Справа № 260/1497/19
Суддя: Луцович М.М.
Дата ухвалення: 2019-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

19 грудня 2019 року м. Ужгород№ 260/1497/19
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Луцович М.М.

при секретарі судових засідань Симканич Ю.В.

та осіб, що беруть участь у справі:

позивача - не з`явився;

представника відповідача - Марканич В.М.;

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 15 серпня 2019 року позивач подала до Виноградівського відділу обслуговування громадян (сервісний центр) Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області заяву про призначення пенсії за віком, однак 03 жовтня 2019 року вона отримала Рішення від 20.09.2019 року № 85 про відмову в призначенні пенсії. Зокрема, в Рішенні зазначалось, що стаж роботи обчислений по матеріалам пенсійної справи позивача становить 23 роки 11 місяців 19 днів при необхідному стажі не менше 26 років, а тому позивач матиме право на призначення пенсії за віком з 07.08.2023 року, тобто після досягнення 63 річного віку. Однак, позивач згідно позовної заяви, наголошувала, що їй не було зараховано в стаж період роботи з 25.11.1983 року по 01.10.1987 року - в Ужгородській обласній фабриці індпошиву та ремонту трикотажних виробів «Індтрикотаж», а також період роботи з 18.08.1992 року по 24.02.2000 року - в МП «Клубок» (МП "Грант"). Позивач вважає, що відповідачем було протиправно не враховано їй в загальний трудовий стаж 11 років 4 місяці 14 днів, а тому просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Позивач в судове засідання не з`явилася, однак 04.11.2019 року до Закарпатського окружного адміністративного суду надійшло клопотання позивача про розгляд справи за її відсутності (а.с. 17).

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти задоволення позову в повному обсязі, з мотивів викладених у відзиві на позов (а.с. 21-25), вказавши на те, що позивач звернулася до відповідача із заявою від 15.08.2019 року про призначення їй пенсії за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Однак, позивача було повідомлено про недостатність поданих документів для призначення пенсії та проінформовано, що їй необхідно подати до 15 листопада 2019 року довідки про стаж і реорганізацію підприємства за період з 25.11.1983 р. по 01.10.1987 р. та за період з 18.08.1992 р. по 24.02.2000 р., одна вказані документи позивачем не були надані. Представник відповідача наголошував, що на підставі повного, всебічного та об`єктивного розгляду всіх документів відповідачем було здійснено розрахунок стажу позивачеві. Зокрема, стаж роботи позивача, обчислений по матеріалам пенсійної справи становить 23 роки 11 місяців 19 днів, а тому з огляду на відсутність необхідного страхового стажу, передбаченого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» - позивачеві було відмовлено в призначенні пенсії. Таким чином, представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що позивач 06.08.1960 року народження звернулася до відповідача із заявою від 15.08.2019 року про призначення пенсії за віком (а.с. 27).

До зазначеної заяви про призначення пенсії за віком позивачем були додані наступні документи: трудова книжка б/н від 23.08.1977 року; довідка від 27.05.2019 №1010; довідка від 27.05.2019 №1011; свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 від 30.09.1982 року; свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 від 11.07.1987 року; свідоцтво про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 від 17.03.1981 року.

Відповідачем було надано позивачеві розписку-повідомлення про недостатність поданих документів для призначення пенсії та проінформовано, що ОСОБА_1 необхідно подати до 15 листопада 2019 року інші документи, зокрема довідку про стаж і реорганізацію підприємства за період з 25.11.1983 р. по 01.10.1987 р. та за період з 18.08.1992 р. по 24.02.2000 р. (а.с. 29-30).

Згідно Рішення від 20.09.2019 року №85 відповідач повідомив позивача, що відповідно до протоколу №83 від 20.09.2019 року, ОСОБА_2 було відмовлено в призначенні пенсії, у зв`язку з відсутністю необхідного стажу роботи (а.с. 11).

Так, згідно Рішення від 20.09.2019 року №85 відповідач повідомив позивача, що до загального стажу не було враховано період роботи в Ужгородській обласній фабриці індпошиву та ремонту трикотажних виробів "Індтрикотаж" з 25.11.1983 р. по 01.10.1987 р., у зв`язку з відсутністю печатки на звільнення, а також не враховано період роботи в МП "Клубок" з 18.08.1992 року по 24.02.2000 року (звільнення з МП "Грант"), у зв`язку з відсутністю довідки про реорганізацію.

