Справа № 440/957/19
Суддя: Григоров А.М.
Дата ухвалення: 2019-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2019 р.Справа № 440/957/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Григорова А.М.,

Суддів: Подобайло З.Г. , Бартош Н.С. ,

за участю секретаря судового засідання Мороз М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 26.07.2019 року, головуючий суддя І інстанції: А.О. Чеснокова, м. Полтава, повний текст складено 02.08.19 року по справі № 440/957/19

за позовом ОСОБА_1

до Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області , Великобагачанського районного сектору Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області

про визнання незаконним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Управління Державної міграційної служби України у Полтавській області, в якому просив суд визнати незаконним (ничинним) та скасувати рішення Великобагачанського РС Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області від 15 березня 2019 року про скорочення строку перебування громадянина Республіки Азербайджан ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 тимчасового перебування на території України на підставі статті 24 Закону України "Про правовий статусу іноземців та осіб без громадянства" та пунктів 12-15 Порядку продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України" та зобов`язати Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області прийняти у нього заяву про видачу посвідки на постійне проживання та видати таку посвідку на постійне проживання.

В обґрунтування вимог посилався на те, що рішення Великобагачанського районного сектору Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області від 15 березня 2019 року про скорочення строку перебування громадянина Республіки Азербайджан ОСОБА_1 є незаконним (нечинним) та таким, що підлягає скасуванню.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 21.03.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі 440/957/19 за позовом ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області про визнання незаконним (нечинним) та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

Залучено до участі у справі в якості співвідповідача Великобагачанський районний сектор Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області (вул. Шевченка, 71, с. Велика Багачка, Полтавська область, 38300).

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 26.07.2019 року адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 , виданий 05.06.2010 МВС Республіки Азербайджан, ідентифікаційний номер відсутній) до Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області (вул. Пушкіна, 63, м. Полтава, Полтавська область, 36039, ), Великобагачанського районного сектору Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області (вул. Шевченка, 71, с. Велика Багачка, Полтавська область, 38300) про визнання незаконним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано Рішення про скорочення строку тимчасового перебування громадянина громадянину Республіки Азербайджан ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 на території України від 15 березня 2019 року.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Управління Державної міграційної служби України у Полтавській області, не погодившись з вищевказаним рішенням суду першої інстанції, подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 26.07.2019 у справі №440/957/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області, Великобагачанського районного сектору Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області про визнання незаконним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування вимог скарги посилається на те, що оскаржуване рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права; висновки суду не відповідають обставинам справи, що свідчить про неповне з`ясування обставин справи. Вказує, що судом було дано невірну правову оцінку наданим УДМС доказам, не досліджено усі обставини справи та порушено статтю 8 КАС України, якою передбачено, що усі учасники адміністративного процесу є рівним перед законом і судом та частину 3 статті 242 КАС України, відповідно до якої обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Зазначає, що оскільки рішення від 17.07.2018 про продовження строку перебування ОСОБА_1 прийнято безпідставно, керуючись ст. 24 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», пунктами 12-15 Порядку 150, рішенням Великобагачанського районного сектору від 15.03.2019 скорочено строк тимчасового перебування в Україні. Зазначає, що позивач повинен був вчасно звернутись до територіального підрозділу УДМС не пізніше ніж за 15 робочих днів до закінчення терміну дії тимчасової посвідки, а наявність дозволу на імміграцію не надає йому право порушувати законодавство та на несвоєчасне звернення до уповноважених органів. Крім того, позивач не позбавлений права пізніше звернутись із відповідною заявою про отримання посвідки на постійне проживання, перебуваючи на законних підставах на території України. Вказує, що відомості про те, що в період з 29.06.2018 по 10.07.2018 позивач перебував на стаціонарному лікуванні в поліклінічному відділенні Великобагачанської ЦРЛ, що підтверджені належними документами, що унеможливило своєчасне звернення позивача до Великобагачанського РС із заявою про оформлення посвідки на тимчасове проживання стала відомою відповідачам лише в судовому засіданні. Зазначає, що законодавством, що регламентує підстави та порядок оформлення посвідки на тимчасове проживання в Україні, не передбачено такої процедури як продовження терміну дії документа, а тільки обмін у зв`язку з закінченням строку дії.

