Справа № 440/3702/19
Суддя: Присяжнюк О.В.
Дата ухвалення: 2019-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2019 р. Справа № 440/3702/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Присяжнюк О.В.,

Суддів: Любчич Л.В. , Спаскіна О.А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 04.11.2019 року ( Н.І. Слободянюк) по справі № 440/3702/19

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, в якому просив: визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо відмови йому в нарахуванні та виплаті компенсації втрати частини доходів, у зв`язку з порушенням строків виплати державної пенсії; зобов`язати відповідача здійснити йому розрахунок та виплату компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати державної пенсії, нарахованої та виплаченої на підставі постанови Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 03 серпня 2010 року у справі № 2-3085/10, за період з 27 жовтня 2009 року та, яка визначається як різниця між розміром пенсії, яка була нарахована та виплачена йому на підставі вказаної постанови суду, та розміром фактично сплаченої пенсії, починаючи з 27 жовтня 2009 року по день фактичної виплати пенсії.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 04 листопада 2019 року задоволено позов частково, а саме: визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо відмови у нарахуванні ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати державної та додаткової пенсій, які були нараховані ОСОБА_1 на підставі постанови Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 03 серпня 2010 року у справі № 2-3085/10, залишеної без змін ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 23 лютого 2011 року (справа № 22ц-1885/2011), починаючи з 27 жовтня 2009 року, що знайшли своє відображення у листі № 4442/М-02 від 04 вересня 2019 року; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області нарахувати ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати державної та додаткової пенсій, які були нараховані ОСОБА_1 на підставі постанови Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 03 серпня 2010 року у справі № 2-3085/10, залишеної без змін ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 23 лютого 2011 року (справа №22ц-1885/2011), починаючи з 27 жовтня 2009 року; у задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 04 листопада 2019 року в частині відмови у задоволенні позову та прийняти в цій частині постанову якою зобов`язати відповідача виплатити компенсацію втрати частини доходів, у зв`язку з порушенням строків виплати державної та додаткової пенсій за період з 27.10.2009 р. по день фактичної виплати пенсії, тобто по 05.06.2019 р., а в іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме: Конституції України, Закону України Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати та на не відповідність висновків суду обставинам справи.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, вважає, що вимоги апеляційної скарги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судовим розглядом встановлено, що постановою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 03 серпня 2010 року у справі №2-3085/10, яку залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 23 лютого 2011 року, позов ОСОБА_1 задоволено, а саме: визнано неправомірною відмову Управління Пенсійного фонду України Автозаводського району в м. Кременчуці провести перерахунок щомісячної основної державної та щомісячної додаткової пенсії ОСОБА_1 та зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в м. Кременчуці Полтавської області провести перерахунок та доплатити ОСОБА_1 несплачені у повному обсязі суми щомісячної основної державної пенсії по інвалідності з 27 жовтня 2009 року і по час прийняття рішення в розмірі шести мінімальних пенсій за віком на час виплат, встановленої законом відповідно до частини четвертої статті 54 та статті 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", як інваліду ІІІ групи внаслідок захворювання, пов`язаного з участю в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії; зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в м. Кременчуці Полтавської області провести перерахунок та доплатити ОСОБА_1 несплачені у повному обсязі суми щомісячної додаткової державної пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, з 27 жовтня 2009 року і по час прийняття рішення як інваліду ІІІ групи внаслідок захворювання, пов`язаного з участю в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії в розмірі 50 відсотків мінімальної пенсії за віком на час виплат, відповідно до статті 50 та статті 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

На виконання вказаного судового рішення управлінням Пенсійного фонду здійснено відповідний перерахунок пенсії.

19 липня 2019 року позивач звернувся до ГУПФ України в Полтавській області із заявою про проведення розрахунку і виплати компенсації за втрату частини доходів, у зв`язку з порушенням термінів виплати пенсії згідно із постановою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 03 серпня 2010 року у справі № 2-3085/10.

Листом ГУ ПФУ в Полтавській області № 4442/М-02 від 04 вересня 2019 року повідомило позивача про відсутність підстав для виплати компенсації, зазначивши, що згідно чинного законодавства нарахування компенсації на суми, які виплачуються за минулий час на підставі рішення суду, не передбачено.

Не погодившись з такою відповіддю відповідача, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що відмова ГУПФ України в Полтавській області в нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів, у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії, викладена у листі № 4442/М-02 від 04 вересня 2019 р., є протиправною та підлягає стягненню за період з починаючи з 27 жовтня 2009 року, а позовні вимоги у частині визнання протиправними дій (бездіяльності) щодо відмови у виплаті компенсації втрати частини доходів та щодо зобов`язання відповідача виплатити таку компенсацію є передчасними та задоволенню не підлягають, адже судом встановлено та позивачем не спростовано, що нарахована відповідачем за період з 27 жовтня 2009 року доплата до державної та додаткової пенсій у сумі 30144,16 грн позивачу фактично не виплачена /а.с.45/, а тому у відповідача ще не виникло обов`язку здійснити виплату позивачу суми компенсації у тому ж самому місяці, в якому здійснена виплата заборгованості за відповідний місяць.

