Справа № 160/10048/19
Суддя: Бондар Марина Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бондар М.В. розглянувши у спрощеному провадженні (письмовому провадженні) у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом Первинної професійної спілки ПРАВОЗАХИСНИКИ КРАЇНИ до Міністерства внутрішніх справи України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -
Первинна професійна спілка ПРАВОЗАХИСНИКИ КРАЇНИ (далі - Первинна профспілка ПРАВОЗАХИСНИКИ КРАЇНИ, позивач) звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Міністерства внутрішніх справи України (далі - МВС України, відповідач), в якій просить:
1) визнати протиправною бездіяльність Міністерства внутрішніх справ щодо ненадання в п`ятиденний термін, що передбачений ч.1 ст. 28 ЗУ «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», запитуваної інформації відповідно до запиту Первинної професійної спілки ПРАВОЗАХИСНИКИ КРАЇНИ від 30.08.2019 року за вих.№803;
2) зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України надати інформацію на запит Первинної професійної спілки ПРАВОЗАХИСНИКИ КРАЇНИ від 30.08.2019 року за вих. № 803, а саме:
- повний список майна, яке належить або перебуває на балансі Міністерства внутрішніх справ України станом на 27.02.2014 року станом на 28.08.2019 року;
- перелік господарських договорів, укладених Міністерством внутрішніх справ (у тому числі міжнародних), із зазначенням розміру коштів використаних для укладання та виконання таких договорів, в період з 27.02.2014 року по 28.08.2019 року.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що Первинною профспілкою ПРАВОЗАХИСНИКИ КРАЇНИ 30.08.2018 року до МВС України направлено запит за вих. №803 з проханням надати інформацію про результати діяльності Міністра внутрішніх справи України та МВС України в цілому за період з 27.02.2014 року по 28.08.2019 року, а також надати інформацію про повний список майна, який належить або перебуває на балансі МВС України станом на 27.02.2014 року по 28.08.2019 року, перелік господарських договорів, укладених МВС України (у тому числі міжнародних), із зазначенням розміру коштів, використаних для укладення та виконання таких договорів в період з 27.02.2014 року по 28.08.2019 року. Листом від 06.09.2019 року за вих. №25/2-3291, з порушенням п`ятиденного терміну, відповідачем фактично відмовлено у наданні запитуваної інформації. Позивач вказує, що зазначене перешкоджає йому у здійсненні своїх прав, передбачених статтею 28 Закону України «Про професійні спілки їх права та гарантії діяльності», оскільки питання, які висвітлювалися у запиті до відповідача стосувалися членів Профспілки.
Ухвалою суду від 13.11.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без виклику учасників справи в порядку статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України.
10.12.2019 року від представника МВС України надійшов відзив на позов, у якому відповідач просив суд відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування своїх заперечень зазначив, що правові підстави для надання МВС України запитуваної інформації відповідно до статті 28 Закону України Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності були відсутні, про що листом від 06.09.2019 року №25/2/2-3291 повідомлено позивача. Зокрема, відповідач зазначає, що у запиті вказано, що членами Профспілки є поліцейські, але МВС України не є роботодавцем зазначеної категорії осіб. Запитувана інформація жодним чином не стосується трудових і соціально-економічних прав та законних інтересів членів первинної професійної спілки ПРАВОЗАХИСНИКИ КРАЇНИ.
Виходячи з положень пункту 1 частини 1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд адміністративної справи здійснено у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у ній матеріалами.
Дослідивши матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
З матеріалів справи встановлено, що Первинна профспілка ПРАВОЗАХИСНИКИ КРАЇНИ зареєстрована як юридична особа 06.06.2014 року відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а.с. 6).
Відповідно до статуту Первинної профспілки ПРАВОЗАХИСНИКИ КРАЇНИ, затвердженого загальними зборами засновників протоколом від 17.07.2017 року №17/07-17, Первинна професійна спілка ПРАВОЗАХИСНИКИ КРАЇНИ створена відповідно до протоколу установчих зборів засновників, які відбулись 15.02.2014 року у місті Дніпропетровську та є первинною добровільною неприбутковою організацією, створеною за територіальною та галузевою ознаками, що об`єднує громадян, пов`язаних спільними інтересами за родом їхньої професійної діяльності, трудової діяльності та навчання з метою представництва, реалізації та захисту трудових, соціально-економічних прав та інтересів членів Профспілки.
