Справа № 360/4502/19
Суддя: Т.І. Чернявська
Дата ухвалення: 2019-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

19 грудня 2019 рокуСєвєродонецькСправа № 360/4502/19

Луганський окружний адміністративний суд

у складі головуючого судді Чернявської Т.І.,

за участю

секретаря судового засідання Шляхтун М.М.,

позивача - не прибув

та

представників сторін:

від позивача - не прибув

від відповідача - не прибув

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження справу за позовом

ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області

про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Луганського окружного адміністративного суду на розгляді перебуває справа за позовом ОСОБА_1 (далі - позивач) до Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області (далі - відповідач), в якому позивач просить:

- визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області щодо відмови зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи: з 21 вересня 1989 року по 25 квітня 1990 року в основному локомотивному депо Родакове; з 01 травня 1990 року по 01 грудня 1990 року в колгоспі ім. Шевченка; з 15 жовтня 1991 року по 26 вересня 1994 року у фірмі «Крон» та з 01 червня 2005 року по 31 грудня 2008 року за період здійснення підприємницької діяльності;

- визнати протиправним та скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області від 20 серпня 2019 року № 2892/2019 про відмову ОСОБА_1 в перерахунку пенсії;

- зобов`язати Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи: з 21 вересня 1989 року по 25 квітня 1990 року в основному локомотивному депо Родакове; з 01 травня 1990 року по 01 грудня 1990 року в колгоспі ім. Шевченка; з 15 жовтня 1991 року по 26 вересня 1994 року у фірмі «Крон» та з 01 червня 2005 року по 31 грудня 2008 року за період здійснення підприємницької діяльності.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він з 15 серпня 2016 року є пенсіонером та отримувачем пенсії за віком.

29 липня 2019 року позивач звернувся до відповідача з заявою про перерахунок пенсії. За результатами розгляду заяви відповідачем прийнято рішення від 20 серпня 2019 року про відмову в перерахунку пенсії.

Відповідно до листа Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області від 26 липня 2019 року при призначенні пенсії позивачу не враховано стаж роботи за періоди з 21 вересня 1989 року по 25 квітня 1990 року, з 01 травня 1990 року по 01 грудня 1990 року, з 15 жовтня 1991 року по 26 вересня 1994 року, з 01 червня 2005 року по 31 грудня 2008 року, оскільки записи в трудовій книжці за ці періоди внесені неправильно, з неточностями або з виправленнями. Відповідно до пункту 2.26 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, яка затверджена постановою Держкомпраці СРСР від 20 червня 1974 року № 162, запис про звільнення в трудовій книжці працівника провадиться з дотриманням таких правил: в графі 1 проставляється порядковий номер запису; в графі 2 - дата звільнення; в графі 3 - причина звільнення; в графі 4 зазначається на підставі чого внесено запис, - наказ (розпорядження), його дата і номер. В трудовій книжці ОСОБА_1 в записі № 12 за період роботи з 21 вересня 1989 року по 25 квітня 1990 року в основному локомотивному депо Родакове є виправлення в даті наказу щодо звільнення, тобто міститься неточний запис, який повинен бути підтверджений документально. Відповідно до пункту 2.25 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, яка затверджена постановою Держкомпраці СРСР від 20 червня 1974 року № 162, записи про причини звільнення повинні проводитись в трудовій книжці в точній відповідності з формулюваннями діючого законодавства та з посиланням на відповідну статтю, пункт закону. В записі № 14 за період роботи з 01 травня 1990 року по 01 грудня 1990 року в колгоспі ім. Шевченка відсутнє посилання на відповідну статтю закону при звільнені (хоча був прийнятий сезонно за договором, а звільнений за власним бажанням). Абзацом третім пункту 2.4 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, яка затверджена наказом Мінпраці України від 29 липня 1993 року № 58 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 року за № 110, передбачається, що запис про звільнення завіряється печаткою. В записі № 18 за період роботи з 15 жовтня 1991 року по 26 вересня 1994 року в фірмі «Крон» відсутня печатка фірми на записі про звільнення. Відповідно до абзацу третього підпункту 2 пункту 2.1 Розділу II Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року за № 22-1 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846, період здійснення фізичною особою підприємницького діяльності за спрощеною системою оподаткування з 01 січня 2004 року підтверджується довідкою із бази реєстру застрахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку. Згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу позивача за період з 01 червня 2005 року по 31 грудня 2008 року відсутня сплата страхових внесків. Відповідно зазначений період зарахувати до страхового стажу при призначенні пенсії відсутні законні підстави (стаття 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»). Документи, в тому числі уточнюючі довідки, видані підприємствами, які знаходяться в районах проведення антитерористичної операції, є недійсними і не створюють правових наслідків і, відповідно, не можуть бути враховані при призначенні чи перерахунку пенсії.