Зокрема, відповідачем по матеріалам справи було обчислено позивачеві стаж роботи 23 роки 11 місяців 19 днів (а.с. 11).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Згідно з ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення" право на пенсію за віком мають: чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел передбачено Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі Закон № 1058).

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону № 1058 страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (ч. 2 ст. 24 Закону № 1058).

Відповідно до ч. 4 ст. 24 Закону №1058 періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено умови призначення пенсії за віком, а саме, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу:

з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2018 року - не менше 26 років.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (далі Порядок № 22-1).

Відповідно до п. 2.1 розділу ІІ вказаного Порядку до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: 1) документ про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків (крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган і мають відмітку у паспорті) або свідоцтво про загальнообов`язкове державне соціальне страхування; 2) документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637

Відповідно до п. 4.1 Порядку № 22-1 заяви осіб про призначення, перерахунок, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію. Особі або посадовій особі органом, що призначає пенсію, видається розписка із зазначенням дати прийняття заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати у тримісячний строк з дня прийняття заяви. Копія розписки зберігається в пенсійній справі.

Згідно з п. 4.2 Порядку № 22-1 при прийманні документів орган, що призначає пенсію:1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; 2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; 3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). 4) видає пам`ятку пенсіонеру (додаток 4), копія якої зберігається у пенсійній справі.

Щодо посилання відповідача про непідтвердження стажу роботи позивача у період з 25.11.1983 р. по 01.10.1987 р. в Ужгородській обласній фабриці індпошиву та ремонту трикотажних виробів "Індтрикотаж", оскільки відсутня печатка на звільнення, суд зазначає наступне.

У відповідності до ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

За пунктом 1 цього Порядку основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

У разі, коли документи про стаж роботи не збереглися, підтвердження стажу, за бажанням особи, може здійснюватися органами Пенсійного фонду України на підставі показань свідків (п.2 цього Порядку).

Суд зазначає, що на момент внесення запису №8 від 01.10.1987 року до трудової книжки позивача діяла Інструкція про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, яка затверджена постановою Держкомпраці СРСР від 20 червня 1974 року № 162.

Так, згідно п. 2.3 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, яка затверджена постановою Держкомпраці СРСР від 20 червня 1974 року № 162 передбачається, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Відповідно до п. 18 Постанови Ради міністрів СССР від 06 вересня 1973 р. № 656 «Про трудові книжки робітників і службовців» відповідальність за організацію, ведення, обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства.

Відповідальність за своєчасне та правильне заповнення трудових книжок, за їх облік, зберігання і видачу несе спеціально уповноважена особа, призначена наказом (розпорядженням) керівника підприємства, установи організації.

Судом встановлено, що в трудовій книжці позивача міститься запис №7 від 25.11.1983 року, згідно якого позивача прийнято на роботу в Ужгородській обласній фабриці індпошиву та ремонту трикотажних виробів «Індтрикотаж» (а.с. 12, зворотній бік). Вказаний запис завірений печаткою.

В подальшому в трудову книжку позивача було внесено запис № 8 від 01.10.1987 року, згідно якого зазначено, що на підставі наказу № 49 від 06.10.1987 року та прОБУ № 225 від 06.10.1987 року позивача було переведено у Виноградівский РБК (а.с. 12, зворотній бік). Вказаний запис завірений підписом керівника.

Також, в трудову книжку позивача було внесено запис № 9 від 01.10.1987 року, згідно якого підтверджується, що позивач була прийнята на роботу у ОСОБА_3 шляхои переводу з фабрики «Індтрикотаж» (а.с. 12, зворотній бік). Вказаний запис завірений печаткою.

Таким чином, суд констатує, що в трудовій книжці позивача наявні записи, що підтверджують прийняття позивача на роботу в Ужгородську обласну фабрику індпошиву та ремонту трикотажних виробів «Індтрикотаж» з 25.11.1983 року (запис №7) та звільнення його з роботи Ужгородської обласної фабрики індпошиву та ремонту трикотажних виробів «Індтрикотаж» з 01.10.1987 року шляхом переводу у Виноградовский РБК (запис №8).