Суд апеляційної інстанції частково погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, пенсійний фонд України є органом, який здійснює керівництво та управління солідарною системою, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, допомоги на поховання, здійснює контроль за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, вирішує питання, пов`язані з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснює адміністративне управління Накопичувальним фондом та інші функції, передбачені цим Законом і статутом Пенсійного фонду.

Згідно із ч. 2 ст. 46 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Компенсація втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

Згідно зі ст. ст. 1, 2 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" № 2050-ІІІ (в подальшому - Закон № 2050-ІІІ), підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), така компенсація провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Згідно із п. 2 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів, у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 159 (в подальшому - Порядок № 159), проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 №159 (в подальшому - Порядок № 159), компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру: пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, щомісячної державної грошової допомоги та компенсаційних виплат).

Вищевикладене свідчить, що основною умовою для виплати громадянину передбаченої ст. 2 Закону № 2050-ІІІ та Порядком, компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). Кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації громадянину частини доходу, в тому числі пенсії, у зв`язку з порушенням строків її виплати, мають компенсаторний характер.

Також, дія зазначених нормативних актів поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (зокрема, пенсії).

Виплата компенсації втрати частини доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його (доходу) нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.

Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 15 квітня 2019 року у справі № 727/7818/16-а (адміністративне провадження № К/9901/45555/18).

Оскільки тривале не нарахування пенсії в повному розмірі за минулі періоди сталося з вини відповідача, зокрема виплата позивачу заниженого розміру пенсії, суд апеляційної інстанції вважає, що позивач має право на компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з несвоєчасним отриманням щомісячних пенсійних виплат, донарахованих і виплачених йому на підставі рішення суду.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що компенсацію втрати частини доходів, у зв`язку з порушенням термінів виплати пенсії ОСОБА_1 виплачено 05 червня 2019 року, що підтверджується інформаційним листом Державноої казначейської служби України № 5-11-11/16477 від 26 вересня 2019 року та випискою з карти позивача виданою АТКБ "Приват Банк" від 29 жовтня 2019 року.

Із урахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції не погоджується з висновком суду першої інстанції, що нарахована відповідачем за період з 27 жовтня 2009 року доплата до державної та додаткової пенсій у сумі 30144,16 грн позивачу фактично не виплачена отже у відповідача ще не виникло обов`язку здійснити виплату позивачу суми компенсації у тому ж самому місяці, в якому здійснена виплата заборгованості за відповідний місяць, у зв`язку з тим, що даний висновок зроблений на підставі не належним чином оформленої копії службової записки Головного управління ПФУ в Полтавській області № 582/03.11 від 21 жовтня 2019 р., яка не є належним доказом по справі, а фактична виплата проведена 05.06.2019 р.

Згідно ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 315, п. 4 ч. 1 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення, у разі неправильного застосування норм матеріального права.

Зміна судового рішення може полягати в доповнення або зміні його резолютивної частини частини (ч. 4 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України).

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 04 листопада 2019 року необхідно змінити, виклавши 3 абзац резолютивної частини рішення у наступній редакції:

" Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, буд.66, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ідентифікаційний код 13967927) нарахувати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати державної та додаткової пенсій, які були нараховані ОСОБА_1 на підставі постанови Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 03 серпня 2010 року у справі №2-3085/10, залишеної без змін ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 23 лютого 2011 року (справа №22ц-1885/2011), починаючи з 27 жовтня 2009 року по день фактичної виплати пенсії 05 червня 2019 року".

Керуючись ст. ст. 77, 229, 243, 271, 286, 308, 313, 315, 317, 322, 325, 326, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 04 листопада 2019 року по справі № 440/3702/19 - змінити, виклавши 3 абзац резолютивної частини рішення у наступній редакції: " Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, буд.66, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ідентифікаційний код 13967927) нарахувати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати державної та додаткової пенсій, які були нараховані ОСОБА_1 на підставі постанови Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 03 серпня 2010 року у справі №2-3085/10, залишеної без змін ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 23 лютого 2011 року (справа №22ц-1885/2011), починаючи з 27 жовтня 2009 року по день фактичної виплати пенсії 05 червня 2019 року".

В іншій частині рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 04 листопада 2019 року по справі № 440/3702/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду.

Головуючий суддя О.В. Присяжнюк
Судді Л.В. Любчич О.А. Спаскін