Справа № 640/15953/19
Суддя: Головань О.В.
Дата ухвалення: 2019-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Вн. №27/499
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

24 грудня 2019 року № 640/15953/19

За позовом ОСОБА_3, яка діє від імені та в інтересах ОСОБА_1

До Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві

Про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії

Суддя О.В.Головань

Обставини справи:

Позовні вимоги заявлені про

визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії по втраті годувальника відповідно до заяви від 10.04.2019 року;

зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві призначити ОСОБА_1 пенсію у зв`язку з втратою годувальника - ОСОБА_2 з ІНФОРМАЦІЯ_4 (моменту виникнення права на пенсію) у розмірі 30% від грошового забезпечення (заробітку) її вітчима ОСОБА_2 на момент смерті - ІНФОРМАЦІЯ_4.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 28.08.2019 року відкрито провадження по справі та призначено до розгляду у письмовому провадженні згідно ст.263 КАС України.

24.09.2019 р. відповідачем до суду було надано відзив на адміністративний позов.

Ознайомившись з матеріалами справи, суд, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є законним представником ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (дочка), народженої у шлюбі з ОСОБА_4 (свідоцтво про народження НОМЕР_1 від 02.12.2003 р.)

ОСОБА_3 перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 , виданим 24.11.2018р. Солом`янським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебував на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та отримував пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

ОСОБА_2 був зареєстрований у квартирі АДРЕСА_1 з 20.02.1996р., що підтверджується копією паспорта серії НОМЕР_3 .

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 , виданим 11.03.2019 Відділом державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у м. Києві.

10.04.2019 р. ОСОБА_3 , як законний представник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою про призначення пенсії по втраті годувальника у зв`язку з тим, що батько дитини не сплачував аліменти на утримання дитини, а ОСОБА_1 проживала разом з ОСОБА_2 та перебувала на його утриманні.

13.05.2019 р. листом № 98427/03 Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві було відмовлено у призначенні ОСОБА_1 , пенсії по втраті годувальника у зв`язку з відсутністю документів, що засвідчують факт її перебування на утриманні у ОСОБА_2 , та ненадання заявником довідки МСЕК про визнання особи інвалідом.

Позивач - ОСОБА_3 , яка діє від імені та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_1 - вважає вказану відмову неправомірною та безпідставною з наступних підстав.

Позивач зазначає, що законом встановлено ОСОБА_1 на призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника і існують дві умови для її призначення, які доведені заявником, а саме, що вона є падчеркою померлого та її рідний батько не сплачує аліментів на її утримання.

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві- проти задоволення позовних вимог заперечив, зазначивши, що позивачем не надано всіх документів, необхідних для призначення пенсії в разі втрати годувальника.

Проаналізувавши матеріали справи та пояснення представників сторін, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Ст. 8 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 р. № 1058-IV передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Відповідно до ч.1 ст. 9 Закону № 1058-IV призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 отримував пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 р. № 2262.

Розділом IV Закону № 2262 визначені основні умови призначення даного виду пенсії.

Відповідно до ст. 29 Закону № 2262 пенсії в разі втрати годувальника сім`ям військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом призначаються, якщо годувальник помер у період проходження служби або не пізніше 3 місяців після звільнення зі служби чи пізніше цього строку, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних у період проходження служби, а сім`ям пенсіонерів з числа цих військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом - якщо годувальник помер у період одержання пенсії або не пізніше 5 років після припинення її виплати. При цьому сім`ї військовослужбовців, які пропали безвісти в період бойових дій, прирівнюються до сімей загиблих на фронті.

Згідно ст. 30 Закону № 2262 право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сімей загиблих, померлих або таких, що пропали безвісти військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які перебували на їх утриманні (стаття 31).

Положеннями ст. 31 Закону № 2262 встановлено, що члени сім`ї померлого вважаються такими, що перебували на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Відповідно до ч. 2 ст. 34 Закону № 2262 пасинок і падчерка, якщо вони не одержували аліментів від батьків, мають право на пенсію нарівні з рідними дітьми.

В даному випадку ОСОБА_2 як пенсіонер, який отримував на момент смерті пенсію за Законом № 2262, відповідно, його сім`ї може бути призначена пенсія в разі втрати годувальника.

