Справа № 614/1302/19
Суддя: Гуляєва Г. М.
Дата ухвалення: 2019-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Борівський районний суд Харківської області
справа: № 614/1302/19
провадження: 2-а/614/9/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.12.2019

смт. Борова Борівського району Харківської області

справа № 614/1302/19

Борівський районний суд Харківської області в складі головуючого судді Гуляєвої Г. М.,

розглянувши в судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін адміністративну справу

за позовом ОСОБА_2

до завідувача сектору інспекційної роботи № 3 - інспектора з паркування Інспекції з паркування Департаменту територіального контролю Харківської міської ради Батранча Дениса Олександровича,

про скасування постанови серії АА № 007406 про адміністративне правопорушення,

за участю учасників справи:

позивача: не з`явився,

відповідача: не з`явився,

У С Т А Н О В И В :

05.12.2019 ОСОБА_2 звернувся до Борівського районного суду Харківської області з позовом до завідувача сектору інспекційної роботи № 3 - інспектора з паркування Інспекції з паркування Департаменту територіального контролю Харківської міської ради Батранча Дениса Олександровича, в якому просив визнати дії відповідача щодо складання постанови серії АА № 007406 від 27.11.2019 про адміністративне правопорушення про накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн. за порушення ч. 1 ст. 122 КУпАП, незаконними. Вказану постанову визнати протиправною та скасувати її, а провадження по справі закрити.

Як на підставу позовних вимог ОСОБА_2 посилається на наступні обставини.

Постановою серії АА № 007406 від 27.11.2019 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 гривень за порушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, за невиконання вимог дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено».

Позивач вважає притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП незаконним та необґрунтованим з наступних підстав.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 ОСОБА_2 є власником автомобіля GEELY MR-7151А, р.н. НОМЕР_2.

ОСОБА_2 є особою з інвалідністю - інвалідом війни ІІ групи, посвідчення № НОМЕР_4, учасник ліквідації аварії на ЧАЕС І категорії, посвідчення № НОМЕР_5.

Місцезнаходження транспортного засобу позивача повинно узгоджуватися з представленими суду копіями фотографій. Однак, до оспорюваної постанови фотографії чи відео носії не додані, крім того, фото та відео відсутнє на сайті Департаменту територіального контролю. Таким чином, неможливо ідентифікувати та встановити наявність забороняючих зупинку знаків на місці паркування вищевказаного автомобіля.

В постанові серії АА № 007406 не вказано чи відповідає технічний засіб фіксації на 26.11.2019 вимогам ДСТУ 8809:2018, чи пройдена повірка і сертифікація приладу (за класом «F»), що відбувається під час встановлення та налаштування уповноваженим підрозділом у сфері метрології та стандартизації. Відповідність вимогам встановленого приладу підтверджується експертним висновком технічного захисту інформації. Необхідність виконання таких вимог визначена постановою КМУ від 03.10.2018 № 852.

Крім того, відповідно до вимог ДСТУ 4100-2002 в населених пунктах дорожній знак 3.34 «Зупинку заборонено» повинен застосовуватися з табличками 7.2.2-7.2.6, 7.4.1-7.4.7, 7.5.1-7.5.6, 7.18. Необхідність виконання вимог ДСТУ 4100-2002 визначена ст. 38 Закону України «Про дорожній рух», тому знаки 3.34-3.37 без табличок в населеному пункті є незаконними, водій не може бути притягнутий до відповідальності згідно із законодавством за порушення вимог дорожніх знаків.

У зв?язку з тим, що в оспорюваній постанові вказано тільки на дорожній знак 3.34 «Зупинку заборонено» без відповідних табличок, тому інспектор не мав права притягати позивача до адміністративної відповідальності за здійснення зупинки, оскільки вказані в повідомленні та постанові дії позивача не являються адміністративним проступком.

Ухвалою судді від 05.12.2019 у справі відкрито провадження і справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

23.12.2019 до Борівського районного суду Харківської області надійшов відзив на позовну заяву та додатки до нього. З відзиву вбачається, що рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради № 701 від 10.10.2018, зі змінами внесеними рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради № 24 від 17.01.2019, уповноважено завідувачів секторів інспекційної роботи - інспекторів з паркування Інспекції з паркування Департаменту територіального контролю Харківської міської ради розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 і ч. 3 ст. 122 КУпАП у частині порушень правил зупинки, стоянки транспортних засобів та ч. 1 і ч. 2 ст. 152-1 КУпАП, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису), у межах відповідного населеного пункту. Згідно з листом ДП «Харківстандартметрологія» від 08.02.2019 технічний засіб, на який було здійснено фіксацію правопорушення, у 2019 році не підлягає обов?язковій сертифікації в Україні.

