Справа № 520/2844/19
Суддя: Григоров А.М.
Дата ухвалення: 2019-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2019 р.Справа № 520/2844/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Григорова А.М.,

Суддів: Бартош Н.С. , Подобайло З.Г. ,

за участю секретаря судового засідання Мороз М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЛЕКТРОН-ЕКСПЕРТ" на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15.07.2019 року, головуючий суддя І інстанції: Горшкова О.О., м. Харків, повний текст складено 22.07.19 року по справі № 520/2844/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЛЕКТРОН-ЕКСПЕРТ"

до Головного управління ДПС у Харківській області

про скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕЛЕКТРОН-ЕКСПЕРТ", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення Головного управління ДФС у Харківській області № 1, 1 від 22.03.2018 року.

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначив, що контролюючий орган прийшов до безпідставного висновку про те, що договірні відносини ТОВ "ЕЛЕКТРОН-ЕКСПЕРТ" з контрагентами ТОВ «ЛОГІСТІК СЕРВІС ВОСТОК ЛТД», ТОВ «ТБ «ЕНЕРГОТЕК», ТОВ «СПЕЦРЕМПІДРЯД», ТОВ «СТАЛЬ ЕНЕРГОПРОМ» не опосередковуються реальним виконанням операції, яка становить їх предмет, оскільки заповнені підприємством ТТН не містять всіх фактичних даних, довіреності на отримання товару, а контрагенти позивача позбавлені матеріальних та трудових ресурсів для вчинення господарських операцій у перевіряємий період, відсутні на місцезнаходженням та не допустили перевіряючих до перевірки. Так, представники позивача вважає, що вказані документи не відносяться до документів сурової звітності, а їх відсутність не може свідчити про безтоварний характер операцій, з огляду на наявність інших належним чином оформлених первинних документів, з огляду на вищезазначене контролюючий орган, на думку позивача, прийшов до хибного висновку про нереальність господарських операцій позивача з його контрагентами за відповідний період. Представник позивача звернув також увагу на принцип індивідуальної податкової відповідальності, а також на те, що позивач не може нести відповідальність за порушення його контрагентами вимог податкового чи іншого законодавства. На підставі вищезазначеного, представник позивача просить задовольнити позовні вимоги та скасувати оскаржувані податкові повідомлення рішення, з огляду на їх безпідставність та необґрунтованість.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 15.07.2019р. адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЛЕКТРОН-ЕКСПЕРТ" до Головного управління ДФС у Харківській області про скасування податкових повідомлень-рішень залишено без задоволення.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції Товариством з обмеженою відповідальністю "ЕЛЕКТРОН-ЕКСПЕРТ" подано апеляційну скаргу, в якій зазначає, що рішення суду першої інстанції прийнято при неправильному застосуванні норм матеріального прав та порушенні норм процесуального, при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, висновки суду, викладені в оскаржуваному рішення не відповідають дійсним обставинам справи. Вказує, що висновки ГУ ДФС у Харківській області викладені у Акті перевірки спростовуються доказами реальності господарських операцій ТОВ «ЕЛЕКТРОН-ЕКСПЕРТ» через таке. Посилається на те, що господарські операції ТОВ «ЕЛЕКТРОН-ЕКСПЕРТ» щодо яких в Акті перевірки зроблені висновки щодо нереальності таких операцій підтверджується первинними документами, зробленими відповідно до вищевказаних вимог, що свідчить про необґрунтованість висновків Відповідача в Акті перевірки.

Зазначає, що законність включення витрат на паливно-мастильні матеріали до витрат та до податкового кредиту з ПДВ не є предметом перевірки та не входить до предмету доказування у цій адміністративній справі. Вказує, що податкові повідомлення-рішення №1 та №1 від 22.03.2018, як документи, які були прийняті на підставі хибних висновків вказаного вище Акту, підлягають скасуванню, як протиправні. На підставі викладеного просить рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15.07.2019 у справі №520/2844/19 - скасувати. Ухвалити нове рішення у справі №520/2844/19, яким задовольнити позовні вимоги ТОВ «ЕЛЕКТРОН-ЕКСПЕРТ» до Головного управління ДФС у Харківській області про визнання протиправними та скасування рішень.

Також позивачем, до суду надані додаткові документи щодо списання витрат на паливно - мастильні матеріали.