В свою чергу, ОСОБА_1 як дочка ОСОБА_3 , з якою ОСОБА_2 перебував у шлюбі та спільно проживав, є його падчеркою, і може отримувати пенсію у разі втрати годувальника, якщо не отримувала аліментів від батьків та перебувала на утриманні ОСОБА_2 .

Щодо наявності цих підстав суд зазначає наступне.

Порядок подання документів для призначення пенсії особами, які мають право на пенсії відповідно до Закону № 2262 врегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 р. № 3-1.

Згідно п. 2 зазначеного Порядку заяви про призначення пенсії у разі втрати годувальника подаються членами сім`ї померлого годувальника, якому на момент смерті не було призначено пенсію, до органів, що призначають пенсії, через уповноважені структурні підрозділи міністерств та інших органів. У такому самому порядку подаються заяви про призначення пенсії у разі втрати годувальника членами сім`ї померлого годувальника, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до міжнародних договорів у галузі пенсійного забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей, а також у разі відсутності в органах, що призначають пенсії, пенсійної справи померлого годувальника.

Якщо померлому годувальнику вже було призначено пенсію, заява про призначення пенсії у разі втрати годувальника подається до органу, що призначає пенсії.

Пунктом 6 Порядку № 3-1 визначено, що днем звернення за призначенням пенсії є день подання до відповідного органу, що призначає пенсії, письмової заяви про призначення пенсії з усіма необхідними для вирішення цього питання документами, а в разі пересилання заяви і документів поштою - дати їх відправлення.

У разі, якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, заявнику (посадовій особі уповноваженого структурного підрозділу) роз`яснюється, які документи необхідно надати додатково. При поданні документів до закінчення тримісячного терміну з дня отримання роз`яснення днем звернення за призначенням пенсії вважається день подання заяви або дата відправлення документів поштою.

Згідно абз. 1 п. 10 Порядку № 3-1 для призначення пенсії в разі втрати годувальника подаються такі документи: заява; копія свідоцтва про смерть годувальника; витяг з наказу про виключення годувальника зі списків особового складу у зв`язку зі смертю; висновок про обставини загибелі чи смерті внаслідок поранення, контузії, каліцтва, одержаних під час проходження служби при виконанні службових обов`язків (обов`язків військової служби); довідка уповноважених органів з місця проживання про перебування членів сім`ї на утриманні померлого (загиблого) годувальника або рішення суду про перебування на утриманні; документи, передбачені абзацами третім, шостим - дев`ятим пункту 7 цього Порядку.

Згідно з поясненнями відповідача, відмова у призначенні пенсії мала місце у зв`язку з відсутністю юридичних документів, що підтверджують факт перебування ОСОБА_1 на утриманні ОСОБА_2 , якими згідно з вказаним положенням є довідка уповноважених органів з місця проживання про перебування членів сім`ї на утриманні померлого (загиблого) годувальника або рішення суду про перебування на утриманні.

В обґрунтування факту перебування ОСОБА_1 на утриманні ОСОБА_2 позивач посилається на факт їх спільного проживання, що може бути підтверджене письмовими заявами сусідів.

З вказаного приводу суд зазначає, що до повноважень відповідача (і адміністративного суду) не відноситься надання оцінки доказам спільного проживання з померлим для отримання пенсії, тоді як для встановлення цієї обставини законодавством передбачено спеціальну процедуру, а саме, згідно зі ст. 315 ЦПК України перебування фізичної особи на утримання є фактом, що має юридичне значення, і розглядається в порядку гл. 6 р. IV "Окреме провадження" ЦПК України.

Відповідно, на підтвердження вказаної обставини відповідачу необхідно надати судове рішення.

Щодо неотримання аліментів від батька, то відповідач вказану обставину не заперечує.

Крім того, позивачем надано відповідачу (і суду) докази заборгованості зі сплати аліментів станом на квітень 2019 р. (розрахунок заборгованості зі сплати аліментів від 05.04.2019 р. №15992).

З врахуванням викладеного, при зверненні до відповідача з заявою про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника було надано не всі необхідні документи, необхідні для її задоволення, у зв`язку з чим відмова у задоволенні заяви є правомірною.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 241-246, 255, 257-263, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позовних вимог відмовити.

2. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту рішення.

Суддя О.В. Головань

Повний текст рішення

виготовлено і підписано 24.12.19 р.