30.08.2019 року Первинна професійна спілка ПРАВОЗАХИСНИКИ КРАЇНИ звернулась до МВС України із запитом за вих. № 803 в порядку статті 28 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», у якій просила надати інформацію про результати діяльності Міністра внутрішніх справи України та МВС України в цілому за період з 27.02.2014 року по 28.08.2019 року, а також надати інформацію про повний список майна, який належить або перебуває на балансі МВС України станом на 27.02.2014 року по 28.08.2019 року, перелік господарських договорів, укладених МВС України (у тому числі міжнародних), із зазначенням розміру коштів, використаних для укладення та виконання таких договорів в період з 27.02.2014 року по 28.08.2019 року (а.с. 18).
Листом від 06.09.2019 року №25/2/2-3291 МВС України надано відповідь на запит, у якій зазначено, що запитувана інформація не стосується трудових і соціально-економічних прав та законних інтересів членів первинної професійної спілки ПРАВОЗАХИСНИКИ КРАЇНИ, правові підстави для її надання МВС України відповідно до статті 28 Закону України Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності відсутні (а.с. 16)
Позивач, вважаючи відмову у наданні запитуваної інформації протиправною, звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинами, суд зазначає наступне.
Частиною 3 статті 36 Конституції України визначено, що громадяни мають право на участь у професійних спілках з метою захисту своїх трудових і соціально-економічних прав та інтересів. Професійні спілки є громадськими організаціями, що об`єднують громадян, пов`язаних спільними інтересами за родом їх професійної діяльності. Професійні спілки утворюються без попереднього дозволу на основі вільного вибору їх членів. Усі професійні спілки мають рівні права. Обмеження щодо членства у професійних спілках встановлюються виключно цією Конституцією і законами України.
Відповідно до статті 13 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» від 15.09.1999 року № 1045-XIV (далі - Закон № 1045) держава забезпечує реалізацію права громадян на об`єднання у професійні спілки та додержання прав і інтересів профспілок. Держава визнає профспілки повноважними представниками працівників і захисниками їх трудових, соціально-економічних прав та інтересів, співпрацює з профспілками в їх реалізації, сприяє профспілкам у встановленні ділових партнерських взаємовідносин з роботодавцями та їх об`єднаннями.
Професійна спілка (профспілка) - добровільна неприбуткова громадянська організація, що об`єднує громадян, пов`язаних спільними інтересами за родом їх професійної (трудової) діяльності (навчання) (стаття 1 Закону №1045).
Первинна організація профспілки - добровільне об`єднання членів профспілки, які, як правило, працюють на одному підприємстві, в установі, організації незалежно від форми власності і виду господарювання або у фізичної особи, яка використовує найману працю, або забезпечують себе роботою самостійно, або навчаються в одному навчальному закладі.
Член профспілки - особа, яка входить до складу профспілки, визнає її статут та сплачує членські внески.
Відповідно до статті 7 Закону № 1045 членами профспілок можуть бути особи, які працюють на підприємстві, в установі або організації незалежно від форм власності і видів господарювання, у фізичної особи, яка використовує найману працю, особи, які забезпечують себе роботою самостійно, особи, які навчаються в навчальному закладі.
Громадяни України вільно обирають профспілку, до якої вони бажають вступити. Підставою для вступу до профспілки є заява громадянина (працівника), подана в первинну організацію профспілки. При створенні профспілки прийом до неї здійснюється установчими зборами.
За приписами частини 1 статті 2 Закону № 1045 професійні спілки створюються з метою здійснення представництва та захисту трудових, соціально-економічних прав та інтересів членів профспілки.
Відповідно до частини 1 статті 19 Закону № 1045 профспілки, їх об`єднання здійснюють представництво і захист трудових, соціально-економічних прав та інтересів членів профспілок в державних органах та органах місцевого самоврядування, у відносинах з роботодавцями, а також з іншими об`єднаннями громадян.
Представництво інтересів членів профспілки у взаємовідносинах з роботодавцями, державними органами та органами місцевого самоврядування здійснюється на основі системи колективних договорів та угод, а також відповідно до законодавства (частина 5 статті 19 Закону 1045).
