбовця, другий - у військовослужбовця. Контракт про проходження військової служби є підставою для видання відповідного наказу по особовому складу про зарахування особи до списків особового складу Збройних Сил України та призначення її на відповідну посаду чи продовження військової служби.

Згідно пп. «а» п. 1 ч. 4 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, звільняються з військової служби на підставах: 1) під час дії особливого періоду (крім періоду дії воєнного стану): а) у строки, визначені Указом Президента України.

Пунктом 1 Указу Президента України від 06.05.2015 року за №254/2015 «Про звільнення в запас військовослужбовців, які були призвані на військову службу під час мобілізації, на особливий період відповідно до Указу Президента України від 6 травня 2014 року №454 «Про часткову мобілізацію» передбачено провести у травні - липні 2015 року звільнення в запас військовослужбовців, які призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період відповідно до Указу Президента України від 6 травня 2014 року №454 «Про часткову мобілізацію».

Оскільки позивач вважається призваним на військову службу відповідно до Указу Президента України від 6 травня 2014 року №454 «Про часткову мобілізацію», тому він повинен бути звільненим у запас Збройних Сил України, як це передбачено нормами пп. «а» п. 1 ч. 4 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню.

Доводи апеляційних скарг зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що місцевим адміністративним судом при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Всі наведені апелянтом доводи не спростовують вірних висновків суду першої інстанції.

Положеннями ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 229, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Міністерства оборони України, Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України залишити без задоволення.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 30 липня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач Собків Я.М.

Суддя Земляна Г.В.

Суддя Ісаєнко Ю.А.

Повний текст постанови виготовлено 23 грудня 2019 року.