З посиланням на положення статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», статей 8, 11, 24, пункт 3-1 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року за № 22-1 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846, Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України та Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року № 58 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 року за № 110, позивач вважає, що відповідачем протиправно не зараховано певні періоди його роботи до страхового стажу.

Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області позов не визнало, про що подало відзив на позовну заяву від 19 листопада 2019 року за № 25078/07-20, в якому у задоволенні позовних вимог просить відмовити (арк. спр. 62-64).

Заперечуючи проти позову, відповідач зазначив, що 08 серпня 2016 року позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області із заявою про призначення пенсії за віком. Згідно з протоколом від 30 серпня 2016 року позивачу призначено пенсію за віком відповідно до Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058- IV).

22 липня 2019 року до управління надійшов адвокатський запит щодо надання інформації, в тому числі, зазначення підстав незарахування періодів роботи позивачу з 21 вересня 1989 року по 25 квітня 1990 року; з 01 травня 1990 року по 01 грудня 1990 року; з 15 жовтня 1991 року по 26 вересня 1994 року та з 01 червня 2005 року по 31 грудня 2008 року.

26 липня 2019 року управлінням на вищевказаний запит надано обґрунтовану відповідь.

29 липня 2019 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії, додавши до неї довідку від 12 квітня 2000 року № 21 про період роботи з 15 жовтня 1991 року по 26 вересня 1994 року у фірмі «Крон».

20 серпня 2019 року управлінням прийнято рішення про відмову в перерахунку пенсії за № 2892/2019, при цьому відповідач зазначає, що рішення про відмову в перерахунку пенсії приймалось лише по періоду роботи з 15 жовтня 1991 року по 26 вересня 1994 року у фірмі «Крон», по іншим періодам, зазначеним у позові, рішення управлінням не приймалось.

Відповідач зазначив, що при призначенні пенсії ним до страхового стажу відповідача не враховано періоди роботи з 21 вересня 1989 року по 25 квітня 1990 року; з 01 травня 1990 року по 01 грудня 1990 року; з 15 жовтня 1991 року по 26 вересня 1994 року та з 01 червня 2005 року по 31 грудня 2008 року, оскільки записи за відповідні періоди в трудовій книжці внесені неправильно, з неточностями або виправленнями.

Так, період роботи позивача у локомотивному депо Родакове з 21 вересня 1989 року по 25 квітня 1990 року не зараховано, оскільки відповідно до пункту 2.26 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженої постановою Держкомпраці СРСР від 20 червня 1974 року № 162, запис про звільнення в трудовій книжці працівника провадиться з дотримання наступних правил: в графі 1 ставиться порядковий номер запису; в графі 2 - дата звільнення; в графі 3 - причина звільнення; в графі 4 зазначається, на підставі чого внесено запис, - наказ (розпорядження), його дата і номер. В трудовій книжці позивача в записі № 12 за період роботи з 21 вересня 1989 року по 25 квітня 1990 року в основному локомотивному депо Родакове є виправлення в даті наказу про звільнення, тобто міститься неточний запис, який повинен бути підтверджений документально. На підтвердження зазначеного запису позивачем ніяких документів (довідок) не надано.

Щодо періоду роботи позивача в колгоспі ім. Шевченка з 01 травня 1990 року по 01 грудня 1990 року відповідач зазначив таке.

Відповідно до пункту 2.25 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженої постановою Держкомпраці СРСР від 20 червня 1974 року № 162, записи про причини звільнення в трудовій книжці працівника повинні бути вказані в точній відповідності з формулюванням діючого законодавства та з посиланням на відповідну статтю закону. В трудовій книжці позивача в записі № 14 за період роботи з 01 травня 1990 року по 01 грудня 1990 року в колгоспі ім. Шевченка відсутнє посилання на відповідну статтю закону про звільнення, хоча позивач був прийнятий на роботу «сезонно за договором», а звільнений «за власним бажанням».

Крім того, одним з показників, від якого залежить розмір пенсійного забезпечення, є страховий стаж особи. Відповідно до статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж обчислюється за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження персоніфікованого обліку - на підставі документів та у порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом. До набрання чинності вказаним вище Законом пенсії на загальних підставах призначались згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення», статтею 56 якого передбачено, зокрема, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі членства в колгоспах, незалежно від характеру, тривалості роботи і перерв. При цьому, при обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю. Основним документом про трудову діяльність членів колгоспу є трудова книжка колгоспника, в яку, зокрема, вносились відомості про трудову участь колгоспника в громадському господарстві: прийнятий в колгоспі річний мінімум трудової участі, його виконання. Тобто, якщо колгоспник не виробив обов`язковий мінімум трудової участі в громадському господарстві з причин, визнаних правлінням чи загальними зборами колгоспників поважними, адміністрація колгоспу вносила відповідні записи до трудової книжки. В разі відсутності рішення правління колгоспу або загальних зборів колгоспників або правонаступника про зарахування певного року до стажу роботи, через невиконання встановленого мінімуму трудової участі в колективному господарстві з поважної причини, обчислення страхового стажу проводиться за фактичною тривалістю в такому порядку: загальна кількість відпрацьованих людиноднів ділиться на 25,4. У випадку відсутності трудової книжки колгоспника або в разі відсутності в ній відповідних записів, трудовий стаж колгоспника підтверджується довідкою господарства, в якому набуто стаж або довідкою правонаступника. В разі ліквідації господарства колгоспний стаж підтверджується довідками архівних установ. На підтвердження зазначеного запису позивачем ніяких документів (довідок) не надано.