Від Головного управління ДФС у Харківській області до суду подана заява про заміну сторони, в якій просить замінити відповідача по справі на правонаступника Головне управління ДПС у Харківській області. До клопотання додають виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, копія наказу Державної податкової служби України від 29.08.2019 № 18.

Відповідно до ст. 52 КАС України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

Протокольною ухвалою суду від 17.12.2019 року у зв`язку з реорганізацією замінено неналежного відповідача у справі Головне управління ДФС у Харківській області на належного Головне управління ДПС у Харківській області.

Учасники справи про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги були повідомлені заздалегідь та належним чином, на адреси визначені в апеляційній скарзі та позовній заяві.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав доводи викладені в апеляційній скарзі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечував, просив залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції погодився з доводами відповідача по справі викладеними в відзиві на позовну заяву та виходив з того, що досліджені в процесі розгляду справи первинні документи не підтверджують фактичне виконання такого роду операцій, а також не підтверджують обумовлені спірними правочинами реалізовані позивачу товари саме ТОВ «ЛОГІСТІК СЕРВІС ВОСТОК ЛТД», ТОВ «ТБ «ЕНЕРГОТЕК», ТОВ «СПЕЦРЕМПІДРЯД», ТОВ «СТАЛЬ ЕНЕРГОПРОМ», враховуючи те, що у даному випадку мають місце не окремі суперечності в оформленні первинних документів складних за результатом господарських операцій позивача з ТОВ «ЛОГІСТІК СЕРВІС ВОСТОК ЛТД», ТОВ «ТБ «ЕНЕРГОТЕК», ТОВ «СПЕЦРЕМПІДРЯД», ТОВ «СТАЛЬ ЕНЕРГОПРОМ», а відображення у них відомостей про господарські операції, які фактично не відбувалися.

Колегія суддів не погоджується з даним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що на підставі направлення від 16.02.2018, виданого Головним управлінням ДФС України у Харківській області, Лобейко ОСОБА_1 - головним державним ревізором - інспектором відділу позапланових перевірок ризикових платників управління аудиту Головного управління ДФС України у Харківській області, радником податкової та митної справи II рангу на підставі наказу Головного управління ДФС у Харківській області від №1015, проведена позапланова виїзна документальна перевірка ТОВ «ЕЛЕКТРОН-ЕКСПЕРТ» з питань дотримання вимог податкового законодавства України щодо господарських взаємовідносин з ТОВ «БУДІВЕЛЬНИЙ ГІГАНТ» (податковий номер 41297917) за період липень 2017року, ТОВ «ЛОГІСТІК СЕРВІС ВОСТОК ЛТД» (податковий номер 41125442) за період липень 2017року, ТОВ «ТБ «ЕНЕРГОТЕК» (податковий номер 35071892) за період лютий 2017року, ТОВ «СПЕЦРЕМПІДРЯД» (податковий номер 40981961) за період лютий 2017року, ТОВ «СТАЛЬ ЕНЕРГОПРОМ» (податковий номер 41054986) за період червень 2017року, результати чого оформлено актом №799/20-40-14-11-11/37094728 від 01.03.2018.

За наслідками перевірки контролюючим органом встановлено наступні порушення ТОВ «ЕЛЕКТРОН-ЕКСПЕРТ»:

- п.44.1, ст.44, п. 198.1, п.198.2, п. 198.3 ст.198 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість в періоді, що перевірявся на загальну суму 97 230грн., у тому числі за лютий 2017року на суму 46 650грн., за червень 2017року на суму 31 980грн., за липень 2017року на суму 18600грн.;

- п.44.1, ст.44, п.198.1, п.198.2, п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України, в результаті чого завищено від`ємне значення різниці між сумою податкових зобов`язань та податкового кредиту в періоді, що перевірявся, на загальну суму 13 500грн., у тому числі за лютий 2017року на суму 13 500грн.

На підставі висновків акту перевірки 799/20-40-14-11-11/37094728 від 01.03.2018. Головним управлінням ДФС України у Харківській області 22.03.2018 року прийнято податкові повідомлення - рішення №1, яким ТОВ «ЕЛЕКТРОН-ЕКСПЕРТ» збільшено суму грошового зобов`язання за платежем ПДВ із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на суму 97230,00грн., за штрафними фінансовими) санкціями 48 615,00грн., на загальну суму - 145 845,00грн. та №1 за яким контролюючим органом встановлено зменшення розмір від`ємного значення суми ПДВ на суму 13 500грн.