22.11.2019 р. представник позивача подав відзив на апеляційну скаргу на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 26.07.2019 р. по справі №440/957/19, в якому посилаючись на те, що оскаржуване рішення суду першої інстанції є таким, що прийнято без порушень норм матеріального та процесуального права, а висновки суду відповідають дійсним обставинам справи, що свідчить про повне з`ясування обставин справи, просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 26.07.2019 р. по справі №440/957/19 без змін.

Сторони по справі про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги були повідомлені, позивач, представник позивача та представник відповідача (Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області) з`явилися в судове засідання.

Позивач та представник позивача заперечили проти задоволення вимог апеляційної скарги, просили залишити її без задоволення.

Представник відповідача (Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області) підтримав вимоги апеляційної скарги, просив її задовольнити.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що 18 вересня 2016 року громадянин Республіки Азербайджан ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 (паспорт серії НОМЕР_1 , виданий ІНФОРМАЦІЯ_3 червня 2010 року) народження в`їхав на територію України.

20 липня 2016 року органом ДМС України на ім`я позивача видано посвідку на тимчасове проживання в Україні серії НОМЕР_2 строком дії до 18 липня 2018 року.

11 липня 2018 року позивач звернувся до Великобагачанського районного сектору Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області із заявою про продовження строку перебування на території України, вказавши обґрунтовані підстави для подальшого перебування в Україні - подання заяви про отримання дозволу на імміграцію в Україну.

Цього ж дня ОСОБА_1 подав до Великобагачанського районного сектору Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області заяву щодо оформлення посвідки на тимчасове проживання, а також заяву про надання дозволу на імміграцію в Україну, мотивовану перебуванням з 30 червня 2016 року в шлюбі з громадянкою України ОСОБА_2 .

За результатами розгляду заяви про продовження строку перебування на території України завідувачем Великобагачанського районного сектору Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області 17 липня 2018 року прийнято рішення про продовження строку перебування в Україні до 01 квітня 2019 року.

14 березня 2019 року позивач отримав дозвіл № 5318/1 на імміграцію в Україну.

Цього ж дня комісією Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області проведено перевірку матеріалів ОСОБА_1 , за результатами якої встановлено факт порушення Великобагачанським районного сектору Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області вимог пункту 6 Порядку 150, пункту 67 Порядку №322 під час прийняття рішення від 17 липня 2018 року про продовження ОСОБА_1 строку перебування в Україні до 01 квітня 2019 року, оскільки заяву про продовження строку перебування в Україні іноземцем подано пізніше 15 денного строку до дня закінчення дії посвідки, передбаченого Порядком № 322. Вищевказані обставини відображені в довідці за результатами перевірки матеріалів Великобагачанського районного сектору Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області про продовження строку перебування іноземцям та особам без громадянства від 14 березня 2019 року.

У подальшому, 15 березня 2019 року головним спеціалістом Великобагачанського РС Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області проведено перевірку матеріалів ОСОБА_1 , за результатами якої підтверджено встановлені комісією Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області факти щодо порушення Великобагачанським районним сектором Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області вимог пункту 6 Порядку 150, пункту 67 Порядку № 322 під час прийняття рішення від 17 липня 2018 року про продовження ОСОБА_1 строку перебування в Україні до 01 квітня 2019 року.

Зазначені обставини стали підставою для висновку Великобагачанського районного сектору Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області про відсутність правових підстав для перебування позивача на території України, необхідність скорочення йому строку тимчасового перебування на території України та зобов`язання ОСОБА_1 виїхати за межі України до 24 березня 2019 року.