Період роботи з 15 жовтня 1991 року по 26 вересня 1994 року у фірмі «Крон» не зараховано до страхового стажу позивача, оскільки відповідно до абзацу третього пункту 2.4 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України від 29 липня 1993 року № 58 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 року за № 11, запис про звільнення в трудовій книжці працівника завіряється печаткою, в трудовій книжці позивача в записі № 18 за період роботи з 15 жовтня 1991 року по 26 вересня 1994 року у фірмі «Крон» відсутня печатка фірми «Крон» на записі про звільнення. Тому, для перерахунку пенсії позивачем разом із заявою від 29 липня 2019 року надано довідку від 12 квітня 2000 року № 21 про період роботи з 15 жовтня 1991 року по 26 вересня 1994 року у фірмі «Крон».

Відповідно до пункту 4.2 статті 4 Інструкції про порядок видачі дозволів на оформлення замовлень на виготовлення печаток і штампів від 18 жовтня 1993 року № 643 на печатках і штампах суб`єктів підприємницької діяльності повинен зазначатися номер свідоцтва про державну реєстрацію. Згідно з пунктом 4.4 Інструкції написи на печатках, штампах, штемпелях державних, партійних, громадських органів, підприємств, установ і організацій виконуються українською мовою або українською і російською мовами.

В наданій позивачем довідці від 12 квітня 2000 року № 21 на печатці відсутній номер свідоцтва про державну реєстрацію підприємства, а також не зазначена посада особи, яка видала та підписала довідку, що не відповідає вимогам діючого законодавства. Таким чином, надана довідка не може бути врахована для перерахунку пенсії, інших документів на підтвердження зазначеного запису позивачем надано не було.

Відповідно пункту 2.1 Розділу II Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року № 13-1) та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846 (далі - Порядок № 22-1), до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637.

За період роботи, починаючи з 01 січня 2004 року, структурний підрозділ, відповідальний за ведення персоніфікованого обліку (далі - відділ персоніфікованого обліку), надає структурному підрозділу, відповідальному за призначення пенсії, довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - реєстр застрахованих осіб) за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за №785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27 березня 2018 року № 8-1), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення.

Період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності, крім осіб, які здійснювали підприємницьку діяльність за спрощеною системою оподаткування, з 01 липня 2000 підтверджується довідкою із бази даних реєстру застрахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку. Період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності за спрощеною системою оподаткування до 01 січня 2004 року підтверджується спеціальним торговим патентом, або свідоцтвом про сплату єдиного податку, або патентом про сплату фіксованого розміру прибуткового податку з громадян, або довідкою про сплату страхових внесків, а з 01 січня 2004 року - довідкою із бази даних реєстру застрахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку. Для визначення права на призначення пенсії за віком згідно зі статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за період ведення підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, а також із застосуванням фіксованого податку з 01 січня 1998 року по 30 червня 2000 року включно надається довідка про реєстрацію як суб`єкта підприємницької діяльності.

В індивідуальних відомостях про застраховану особу позивача (Форма ОК-5) за період з 01 червня 2005 року по 31 грудня 2008 року в рядку «страховий стаж» та «для пенсії» зазначено «0», тобто інформація про сплату страхових внесків відсутня.

Окрім того відповідач зазначив, що довідки, видані підприємствами, розташованими на тимчасово окупованій території не можуть бути враховані для призначення пенсії.

З урахуванням викладеного, відповідач просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою від 21 жовтня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху (арк. спр. 40-41).

Ухвалою від 04 листопада 2019 року про відкриття провадження у справі суд вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до положень пункту 2 частини першої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) (арк. спр. 1-3).

З метою правильного та повного встановлення обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, суд дійшов висновку про необхідність з власної ініціативи розгляд даної адміністративної справи провести у судовому засіданні 19 грудня 2019 року об 11 год. 00 хв. з повідомленням (викликом) сторін, про що постановлено ухвалу від 04 грудня 2019 року (арк. спр. 67).