Як було встановлено під час розгляду справи, підставою для винесення вказаних податкових повідомлень-рішень слугував викладений в акті перевірки висновок відповідача про нереальність господарських операцій ТОВ "ЕЛЕКТРОН-ЕКСПЕРТ" з контрагентами ТОВ «ЛОГІСТІК СЕРВІС ВОСТОК ЛТД», ТОВ «ТБ «ЕНЕРГОТЕК», ТОВ «СПЕЦРЕМПІДРЯД», ТОВ «СТАЛЬ ЕНЕРГОПРОМ» у перевіряємий період.

Колегія суддів зазначає, що Податковий кодекс України є спеціальним законом з питань оподаткування та установлює порядок погашення зобов`язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов`язкових платежів), нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків, визначені заходи, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу.

Приписами п. 187.1 ст.187 Податкового Кодексу України встановлено, що датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку. За операціями з виконання підрядних будівельних робіт суб`єкти підприємницької діяльності можуть застосовувати касовий метод податкового обліку відповідно до підпункту 14.1.266 пункту 14.1 статті 14 цього Кодексу.

Згідно з пп. 192.1.2 п. 192.1 ст.192 Податкового Кодексу України якщо внаслідок такого перерахунку відбувається збільшення суми компенсації на користь платника податку - постачальника, то: а) постачальник відповідно збільшує суму податкових зобов`язань за результатами податкового періоду, протягом якого був проведений такий перерахунок; б) отримувач відповідно збільшує суму податкового кредиту за результатами такого податкового періоду в разі, якщо він зареєстрований як платник податку на дату проведення перерахунку. Отримувач має право збільшити суму податкового кредиту лише після реєстрації постачальником в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунку коригування до податкової накладної.

Відповідно до п. 198.1 ст.198 Податкового Кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Водночас згідно п. 198.3 ст. 198 Податкового Кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг, придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

В пункті 198.6 статті 198 Податкового кодексу України зазначено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Положеннями п. 200.1. ст.200 Податкового Кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Згідно вимог п.200.2. ст.200 вказаного Кодексу при позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

Пунктом 201.10 ст.201 ПК України визначено, що податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

З огляду на викладені положення, для отримання права сформувати податковий кредит із сум ПДВ, сплачених в ціні придбаного товару (робіт, послуг), платник ПДВ повинен мати податкові накладні, видані на реально отриманий товар (роботи, послуги), призначений для використання у власній господарській діяльності.

Таким чином, правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на податковий кредит можуть мати лише реально вчинені господарські операції з придбання товарів, послуг чи основних фондів із метою використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, а не саме лише оформлення відповідних документів або рух грошових коштів на поточних рахунках платників податку.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначено Законом України від 16 липня 1999 року № 996-ХІV Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні (далі Закон № 996-ХІV).

Відповідно до статті 1 цього Закону бухгалтерський облік - процес виявлення, вимірювання, реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про діяльність підприємства зовнішнім та внутрішнім користувачам для прийняття рішень.

Господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства ( ст. 1 Закону № 996-ХІV).

Первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію (абзац 10 статті 1 Закону № 996-ХІV).

Відповідно до пункту 1 статті 9 Закону № 996-ХІV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Відповідно до п. 2 Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити:

- назву документа (форми);

- дату складання;

- назву підприємства, від імені якого складено документ;

- зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції;

- посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення;

- особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг.

Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку.

Аналіз значених норм права дає підстави дійти висновку, що обов`язковою умовою виникнення у платника права на податковий кредит є реальне здійснення операцій з придбання товарів (послуг) з метою їх використання в оподатковуваних операціях.

Суд зазначає, що позивачем надано належним чином оформлені документи, які підтверджують факт здійснення господарських операцій ТОВ «ЕЛЕКТРОН-ЕКСПЕРТ» з контрагентами ТОВ «ТБ «ЕНЕРГОТЕК», ТОВ «СПЕЦРЕМПІДРЯД», ТОВ «СТАЛЬ ЕНЕРГОПРОМ», ТОВ «ЛОГІСТИК СЕРВІС ВОСТОК ЛТД».