Позивач, вважаючи, що рішення Великобагачанського районного сектору Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області від 15 березня 2019 року про скорочення строку перебування громадянина Республіки Азербайджан ОСОБА_1 є незаконним (нечинним) та таким, що підлягає скасуванню, звернувся до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що висновок Великобагачанського районного сектору Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області, викладений у рішенні Великобагачанського районного сектору Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області від 15 березня 2019 року про безпідставне перебування позивача на території України та про необхідність скорочення ОСОБА_1 строку тимчасового перебування на території України, сформовано необ`єктивно та без урахування фактичних обставин, а тому з метою захисту прав та законних інтересів позивача необхідно визнати протиправним та скасувати рішення Великобагачанського районного сектору Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області від 15 березня 2019 року про скорочення строку тимчасового перебування громадянина Республіки Азербайджан ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 на території України та зобов`язання позивача виїхати за межі України до 24 березня 2019 року.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Статтею 26 Конституції України визначено, що іноземці та особи без громадянства, що перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, - за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.

Закон України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 р. № 3773-VI (далі по тексту Закон України № 3773-VI) визначає правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, та встановлює порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України.

Згідно зі п.7 та п. 17 ст.1 Закону України № 3773-VI іноземці та особи без громадянства, які перебувають на території України на законних підставах, - іноземці та особи без громадянства, які в установленому законодавством чи міжнародним договором України порядку в`їхали в Україну та постійно або тимчасово проживають на її території, або тимчасово перебувають в Україні.

Посвідка на постійне проживання - документ, що посвідчує особу іноземця або особу без громадянства та підтверджує право на постійне проживання в Україні.

Відповідно до приписів ст.24 Закону України № 3773-VI якщо в іноземця або особи без громадянства немає підстав для тимчасового проживання, встановлених частинами четвертою - дванадцятою статті 4 цього Закону, або для тимчасового перебування на території України, строк їх перебування скорочується. Рішення про скорочення строку тимчасового перебування іноземця та особи без громадянства на території України приймається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції, або органами Служби безпеки України. Положення цієї статті не застосовуються до осіб, на яких поширюється дія Закону України "Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту".

Колегія суддів зазначає, що порядок оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання затверджено Постановою Кабінету Міністрів України № 322 від 25 квітня 2018 року (далі по тексту - Порядок №322).

Відповідно до пункту 1 Порядку № 322 посвідка на тимчасове проживання є документом, що посвідчує особу іноземця або особу без громадянства та підтверджує законні підстави для тимчасового проживання в Україні.

Пунктом 17 Порядку № 322 визначено, що документи для оформлення посвідки подаються не пізніше ніж за 15 робочих днів до закінчення встановленого строку перебування в Україні.

Відповідно до п.67 Порядку №322 після закінчення строку дії посвідки іноземець та особа без громадянства зобов`язані в семиденний строк зняти з реєстрації місце проживання та виїхати за межі України. При цьому посвідка здається до територіального органу/територіального підрозділу ДМС.

Частиною 3 ст.24 Закону України №3773-VI визначено, що порядок прийняття рішення та процедура скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України визначаються Кабінетом Міністрів України.

Порядок та підстави продовження строку перебування іноземців в Україні визначені Порядком продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, який затверджений Постановою кабінету Міністрів України від 15.02.2012 р. №150.

Пунктом 8 вищевказаного Порядку визначено, що заяви про продовження строку перебування на території України (далі - заяви) подаються іноземцями та особами без громадянства і приймаючою стороною не раніше ніж за десять та не пізніше ніж за три робочі дні до закінчення такого строку до територіальних органів або підрозділів ДМС за місцем проживання. Зразок заяви та порядок її розгляду затверджується МВС.

З матеріалів даної справи вбачається, що громадянин Республіки Азербайджан ОСОБА_1 з 30.06.2016 р. перебуває у шлюбі з громадянкою України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб, наявним в матеріалах даної справи (а.с. 33).

На підставі заяви позивача від 11.07.2018 р., рішенням Великобагачанського районного сектору Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області від 17.07.2018 р. ОСОБА_1 було продовжено строк перебування на території України до 01.04.2019 р.