У судове засідання позивач не прибув, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином (арк. спр. 68).

Поштове відправлення із судовою повісткою, направлене на адресу позивача, повернуто у зв`язку не врученням адресату (арк. спр. 71, 72). Відповідно до частини одинадцятої статті 126 КАС України у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Заявою від 18 грудня 2019 року б/н представник позивача просила розглянути справу за відсутності позивача та його представника (арк. спр. 73).

Представник відповідача у судове засідання не прибув, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином (арк. спр. 70, 70 зв.).

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-76, 90 КАС України, судом встановлено таке.

ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) звернувся до Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області із заявою від 08 серпня 2016 року зареєстрованою за № 4112 про призначення йому пенсії за віком, додавши до заяви документи, зазначені в розписці-повідомленні (арк. спр. 53, 53 зв.).

Відповідно до протоколу Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області від 30 серпня 2016 року № 4112 ОСОБА_1 з 15 серпня 2016 року призначено пенсію за віком у розмірі 949,00 грн (арк. спр. 54).

Згідно з розрахунком стажу загальний страховий стаж позивача складає 21 рік 4 місяці 6 днів (арк. спр. 54 зв.).

22 липня 2019 року адвокат Скворцова Алла Юріївна звернулась до Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області з адвокатським запитом, в якому серед іншого просила повідомити підстави незарахування позивачу до страхового стажу періодів роботи з 21 вересня 1989 року по 25 квітня 1990 року, з 01 травня 1990 року по 01 грудня 1990 року, з 15 жовтня 1991 року по 26 вересня 1994 року, з 01 червня 2005 року по 31 грудня 2008 року (арк. спр. 60).

Відповідно до листа Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області від 26 липня 2019 року при призначенні пенсії позивачу не враховано стаж роботи за періоди з 21 вересня 1989 року по 25 квітня 1990 року, з 01 травня 1990 року по 01 грудня 1990 року, з 15 жовтня 1991 року по 26 вересня 1994 року, з 01 червня 2005 року по 31 грудня 2008 року, оскільки записи в трудовій книжці за ці періоди внесені неправильно, з неточностями або з виправленнями. Відповідно до пункту 2.26 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, яка затверджена постановою Держкомпраці СРСР від 20 червня 1974 року № 162, запис про звільнення в трудовій книжці працівника провадиться з дотриманням таких правил: в графі 1 проставляється порядковий номер запису; в графі 2 - дата звільнення; в графі 3 - причина звільнення; в графі 4 зазначається на підставі чого внесено запис, - наказ (розпорядження), його дата і номер. В трудовій книжці ОСОБА_1 в записі № 12 за період роботи з 21 вересня 1989 року по 25 квітня 1990 року в основному локомотивному депо Родакове є виправлення в даті наказу щодо звільнення, тобто міститься неточний запис, який повинен бути підтверджений документально. Відповідно до пункту 2.25 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, яка затверджена постановою Держкомпраці СРСР від 20 червня 1974 року № 162, записи про причини звільнення повинні проводитись в трудовій книжці в точній відповідності з формулюваннями діючого законодавства та з посиланням на відповідну статтю, пункт закону. В записі № 14 за період роботи з 01 травня 1990 року по 01 грудня 1990 року в колгоспі ім. Шевченка відсутнє посилання на відповідну статтю закону при звільнені (хоча був прийнятий сезонно за договором, а звільнений за власним бажанням). Абзацом третім пункту 2.4 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, яка затверджена наказом Мінпраці України від 29 липня 1993 року № 58 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 року за № 110, передбачається, що запис про звільнення завіряється печаткою. В записі № 18 за період роботи з 15 жовтня 1991 року по 26 вересня 1994 року в фірмі «Крон» відсутня печатка фірми на записі про звільнення. Відповідно до абзацу третього підпункту 2 пункту 2.1 Розділу II Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року за № 22-1 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846, період здійснення фізичною особою підприємницького діяльності за спрощеною системою оподаткування з 01 січня 2004 року підтверджується довідкою із бази реєстру застрахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку. Згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу позивача за період з 01 червня 2005 року по 31 грудня 2008 року відсутня сплата страхових внесків. Відповідно зазначений період зарахувати до страхового стажу при призначенні пенсії відсутні законні підстави (стаття 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»). Документи, в тому числі уточнюючі довідки, видані підприємствами, які знаходяться в районах проведення антитерористичної операції, є недійсними і не створюють правових наслідків і, відповідно, не можуть бути враховані при призначенні чи перерахунку пенсії (арк. спр. 26, 59).

29 липня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача з заявою про перерахунок пенсії, зареєстрованою за № 2892, додавши до неї документи, зазначені в розписці-повідомленні (арк. спр. 55, 55 зв.).