Щодо суті правопорушення, то на автомобілі позивача відсутній розпізнавальний знак «Водій з інвалідністю» та по вул. Університетській біля будівлі № 11 у м. Харкові дорожній знак 3.34 «Зупинку заборонено» встановлено без таблички 7.18, тобто зона дії заборонного знаку поширюється на всіх водіїв крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу). Розміщення вказаного знаку без відповідної таблички відповідає вимогам діючого ДСТУ 4100:2014, чинного з 01.07.2015. На підтвердження обставин вчинення правопорушення відповідачем надано, крім іншого, роздруківку зображень транспортного засобу позивача в момент та на місці вчинення адміністративного правопорушення з офіційного сайту Харківської міської ради та копію схеми розстановки технічних засобів організації дорожнього руху по вул. Квітки-Основ?яненко, провул. Університетському, провул. Соборному, провул. Спартаковському.

Калюга О.Г. в судове засідання не з`явився, надав заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи за його відсутності.

Відповідач в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про дату, час і місце судового засідання повідомлений у встановленому законом порядку, шляхом направлення судової повістки за місцем його роботи, що відповідає положенням ч. 9 ст. 126 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі матеріалів, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 3 ст.194, ч. 3 ст. 205, ч. 4 ст. 229 КАС України.

Згідно копії повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності у справі про адміністративне правопорушення у сфері зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису) серії АА № 007406 від 26.11.2019, складеного інспектором з паркування Батранча Д.О. , відповідальна особа, керуючи транспортним засобом GEELY СК, р.н.з. НОМЕР_2, 26.11.2019 о 12.15 год. по провул. Університетському, біля будинку 11 по вул. Університетській м. Харкова здійснив зупинку в зоні дії дорожнього знака 3.34 «Зупинку заборонено» (а.с.5). Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису) серії АА № 007406 ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КупАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. (а.с.7).

Суд, розглянувши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні позовних вимог, з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 286 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Згідно ст.38 Закону України «Про дорожній рух» стандартизація та нормування дорожнього руху провадяться з метою встановлення обов`язкових норм, правил, вимог щодо організації та безпеки дорожнього руху.

Позивач посилається на те, що дорожній знак 3.34 «Зупинку заборонено» згідно ДСТУ 4100-2002 повинен застосовуватися з табличками 7.2.2-7.2.6, 7.4.1-7.4.7, 7.5.1-7.5.6, 7.18.

Проте, ДСТУ 4100-2002 втратив чинність 01.07.2015 в зв?язку з набранням чинності ДСТУ 4100-2014 згідно Наказу Мінекономрозвитку України від 29.12.2014 № 1484, відповідно до якого дорожній знак 3.34 «Зупинку заборонено» не повинен, а може застосовуватися з табличками 7.2.2-7.2.6, 7.4.1-7.4.7, 7.5.1-7.5.6, 7.18. Таким чином, в чинному ДСТУ 4100-2014 відсутня імперативна норма щодо обов?язковості застосування дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено» з табличками 7.2.2-7.2.6, 7.4.1-7.4.7, 7.5.1-7.5.6, 7.18.

Аналогічні правові висновки виловлені Верховним Судом у постанові від 28.11.2018 по справі № 404/3116/16-а.

Крім того, позивач зазначає, що в зв?язку з тим, що він є особою з інвалідністю і на момент винесення постанови цей факт не спростовано, останній мав право зупинити належний йому транспортний засіб в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинка заборонена». Проте, згідно Правил дорожнього руху затверджених Постановою КМУ № 1306 від 10.10.2001, дія знаку 3.34 не поширюється на водіїв з інвалідністю, які керують мотоколяскою або автомобілем, позначеними розпізнавальним знаком "Водій з інвалідністю", на водіїв, які перевозять пасажирів з інвалідністю, за умови наявності документів, що підтверджують інвалідність пасажира (крім пасажирів з явними ознаками інвалідності), та за умови наявності під знаком таблички 7.18.

Враховуючи те, що позивачем не доведена наявність таблички 7.18 під знаком 3.34, суд вважає вказані доводи позивача безпідставними та необґрунтованими.

За змістом ст. 283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті, повинна містити відомості про адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності.