Згідно з частиною 1 статті 11 Закону № 1045 для представництва і здійснення захисту прав та інтересів членів профспілок на відповідному рівні договірного регулювання трудових і соціально-економічних відносин профспілки, організації профспілок можуть мати статус первинних, місцевих, обласних, регіональних, республіканських, всеукраїнських.
Статус первинних мають профспілки чи організації профспілки, які діють на підприємстві, в установі, організації, навчальному закладі або об`єднують членів профспілки, які забезпечують себе роботою самостійно чи працюють на різних підприємствах, в установах, організаціях або у фізичних осіб (частина 2 статті 11 Закону № 1045).
За змістом частини 1 статті 14 Закону № 1045 профспілки діють відповідно до законодавства та своїх статутів.
Статтею 3 Закону № 1045 визначено сферу дії цього закону та встановлено, що його дія поширюється на діяльність профспілок, їх організацій, об`єднань профспілок, профспілкових органів і на профспілкових представників у межах їх повноважень, на роботодавців, їх об`єднання, а також на державні органи та органи місцевого самоврядування.
Особливості застосування цього Закону у Збройних Силах України (для військовослужбовців), Національній поліції, Державній кримінально-виконавчій службі України, Службі безпеки України, Службі зовнішньої розвідки України встановлюються відповідними законами.
Частиною 11 статті 62 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що в органах (закладах, установах) поліції з метою захисту трудових, соціально-економічних прав та інтересів поліцейських відповідно до вимог законодавства можуть утворюватися професійні спілки. Обмеження прав професійних спілок поліцейських порівняно з іншими професійними спілками не допускається.
Частинами 1, 2 статті 104 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що для захисту своїх прав та законних інтересів працівники поліції можуть утворювати професійні об`єднання та професійні спілки відповідно до Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності».
Професійні спілки поліції здійснюють свої повноваження із урахуванням обмежень, що накладаються на працівників поліції цим Законом. Професійним спілкам працівників поліції та їх членам заборонено організовувати страйки або брати в них участь.
Відповідно до статуту Первинної професійної спілки ПРАВОЗАХИСНИКИ КРАЇНИ, затвердженого загальними зборами засновників Первинної професійної спілки «Правозахисники країни» (протокол від 17.07.2017 № 17/07-17), профспілка є добровільною неприбутковою організацією, створеною за територіальною та галузевою ознаками, що об`єднує громадян, пов`язаних спільними інтересами за родом їхньої професійної діяльності, трудової діяльності та навчання з метою представництва, реалізації та захисту трудових, соціально-економічних прав та інтересів членів Профспілки.
У пункті 1.5 статуту визначено статус профспілки - первинна. Вказаний статус профспілки відповідно до частини другої статті 11 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» означає, що профспілка об`єднує своїх членів, які забезпечують себе роботою самостійно чи працюють на різних підприємствах, в установах організаціях або у фізичних осіб.
Профспілка створена за територіальною ознакою сфери діяльності.
За положеннями пунктів 3.1, 3.2, 3.3 статуту членство в профспілці є добровільним. Вступ до профспілки та вихід з неї проводиться в індивідуальному порядку за особистою письмовою заявою до голови профспілки.
Членами профспілки можуть бути працівники, науковці та приватні особи, що забезпечують себе роботою самостійно в області права, в тому числі, але не виключно, працівники органів внутрішніх справ, Національної поліції України, відомчих навчальних закладів МВС, пенсіонери органів внутрішніх справ, Національної поліції України та фізичні особи, які проходили службу на атестованих посадах, а також штатні працівники виборних органів профспілки.
Члени профспілки перебувають на обліку в профспілковій організації за місцем роботи, служби навчання, пенсіонери - за останнім місцем роботи або служби перед виходом на пенсію.
Забороняється подвійне членство у профспілках.
Отже, з аналізу наведених вище правових норм та положень статуту слідує, що членство у первинній професійній спілці ПРАВОЗАХИСНИКИ КРАЇНИ є індивідуальним, пов`язане, зокрема, з волевиявленням на це конкретної особи, а не лише з професійною (галузевою) належністю. Профспілкове членство не є автоматичним, абстрактним.