Зокрема, позивачем для перерахунку пенсії надано довідку від 12 квітня 2000 року за № 21, видану Господарським товариством фірма «Крон», якою підтверджується, що ОСОБА_1 працював за трудовим договором в фірмі «Крон» в період з 15 жовтня 1991 року (наказ від 15 жовтня 1991 року № 80) по 26 вересня 1994 року (наказ від 26 вересня 1994 року № 16к) на посаді слюсаря-вентиляційника 5 розряду та звільнений за статтею 38 Кодексу законів про працю України (за власним бажанням) (арк. спр. 65).

Рішенням від 20 серпня 2019 року № 2892/2019 ( ОСОБА_1 ) Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області відмовило ОСОБА_1 в перерахунку пенсії, оскільки в наданій позивачем довідці на печатці відсутній номер свідоцтва про реєстрацію підприємства, а також не зазначена посада особи, яка видала і підписала довідку (арк. спр. 27, 56).

Відповідно до записів у трудовій книжці від 20 вересня 1974 року (арк. спр. 14-25), у межах спірних правовідносин ОСОБА_1 :

з 21 вересня 1989 року по 25 квітня 1990 року працював дублером помічника машиніста дизель-потягу, помічником машиніста дизель-потягу в Основному локомотивному депо Родакове, що складає 0 років 7 місяців 5 днів;

01 травня 1990 року прийнятий сезонно до колгоспу імені Шевченка Кантемирівського району Воронезької області за договором сільськогосподарських робіт;

01 грудня 1990 року звільнений з колгоспу імені Шевченка Кантемирівського району Воронезької області за власним бажанням, що складає 0 років 7 місяців 1 день;

з 15 жовтня 1991 року по 26 вересня 1994 року працював слюсарем-вентиляційником 5 розряду у Луганській фірмі «Крон», що складає 2 роки 11 місяців 12 днів.

27 травня 2005 року ОСОБА_1 зареєстровано фізичною особою-підприємцем, про свідчить свідоцтво про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця серії НОМЕР_2 (арк. спр. 28).

Відповідно до повідомлення про проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем від 09 квітня 2012 року б/н до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців 09 квітня 2012 року внесено запис № 3007276 про проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 на підставі рішення фізичної особи-підприємця про припинення підприємницької діяльності (арк. спр. 29).

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Закон України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV) визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Відповідно до статті 1 Закону № 1058-IV (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) у цьому Законі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні:

застрахована особа - фізична особа, яка відповідно до цього Закону підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачуються чи сплачувалися у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування;

страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески;

страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування;

страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.

Відповідно до частини першої статті 5 Закону № 1058-IV цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок (абзац перший частини першої статті 24 Закону № 1058-IV).

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (абзац перший частини четвертої статті 24 Закону № 1058-IV).

Відповідно до пунктів «а», «б» статті 3 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-XII) право на трудову пенсію мають особи, зайняті суспільно корисною працею, при додержанні інших умов, передбачених цим Законом:

а) особи, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях, кооперативах (у тому числі за угодами цивільно-правового характеру), незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, або є членами колгоспів та інших кооперативів (далі іменуються - підприємства та організації, якщо не обумовлено інше), - за умови сплати підприємствами та організаціями страхових внесків до Пенсійного фонду України;

б) особи, які займаються підприємницькою діяльністю, заснованою на особистій власності фізичної особи та виключно її праці, - за умови сплати страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Пунктом «а» частини третьої статті 56 Закону № 1788-XII передбачено, що до стажу роботи зараховується також будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в`язнів і робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків.

Відповідно до абзацу першого частини другої статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до частини першої статті 27 Закону № 1058-IV розмір пенсії за віком визначається за формулою: П = Зп х Кс, де: П - розмір пенсії, у гривнях; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях; Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.

За бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону (абзац перший частини другої статті 27 Закону № 1058-IV).

Згідно з абзацом першим частини першої статті 40 Закону № 1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Для визначення розміру пенсії за віком відповідно до частини другої статті 27 цього Закону заробітна плата для обчислення частини пенсії за період страхового стажу до набрання чинності цим Законом визначається на умовах і в порядку, передбачених законодавством, що діяло раніше, а для обчислення частини пенсії за період страхового стажу після набрання чинності цим Законом - на умовах, передбачених абзацом першим цієї частини (абзац четвертий частини першої статті 40 Закону № 1058-IV).

Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку (абзац п`ятий частини першої статті 40 Закону № 1058-IV).

Згідно з частиною першою статті 44 Закону № 1058-IV заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії. Пенсія призначається довічно або на період, протягом якого пенсіонер має право на виплату пенсії відповідно до цього Закону (частини друга, п`ята статті 45 Закону № 1058-IV).