14.03.2019 р. Комісією Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області проведено перевірку матеріалів ОСОБА_1 , за результатами якої констатовано факт порушення Великобагачанським районним сектором Управлінням Державної міграційної служби України в Полтавській області вимог пункту 6 Порядку 150, пункту 67 Порядку № 322 під час прийняття рішення від 17.07.2018 р. про продовження ОСОБА_1 строку перебування в Україні.

Вказані вище обставини стали підставою для прийняття Великобагачанським районним сектором Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області рішення від 15.03.2019 р. про скорочення строку тимчасового перебування громадянина Республіки Азербайджан ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 на території України на підставі статті 24 Закону України "Про правовий статусу іноземців та осіб без громадянства" та пунктів 12-15 Порядку продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України".

Колегія суддів зазначає, що сам факт звернення позивача до відповідача - Великобагачанського районного сектору Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області пізніше 15 денного строку до дня закінчення дії посвідки ОСОБА_1 не заперечується.

Разом з тим, судова колегія наголошує, що позивач по справі в період з 29.06.2018 р. по 10.07.2018 р. знаходився на денному стаціонарі поліклінічного відділення Великобагачанської ЦРЛ, що підтверджується відповідними медичними документами, які містяться в матеріалах даної справи (а.с. 64, 82-83).

Тобто, факт перебування позивача в лікувальному закладі, є об`єктивною та поважною причиною неможливості позивачем своєчасного, а саме не пізніше ніж за 15 робочих днів до закінчення перебування в Україні, звернення до відповідача (Великобагачанського районного сектору Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області) із заявою про оформлення посвідки на тимчасове проживання.

Причини несвоєчасного звернення позивача до органу міграційної служби з метою продовження строку тимчасового перебування в Україні не були предметом дослідження в ході здійснення контрольних заходів щодо громадянина Республіки Азербайджан ОСОБА_1 та не враховувалися відповідачем під час прийняття спірного рішення.

Відповідно до рішення Великобагачанського районного сектору Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області від 17.07.2018 року ОСОБА_1 було продовжено строк перебування на території України до 01.04.2019 р., а тому останній правомірно вважав, що має час для відповідного звернення до органу міграційної служби з метою вирішення питання щодо продовження строку тимчасового перебування на території України шляхом отримання/обміну посвідки на тимчасове проживання, строк якої мав закінчитись 01 квітня 2019 року, актуальною посвідкою.

Колегія суддів зауважує, що в даному випадку, в межах спірних правовідносин, виправлення помилок допущених територіальним органом міграційної служби у спосіб, що призведе до порушення прав позивача є недопустимим.

Так, аналіз оскаржуваного по даній справі рішення Великобагачанського районного сектору Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області від 15.03.2019 р. про скорочення строку тимчасового перебування громадянина Республіки Азербайджан ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 на території України дає підстави для висновку, що останнє було прийнято необґрунтовано, без урахуванням всіх фактичних обставин, які склалися між сторонами.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що позивач повинен був вчасно звернутись до територіального підрозділу УДМС не пізніше ніж за 15 робочих днів до закінчення терміну дії тимчасової посвідки, а також те, що наявність дозволу на імміграцію не надає йому право порушувати законодавство та на несвоєчасне звернення до уповноважених органів, колегія суддів відхиляє, оскільки з урахуванням вже вказаного вище, позивач не мав можливості звернутися до територіального органу міграційної служби у передбачений законодавством строк, оскільки перебував на лікуванні в закладі охорони здоров`я.

Також, щодо доводів апеляційної скарги про те, що відомості про те, що в період з 29.06.2018 по 10.07.2018 позивач перебував на стаціонарному лікуванні в поліклінічному відділенні Великобагачанської ЦРЛ стали відомими відповідачам лише в судовому засіданні, колегія суддів вважає їх такими, що не впливають на вирішення даної справи по суті та на факт протиправності оскаржуваного рішення Великобагачанського районного сектору Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області від 15 березня 2019 року.