Разом з тим, суд констатує, що відповідач не піддає сумніву запис у трудовій книжці за №7, згідно якого позивача було прийнято з 25.11.1983 року на роботу в Ужгородську обласну фабрику індпошиву та ремонту трикотажних виробів «Індтрикотаж», а також запис у трудовій книжці №9, згідно якого позивач з 01.10.1987 року був прийнятий у ОСОБА_4 шляхом переводу з Ужгородської обласної фабрики індпошиву та ремонту трикотажних виробів «Індтрикотаж».

При цьому, відповідачем не було враховано до загального стажу позивача весь період роботи з 25.11.1983 року по 01.10.1987 року в Ужгородській обласній фабриці індпошиву та ремонту трикотажних виробів «Індтрикотаж», виключно на тій підставі, що запис №8 у трудовій книжці про звільнення позивача з роботи шляхом переводу у ОСОБА_3 (який містить дату звільнення, причину звільнення, номер та дату наказу на підставі якого внесено запис, а також завірений підписом керівника) не завірений печаткою.

Однак, суд зазначає, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Неточність запису про звільнення з роботи за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаного періоду роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пенсії, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства, що в свою чергу не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо надання права на пенсію.

Таким чином, суд приходить висновку, що відповідачем при призначенні пенсії позивачеві було протиправно не враховано до загального стажу період роботи з 25.11.1983 року по 01.10.1987 року в Ужгородській обласній фабриці індпошиву та ремонту трикотажних виробів «Індтрикотаж».

Щодо не зарахування відповідачем до трудового стажу позивача період роботи з 18.08.1992 року по 24.02.2000 року в МП "Клубок" (в подальшому МП "Грант") у зв`язку з відсутністю довідки про реорганізацію підприємства, суд констатує наступне.

Відповідно до п. 2.15 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України 29.07.93 р. № 58 якщо за час роботи працівника назва підприємства змінюється, то про це окремим порядком у графі 3 трудової книжки робиться запис: "Підприємство таке-то з такого-то числа переіменоване на таке-то", а у графі 4 проставляється підстава перейменування - наказ (розпорядження), його дата і номер.

Так, в трудовій книжці позивача міститься запис №11, згідно якого ОСОБА_1 18.08.1992 року було прийнято шляхом переводу на роботу в МП «Клубок», на підставі наказу № 1 від 18.08.1992 року (а.с. 13). Вказаний запис завірений печаткою.

В подальшому у трудову книжку позивача було внесено запис за № 12, згідно якого зазначено, що 27.05.1996 року МП «Клубок» у відповідності до розпорядження райдержадміністрації за № 322 було реорганізовано в МП «Грант» (а.с. 13). Вказаний запис завірений печаткою.

Як підтверджується наявними матеріалами справи, у трудову книжку позивача було внесено запис за № 13 згідно якого зазначено, що 24.02.2000 року ОСОБА_1 було звільнено за згодою сторін з роботи у МП «Грант» на підставі наказу від 24.02.2000 року № 5 (а.с. 13). Вказаний запис завірений печаткою.

Згідно запису у трудовій книжці позивача за №14, 15.08.2000 року Виноградівським центром зайнятості Дубровці О.С. була розпочата виплата допомоги по безробіттю, згідно наказу №5355 від 15.08.2000 року (а.с. 13).

Як встановлено в ході розгляду справи по суті та підтверджується наявними матеріалами, з метою отримання довідки про реорганізацію МП «Клубок» в МП «Грант», позивачем надсилався запит в Архівний відділ Виноградівської районної державної адміністрації Закарпатської області.

Згідно відповіді Архівного відділу Виноградівської районної державної адміністрації Закарпатської області від 04.10.2019 року №Ф-01-27/161 позивача було повідомлено, що документи МП "Клубок" (МП "Грант") на державне зберігання в архівний відділ Виноградівської райдержадміністрації не передавалися та місце знаходження зазначеного підприємства невідоме (а.с. 14).

З системного аналізу ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" вбачається, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є саме трудова книжка, при цьому необхідність підтвердження трудового стажу іншими документами виникає у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Отже, за наявності належним чином оформленої трудової книжки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства, що в свою чергу не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо надання права на пенсію та підставою для виключення вказаного періоду роботи з трудового стажу позивача.