Таким чином, позивач безпідставно посилається на те, що в постанові серії АА № 007406 не вказано чи відповідає технічний засіб фіксації на 26.11.2019 вимогам ДСТУ 8809:2018, чи пройдена повірка і сертифікація приладу (за класом «F»), що відбувається під час встановлення та налаштування уповноваженим підрозділом у сфері метрології та стандартизації. Оскільки вимогами ст. 283 КУпАП наявність вказаної інформації в постанові не передбачена.

При цьому, згідно примітки до статті 14-2 КУпАП режим фотозйомки (відеозапису) передбачає здійснення уповноваженою посадовою особою фото/відеофіксації обставин порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів, а саме: дати, часу (моменту), місця розташування транспортного засобу по відношенню до нерухомих об`єктів та/або географічних координат, інших ознак наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу. При здійсненні фотозйомки обов`язковою є наявність не менше двох зображень транспортного засобу, отриманих з різних або протилежних ракурсів, а в разі фіксації порушення, що полягає у неоплаті вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування в межах населеного пункту, в якому не впроваджена автоматизована система контролю оплати паркування, обов`язковою є наявність додаткового зображення (зображень), що фіксує відсутність документа про оплату послуг з користування майданчиком для платного паркування під лобовим склом транспортного засобу.

Згідно ч. 6 ст. 279-1 КУпАП інформація про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), та винесені постанови про накладення адміністративного стягнення не пізніше наступного робочого дня з дня встановлення відповідальної особи, зазначеної у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, вноситься до Реєстру адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху.

Верховний Суд в складі колегіі суддів Касаційного адміністративного суду 26 квітня 2018 висловив правову позицію в постанові по справі № 338/1/17, згідно якої постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення. Тому, посилання на неї як на беззаперечний доказ вчинення ним правопорушення є помилковим, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення.

Обов`язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (Рішення ЄСПЛ у справі «Дактарас проти Литви » від 24 листопада 2000 року ).

Також, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Салабіаку проти Франції» від 07 жовтня 1988 року зазначив, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь - які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосування державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

У справі «Надточій проти України» Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 15 травня 2008 року відзначив, що Уряд України визнав карний кримінально - правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення ( п. 21 рішення ).

Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року №23 - рп/2010 дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п.4.1).

У рекомендації № R (91)1 Комітету Міністрів Європи Державам - членам стосовно адміністративних санкцій від 13 лютого 1991 року рекомендовано урядам держав - членів керуватися у своєму праві та практиці принципом, згідно з яким обов`язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади (принцип 7).

Ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

На виконання обов?язку доведення правомірності свого рішення та вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідачем надана роздруківка фотозображень транспортного засобу позивача в момент та на місці вчинення правопорушення та копія схеми розстановки технічних засобів організації дорожнього руху по вул. Квітки-Основ?яненко, провул. Університетському, провул. Соборному, провул. Спартаковському, якими підтверджується факт вчинення ОСОБА_2 вказаного адміністративного правопорушення (а.с.49-51).

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 251 КУпАП передбачає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, суд приходить до висновку, що дії відповідача щодо складання постанови серії АА № 007406 від 27.11.2019 про адміністративне правопорушення про накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн. за порушення ч. 1 ст. 122 КУпАП є законними, вказана постанова - правомірною, що виключає можливість задоволення позовних вимог ОСОБА_2 .

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що ОСОБА_2 є особою з інвалідністю - інвалідом війни ІІ групи, посвідчення № НОМЕР_4, учасник ліквідації аварії на ЧАЕС І категорії, посвідчення № НОМЕР_5, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 33 КУпАП повинно бути враховано. Проте це є дискреційними повноваженнями органу, який розглядає справу про адміністративне правопорушення та в даному випадку не входить до компетенції суду, оскільки в межах адміністративного судочинства в порядку оскарження притягнення особи до адміністративної відповідальності суд лише встановлює правомірність та законність рішень суб?єкта владних повноважень, які в даному випадку відповідають вимогам чинного законодавства.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 2, 9, 20, 77, 90, 126, 162, 194, 205, 229, 242-246, 257-262, 295, п. 15.5 Перехідних положень КАС України, на підставі ст.ст. 7, 14-2, 122, 245, 2251, 252, 283 КУпАП, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до завідувача сектору інспекційної роботи № 3 - інспектора з паркування Інспекції з паркування Департаменту територіального контролю Харківської міської ради Батранча Дениса Олександровича, про скасування постанови серії АА № 007406 про адміністративне правопорушення - відмовити.

З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua.

Рішення суду може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги через Борівський районний суд Харківської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Головуючий суддя Гуляєва Г. М.