Стосовно посилання представника відповідача (Управління Державної міграційної служби України у Полтавській області) в судовому засіданні суду апеляційної інстанції на те, що оскільки позивачем було подано заяву про продовження строку дії посвідки з пропущення строку, встановленого законодавством, а тому відповідно до ст.24 Закону України №3773-VI останньому було скорочено строк тимчасового перебування на території України, колегія суддів відхиляє та зазначає, що приписи вказаної статті Закону України №3773-VI не пов`язують ухвалення рішення органом міграційної служби про скорочення строку тимчасового перебування на території України з невчасним (з порушенням встановленого законодавством строку) поданням заінтересованою особою заяви про продовження строку дії посвідки на тимчасове проживання, а вказують, що підставою для прийняття такого рішення є відсутність підстав для тимчасового проживання, встановлених частинами четвертою-дванадцятою статті 4 цього Закону, або для тимчасового перебування на території України. Станом на дату подання позивачем заяви про продовження строку перебування на території України (11.07.2019 р.), останній на законних підставах перебував на території України, документи позивача, зокрема паспорт Р 3983663 та посвідка на тимчасове проживання ТР НОМЕР_3 , були чинними та не були з пропущеним строком дії.

Щодо доводів апеляційної скарги та посилання представника відповідача (Управління Державної міграційної служби України у Полтавській області) в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції про те, що законодавством, що регламентує підстави та порядок оформлення посвідки на тимчасове проживання в Україні, не передбачено такої процедури як продовження терміну дії документа, а тільки обмін у зв`язку з закінченням строку дії, колегія суддів зауважує, що позивач не може нести негативних наслідків внаслідок порушень (помилок) суб`єктів владних повноважень, помилки останніх не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

Ризик будь - якої помилки державного органу, повинен покладатись на саму державу та її органи.

Вищевказаний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, яка була викладена в постанові від 23.10.2019 р. по справі №813/4132/16.

Відповідно до ч.5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Колегія суддів зауважує, що з урахуванням фактичних обставин справи апелянт не довів, передбачених ст. 24 Закону України №3773-VI, підстав для скорочення строку тимчасового перебування на території України позивача, а доводи Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області в даному випадку є помилковими, оскільки фактично, як на момент звернення ОСОБА_1 до Великобагачанського районного сектору Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області (11.07.2018), так і після цього, в тому числі на дату прийняття оскаржуваного рішення Великобагачанського районного сектору Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області (15.03.2019 р.), з урахуванням факту продовження позивачу терміну дії тимчасової посвідки, у позивача були підтверджуючі документи на право перебування на території України.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку щодо правомірності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції про часткове задоволення адміністративного позову, яким визнано протиправним та скасовано Рішення про скорочення строку тимчасового перебування громадянина громадянину Республіки Азербайджан ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 на території України від 15 березня 2019 року.

Підстав для задоволення вимог апеляційної скарги не має.

Колегія суддів наголошує, що суд апеляційної інстанції, відповідно до приписів ст.308 КАС України, переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Апеляційна скарга не містить доводів щодо неправомірності оскаржуваного рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог та в цій частині останнє не оскаржено позивачем.

Частиною 1 ст.2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 1 ст.5 КАС України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.1 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Частиною 1 ст.9 КАС визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 2 ст.77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Будь-яке рішення чи дії суб`єкта владних повноважень мають бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні об`єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дій), безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності прийнятого судом першої інстанції оскаржуваного рішення.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Під час апеляційного провадження, колегія суддів не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, які були предметом розгляду і заявлені в суді першої інстанції.

Таким чином, судова колегія вважає, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, прийняте на підставі з`ясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст.ст.242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 26.07.2019 року по справі №440/957/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)А.М. Григоров
Судді(підпис) (підпис) З.Г. Подобайло Н.С. Бартош
Повний текст постанови складено 23.12.2019 року