Частиною четвертою статті 45 Закону № 1058-IV визначено, що перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п`ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки:

у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа;

у разі настання обставин, які тягнуть за собою зменшення пенсії, - з першого числа місяця, в якому настали ці обставини, якщо вони мали місце до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо вони мали місце після 15 числа.

Постановою Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846, затверджений Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Згідно з абзацом першим пункту 1.5 розділу I «Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії» Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року № 13-1) та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846 (далі - Порядок № 22-1), заява про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії, про виплату пенсії у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, поновлення виплати пенсії, про припинення перерахування пенсії на банківський рахунок та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, про виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, про виплату пенсії за довіреністю, термін дії якої більше одного року, через кожний рік дії такої довіреності, подається пенсіонером особисто або його законним представником до органу, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії, а пенсіонерами, які зареєстровані на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя і не отримують пенсії від уповноважених органів Російської Федерації, - до органу, що призначає пенсію, визначеного Пенсійним фондом України. При цьому у заяві про виплату частини пенсії непрацездатним членам сім`ї особи, яка знаходиться на повному державному утриманні, вказується адреса одержувача цієї частини пенсії.

Днем звернення за перерахунком пенсії, переведенням з одного виду пенсії на інший, поновленням виплати пенсії, виплатою недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, заяви з усіма необхідними документами (абзац п`ятий пункту 1.7 розділу I «Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії» Порядку 22-1).

Абзацом першим пункту 2.7 розділу II «Документи, необхідні для призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший» Порядку № 22-1 встановлено, що до заяви про перерахунок пенсії у зв`язку з урахуванням страхового стажу (заробітної плати) після призначення пенсії, у зв`язку зі зміною кількості членів сім`ї, а також в інших випадках, які спричиняють збільшення чи зменшення розміру пенсії, надаються документи, передбачені підпунктами 2-4 пункту 2.1, пунктом 2.6 цього розділу.

Згідно з абзацом першим підпункту 2 пункту 2.1 розділу II «Документи, необхідні для призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший» Порядку № 22-1 до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок підтвердження наявного трудового стажу). За період роботи, починаючи з 01 січня 2004 року, структурний підрозділ, відповідальний за ведення персоніфікованого обліку (далі - відділ персоніфікованого обліку), надає структурному підрозділу, відповідальному за призначення пенсії, довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - реєстр застрахованих осіб) за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за № 785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27 березня 2018 року № 8-1) (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення.

Період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності, крім осіб, які здійснювали підприємницьку діяльність за спрощеною системою оподаткування, з 01 липня 2000 року підтверджується довідкою із бази даних реєстру застрахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку. Період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності за спрощеною системою оподаткування до 01 січня 2004 року підтверджується спеціальним торговим патентом, або свідоцтвом про сплату єдиного податку, або патентом про сплату фіксованого розміру прибуткового податку з громадян, або довідкою про сплату страхових внесків, а з 01 січня 2004 року - довідкою із бази даних реєстру застрахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку. Для визначення права на призначення пенсії за віком згідно зі статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за період ведення підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, а також із застосуванням фіксованого податку з 01 січня 1998 року по 30 червня 2000 року включно надається довідка про реєстрацію як суб`єкта підприємницької діяльності (абзац третій підпункту 2 пункту 2.1 розділу II «Документи, необхідні для призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший» Порядку № 22-1).

Відповідно до абзацу першого пункту 4.1 розділу ІV «Приймання, оформлення і розгляд документів» Порядку № 22-1 орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 3).

Заяви про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії й поновлення виплати раніше призначеної пенсії приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів. Заяви осіб про призначення, перерахунок, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію. Особі або посадовій особі органом, що призначає пенсію, видається розписка із зазначенням дати прийняття заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати у тримісячний строк з дня прийняття заяви. Копія розписки зберігається в пенсійній справі (абзаци другий, третій пункту 4.1 розділу ІV «Приймання, оформлення і розгляд документів» Порядку № 22-1).

Згідно з абзацами першим, другим пункту 4.3 розділу ІV «Приймання, оформлення і розгляд документів» Порядку № 22-1 не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України. Після надходження даних про сплату страхових внесків за останній місяць роботи, що передує місяцю подання заяви про призначення пенсії, протягом місяця проводиться перерахунок пенсії з урахуванням цього періоду з дати призначення пенсії. При цьому, якщо у разі проведення перерахунку пенсії її розмір зменшився, виплата пенсії в новому розмірі проводиться з місяця, наступного за місяцем проведення перерахунку.

Рішення органу про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший візується спеціалістом, який його підготував, та спеціалістом, який його перевірив. Рішення підписується начальником управління (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу начальника управління щодо розподілу обов`язків) та завіряється печаткою управління (абзац шостий пункту 4.3 розділу ІV «Приймання, оформлення і розгляд документів» Порядку № 22-1).