Судом встановлено, що у запиті позивача від 30.08.2019 року не міститься жодного посилання на членство конкретних працівників у первинній професійній спілці ПРАВОЗАХИСНИКИ КРАЇНИ, не приведене жодне прізвище члена профспілки, в інтересах якого подається запит.
Позивачем не надано доказів на підтвердження членства поліцейських, які проходять службу у вказаних позивачем підрозділах (Соборний, Шевченківський, Чечелівський, Новокодацький, Амур-Нижньодніпровський, Дніпропетровський, Самарський, Солонянский відділенння поліції та ДВП, Павлоградського ВП, Кам`янського ВП, Жовтоводського ВП, ГУНП в Дніпропетровській області, УПП у Дніпропетровській області, УПП у Київській області, УПП у Харківській області, УПП у Волинській області, УПП у Полтавській області, УПП у Рівненській області, УПП у Запорізькій області, УПП у Донецькій області, УПП у Київській області) у первинній професійній спілці ПРАВОЗАХИСНИКИ КРАЇНИ з урахуванням її створення за територіальною ознакою сфери діяльності.
Крім іншого, суд враховує встановлені постановою Верховного Суду від 18.06.2018 у справі № 804/2581/16 за позовом Первинної професійної спілки ПРАВОЗАХИСНИКИ КРАЇНИ обставини, що Первинна професійна спілка ПРАВОЗАХИСНИКИ КРАЇНИ не є професійною спілкою працівників поліції у розумінні приписів частини 11 статті 62 та частин 1, 2 статті 104 Закону України «Про Національну поліцію», що утворюється в органах (закладах, установах) поліції з метою захисту трудових, соціально-економічних прав та інтересів поліцейських.
На підставі частини 4 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
У частині 1 статті 28 Закону №1045 визначено, що профспілки, їх об`єднання мають право одержувати безоплатно інформацію від роботодавців або їх об`єднань, державних органів та органів місцевого самоврядування з питань, що стосуються трудових і соціально-економічних прав та законних інтересів своїх членів, а також інформацію про результати господарської діяльності підприємств, установ або організацій. Зазначена інформація має бути надана не пізніше п`ятиденного терміну.
Таким чином, приймаючи до уваги зазначені вище обставини, суд доходить до висновку, що в контексті спірних правовідносин запит позивача не може розглядатися як запит, на який розповсюджуються вимоги статті 28 Закону №1045, відповідно, у відповідача не виникло обов`язку щодо його розгляду у встановлений визначеною нормою п`ятиденний термін, і, як наслідок, не може бути визнана протиправною оскаржувана позивачем бездіяльність щодо ненадання інформації у встановлений статтею 28 Закону №1045 термін.
Також, суд вважає посилання представника позивача на постанову Верховного Суду від 29.03.2018 року по справі №804/3918/17 безпідставними, оскільки зазначена справа містить інші фактичні обставини. Так як у справі, що розглядалась Верховним Судом, запит на отримання інформації було надіслано Первинною професійною спілкою «Правозахисники країни» на підставі особистої заяви її члена - лейтенанта поліції, тоді як у цій справі у запиті не міститься жодного посилання на членство конкретних працівників Національної поліції у первинній професійній спілці «Правозахисники країни», не приведене жодне прізвище члена профспілки, в інтересах якого подається запит.
Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: ) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
З огляду на наведене, враховуючи ту обставину, що Первинна професійна спілка ПРАВОЗАХИСНИКИ КРАЇНИ не є професійною спілкою працівників поліції у розумінні приписів частини 11 статті 62 та частин 1, 2 статті 104 Закону України «Про Національну поліцію», що утворюється в органах (закладах, установах) поліції з метою захисту трудових, соціально-економічних прав та інтересів поліцейських, а на запит позивача про надання інформації відповідачем було надано відповідь, тобто не залишено це звернення без розгляду, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.
У зв`язку з відмовою у задоволенні позову, розподіл судових витрат не здійснюється.
На підставі викладеного, керуючись статтями 241-246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Розподіл судових витрат не здійснювати.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України.

У зв`язку з перебуванням судді у щорічній відпустці, рішення по справі винесено у перший робочий день судді 26.12.2019 року.

Суддя М.В. Бондар