Так, підставою не включення до трудового стажу позивача період роботи з 18.08.1992 року по 24.02.2000 року в МП "Клубок" (МП "Грант") слугувала відсутність довідки про реорганізацію підприємства.

Однак, суд констатує, що в трудовій книжці позивача наявний запис за № 12 від 27.05.1996 року про реорганізацію МП «Клубок» в МП «Грант» на підставі розпорядження райдержадміністрації за № 32.

При цьому відповідачем не оскаржується та не піддається сумніву правильність запису за №11, згідно якого позивача 18.08.1992 року було прийнято шляхом на роботу в МП «Клубок» та запис за № 13 згідно якого 24.02.2000 року позивача було звільнено за згодою сторін з роботи у МП «Грант». Доказів протилежного відповідач до суду не надавав

З огляду на вище викладене, відповідачем було протиправно не включено до трудового стажу позивача період роботи з 18.08.1992 року по 24.02.2000 року в МП "Клубок" (МП "Грант").

Таким чином, суд приходить висновку про протиправність рішення відповідача від 20.09.2019 року №85 про відмову в призначенні пенсії відповідачеві, в частині незарахування до загального трудового стажу період роботи з 25.11.1983 року по 01.10.1987 року - робота в Ужгородській обласній фабриці індпошиву та ремонту трикотажних виробів "Індтрикотаж" та період роботи з 18.08.1992 року по 24.02.2000 року - робота в МП "Клубок" (МП "Грант"), а тому вказане рішення підлягає скасуванню.

Відповідно до п. 3 ст. 245 КАС України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

З огляду вище викладене на встановлені обставини справи, суд приходить висновку, що з метою відновлення прав, свобод та законних інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, слід зобов`язати відповідача зарахувати позивачеві до загального трудового стажу період роботи з 25.11.1983 року по 01.10.1987 року - в Ужгородській обласній фабриці індпошиву та ремонту трикотажних виробів "Індтрикотаж" та період роботи з 18.08.1992 року по 24.02.2000 року - в МП "Клубок" (МП "Грант"), провівши перерахунок призначеної пенсії по віку з 15.08.2019 року.

Згідно ч.1, ч.2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням зазначеного, на підставі встановлених в судовому засіданні фактів та обставин, враховуючи, що мотивація та докази, наведені представником відповідача у відзиві проти позову, не дають адміністративному суду підстав для постановлення висновків, які б спростовували правову позицію позивача, а останнім доведено суду обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відтак, такі позовні вимоги підлягають задоволенню повністю

Згідно вимог ст. 139 КАС України слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 768,40 грн.

Керуючись ст. 241, ч. 3 ст. 243, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (пл. Народна, буд. 4,м . Ужгород, Закарпатська область, 88000, ) про визнання протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області від 20.09.2019 року №85 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 , в частині незарахування до загального трудового стажу період роботи з 25.11.1983 року по 01.10.1987 року - робота в Ужгородській обласній фабриці індпошиву та ремонту трикотажних виробів "Індтрикотаж" та період роботи з 18.08.1992 року по 24.02.2000 року - робота в МП "Клубок" (МП "Грант").

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області зарахувати ОСОБА_1 до загального трудового стажу період роботи з 25.11.1983 року по 01.10.1987 року - робота в Ужгородській обласній фабриці індпошиву та ремонту трикотажних виробів "Індтрикотаж" та період роботи з 18.08.1992 року по 24.02.2000 року - робота в МП "Клубок" (МП "Грант"), провівши перерахунок призначеної пенсії по віку з 15.08.2019 року, тобто з дня звернення за призначенням пенсії.

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 768,40 (сімсот шістдесят вісім гривень сорок копійок) грн.

5. Рішення суду може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду в строки визначені ст. 295 КАС України. Рішення суду набирає законної сили в порядку визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається у відповідності до вимог п. 15.5 ч. 1 Розділу VІІ "Перехідні положення" КАС України.

СуддяМ.М. Луцович

Відповідно до ч. 3 ст. 243 КАС України рішення суду у повному обсязі складено 24.12.2019 року.