Відповідно до пункту 4.7 розділу ІV «Приймання, оформлення і розгляд документів» Порядку № 22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію. Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.

У разі звернення пенсіонера видається виписка з розпорядження про призначення (перерахунок) пенсії з інформацією про періоди страхового стажу та заробітної плати (доходу), яка врахована при розрахунку пенсії (абзац другий пункту 4.9 розділу ІV «Приймання, оформлення і розгляд документів» Порядку № 22-1).

Відповідно до статті 62 Закону № 1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637), передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Абзацом першим пункту 3 Порядку № 637 визначено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до абзацу першого пункту 1.1. Інструкції № 58 трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Трудові книжки і вкладиші до них заповнюються у відповідних розділах українською і російською мовами (пункт 2.1. Інструкції № 58).

Згідно з абзацами другим, четвертим пункту 2.2. Інструкції № 58 до трудової книжки вносяться відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення.

Відповідно до пункту 2.4. Інструкції № 58 усі записи трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи виконуються рабськими цифрами (число і місяць двозначними). Наприклад, якщо робітник або службовець прийнятий на роботу 5 січня 1993 р., у графі 2 трудової книжки записується «05.01.1993». Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

У разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення, а також про нагородження та заохочення тощо, виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис. Власник або уповноважений ним орган за новим місцем роботи зобов`язаний надати працівнику в цьому необхідну допомогу. Виправлені відомості про роботу, про переведення на іншу роботу, про нагородження та заохочення та інші мають повністю відповідати оригіналу наказу або розпорядження. У разі втрати наказу чи розпорядження або невідповідності їх фактично виконуваній роботі виправлення відомостей про роботу здійснюється на основі інших документів, що підтверджують виконання робіт, не зазначених у трудовій книжці. Показання свідків не можуть бути підставою для виправлення занесених раніше записів (пункт 2.9. Інструкції № 58).

Згідно з пунктом 2.10. Інструкції № 58 у розділі «Відомості про роботу», «Відомості про нагородження», «Відомості про заохочення» трудової книжки (вкладиша) закреслення раніше внесених неточних або неправильних записів не допускається. У разі необхідності, наприклад, зміни запису відомостей про роботу після зазначення відповідного порядкового номеру, дати внесення запису в графі 3 пишеться: «Запис за № таким-то недійсний». Прийнятий за такою-то професією (посадою) і у графі 4 повторюються дата і номер наказу (розпорядження) власника або уповноваженого ним органу, запис з якого неправильно внесений до трудової книжки. У такому ж порядку визнається недійсним запис про звільнення і переведення на іншу постійну роботу у разі незаконного звільнення або переведення, установленого органом, який розглядає трудові спори, і поновлення на попередній роботі або зміни формулювання причини звільнення. Наприклад, пишеться: «Запис за № таким-то є недійсним, поновлений на попередній роботі». При зміні формулювання причини звільнення пишеться: «Запис за № таким-то є недійсним» звільнений... і зазначається нове формулювання. У графі 4 в такому разі робиться посилання на наказ про поновлення на роботі або зміну формулювання причини звільнення. При наявності в трудовій книжці запису про звільнення або переведення на іншу роботу, надалі визнаної недійсною, на прохання працівника видається «Дублікат» трудової книжки без внесення до неї запису, визнаного недійсним.

Відповідно до пункту 2.27. Інструкції № 58 запис про звільнення у трудовій книжці працівника провадиться з додержанням таких правил: у графі 1 ставиться порядковий номер запису; у графі 2 - дата звільнення; у графі 3 - причина звільнення; у графі 4 зазначається на підставі чого внесено запис, наказ (розпорядження), його дата і номер. Днем звільнення вважається останній день роботи.

Суд зауважує, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 року № 301 «Про трудові книжки працівників» відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, а тому власне недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для позивача, а отже, й не може впливати на її особисті права.

Відповідач не врахував, що не всі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці, і право позивача на встановлені законом гарантії не може бути поставлене в залежність від якості виконання обов`язків працівником, відповідальним за порядок ведення трудової книжки (вина позивача відсутня).

Щодо неврахування відповідачем довідки від 12 квітня 2000 року за № 21, виданої Господарським товариством фірма «Крон», якою підтверджується, що ОСОБА_1 працював за трудовим договором в фірмі «Крон» в період з 15 жовтня 1991 року (наказ від 15 жовтня 1991 року № 80) по 26 вересня 1994 року (наказ від 26 вересня 1994 року № 16к) на посаді слюсаря-вентиляційника 5 розряду та звільнений за статтею 38 Кодексу законів про працю України (за власним бажанням), суд зазначає таке.

Зазначена довідка підписана Проваторовим С. та скріплена печаткою. Відповідно до запису у трудовій книжці за № 22 про звільнення позивача 05 червня 2000 року з Господарського товариства фірма «Крон», Проваторов С. є директором. Печатка, якою скріплений підпис Проваторова С. на довідці від 12 квітня 2000 року за № 21, відповідає печатці, якою у трудовій книжці позивача скріплені записи про роботу останнього у Господарському товаристві фірма «Крон».

Оскільки за період здійснення позивачем підприємницької діяльності з 01 червня 2005 року по 31 грудня 2008 року останнім не підтверджено сплату страхових внесків (належними доказами, якими підприємець може підтвердити свій стаж можуть бути документи про сплату страхових внесків, а саме до 01 липня 2000 року - довідка Пенсійного фонду України про сплату страхових внесків, після 01 липня 2000 року - довідка із бази даних реєстру зарахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку), зазначений період правомірно не зараховано відповідачем до страхового стажу позивача.

Таким чином, за наслідками судового розгляду судом встановлено, що відповідачем при призначенні позивачу пенсії за віком за заявою від 08 серпня 2016 року, зареєстрованою за № 4112, неправильно обчислено страховий стаж і протиправно відмовлено в перерахунку пенсії за віком на підставі заяви від 29 липня 2019 року, зареєстрованої за № 2892.

Згідно з частиною другою статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З метою ефективного захисту прав позивача, про захист яких він просить, суд на підставі частини другої статті 9 КАС України вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог, самостійно обравши спосіб захисту, який відповідає об`єкту порушеного права та у спірних правовідносинах є достатнім, необхідним та ефективним:

визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області, які полягають у неправильному обчисленні страхового стажу при призначенні ОСОБА_1 за заявою від 08 серпня 2016 року, зареєстрованою за № 4112, пенсії за віком;

визнати протиправним та скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області від 20 серпня 2019 року № 2892/2019 ( ОСОБА_1 ) про відмову в перерахунку пенсії;

зобов`язати Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 21 вересня 1989 року по 25 квітня 1990 року в Основному локомотивному депо Родакове, з 01 травня 1990 року по 01 грудня 1990 року в колгоспі імені Шевченка Кантемирівського району Воронезької області, з 15 жовтня 1991 року по 26 вересня 1994 року у Господарському товаристві фірма «Крон», та здійснити ОСОБА_1 перерахунок страхового стажу і пенсії за віком на підставі заяви від 29 липня 2019 року, зареєстрованої за № 2892.

У задоволенні решти позовних вимог належить відмовити за необґрунтованістю.

З огляду на викладене, позовні вимоги належить задовольнити частково.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з частиною третьою статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених вимог.

При зверненні до суду з позовом позивачем сплачено судовий збір в сумі 768,40 грн, що підтверджено квитанцією ПАТ «Укрпошта» від 28 жовтня 2019 року.

Як вже вище вказано, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню внаслідок обрання позивачем неналежного способу захисту порушеного права.

При цьому предметом спору у даній справі є неправильне обчислення страхового стажу та зобов`язання органу Пенсійного фонду України відновити порушене право.

Відповідно, обрання неналежного способу захисту порушених прав фактично не змінює тієї обставини, що вимоги позивача є правомірними.

З огляду на те, що судом встановлено неправильне обчислення позивачу страхового стажу, внаслідок чого позовні вимоги фактично підлягають задоволенню, лише з корегуванням обраного позивачем способу судового захисту, суд присуджує позивачу понесені ним і документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 768,40 грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 2, 8, 9, 19, 20, 32, 72, 77, 90, 94, 132, 139, 241-246, 250, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області (ідентифікаційний код 21792459, місцезнаходження: 93400, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Шевченка, буд. 9) про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області, які полягають у неправильному обчисленні страхового стажу при призначенні ОСОБА_1 за заявою від 08 серпня 2016 року, зареєстрованою за № 4112, пенсії за віком.

Визнати протиправним та скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області від 20 серпня 2019 року № 2892/2019 ( ОСОБА_1 ) про відмову в перерахунку пенсії.

Зобов`язати Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 21 вересня 1989 року по 25 квітня 1990 року в Основному локомотивному депо Родакове, з 01 травня 1990 року по 01 грудня 1990 року в колгоспі імені Шевченка Кантемирівського району Воронезької області, з 15 жовтня 1991 року по 26 вересня 1994 року у Господарському товаристві фірма «Крон», та здійснити ОСОБА_1 перерахунок страхового стажу і пенсії за віком на підставі заяви від 29 липня 2019 року, зареєстрованої за № 2892.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 768,40 грн (сімсот шістдесят вісім грн 40 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно з частиною третьою статті 243 КАС України повне рішення суду складено 24 грудня 2019 року.

Суддя Т.І. Чернявська