Акт перевірки не містить обставин з відповідними доказами, що господарські операції не відбулись, не настали зміни майнового стану платника податків за результатами її здійснення, та відповідно позбавлення права на податковий кредит позивача при вказаних обставинах порушують його майнові права.

Щодо господарських операцій позивача з ТОВ «ТБ «ЕНЕРГОТЕК».

Між ТОВ «ЕЛЕКТРОН-ЕКСПЕРТ» та ТОВ «ТБ «ЕНЕРГОТЕК» укладено договір купівлі-продажу товарів №207 від 20 липня 2015року.

У лютому 2017року, відповідно до умов договору купівлі-продажу товарів №207 від 20 липня 2015року ТОВ «ТБ «ЕНЕРГОТЕК» оформлено такі видаткові накладні на поставку товару ТОВ «ЕЛЕКТРОН-ЕКСПЕРТ»: №ЕТ02/02-02 від 02.02.2017 (Лінія затримки ЛЗ БА2.066.127- 1шт.); №ЕТ02/06-05 від 06.02.2017 (З`єднувач СНЦ23-61/36В-1-В - 6шт., Конденсатор К10-17а-М47, 200пф+/-5% - 25шт., Стабілітрон 2С191Ф - 5шт.); №ЕТ02/08-03 від 08.02.2017(Конденсатор К53-18В-32В-ЗЗмкф+/-10% - 15шт., Конденсатор К10-17а-М47, 240пф+/- 5% - 20шт.,. Конденсатор К10-17а-Н90,0.01мкф - 10шт., Конденсатор К10-17а-М47, 200пф+/- 5% - 20шт.); №ЕТ02/09-02 від 09.02.2017(Вузол ПУЗ -ЗМ (ЦК2.076.015) - 1 шт., Вузол запуску ПУ10-11АМ - 1шт.); №ЕТ02/13-02 від 13.02.2017 (Мікросхема 159НТ1Д - 20шт.; Перемикач П2ГЗ-4ПЗНВ - 10шт., Тумблер Т2-В - 35шт., Реле РВЭЗА-Т ЯЛ.544.001-29 - 10шт.); №ЕТ02/14-04 від 14.02.2017(Сигнал тиску універсальний СДУ5А-2,5кг/см2- 2шт.); №ЕТ 02/24-03 від 24.02.2017(Таль ручна ланцюгова 1т - 1 шт.).

В результаті поставки товару за договором купівлі-продажу товарів №207 від 20 липня 2015року ТОВ «ТБ «ЕНЕРГОТЕК» на ім`я ТОВ «ЕЛЕКТРОН-ЕКСПЕРТ» були зареєстровані наступні податкові накладні: №11 від 02.02.2017;№28 від 06.02.2017; №34 від 08.02.2017; №39 від 09.02.2017; №47 від 13.02.2017; №52 від 14.02.2017; №108 від 24.02.2017, що підтверджується квитанціями про реєстрацію вказаних ПН в СРПН (копії квитанцій приєднуються до апеляційної скарги в якості додатків).

Товар за договором купівлі-продажу товарів №207 від 20 липня 2015року було транспортовано від ТОВ «ТБ «ЕНЕРГОТЕК» до ТОВ «ЕЛЕКТРОН-ЕКСПЕРТ» що підтверджується відповідними товарно-транспортними накладними №ЕТ02/02-02 від 02.02.2017; №ЕТ02/06-05 від 06.02.2017; №ЕТ02/08-03 від 08.02.2017; №ЕТ02/09-02 від 09.02.2017; №ЕТ02/13-02 від 13.02.2017; №ЕТ02/14-04 від 14.02.2017; №ЕТ02/24-03 від 24.02.2017 з пункту навантаження: пр-т Ювілейний, 6.56, м. Харків, Харківська обл., 61153 до пункту розвантаження: вул. Лозівська, буд.5, м. Харків, 61017.

Таким чином, до складу податкового кредиту за лютий 2017року ТОВ «ЕЛЕКТРОН- ЕКСПЕРТ» включено по взаємовідносинам з ТОВ «ТБ «ЕНЕРГОТЕК» ПДВ в розмірі 28 133,52грн.

В рахунок оплати товару, придбаного за договором купівлі-продажу товарів №207 від 20 липня 2015року у ТОВ «ТБ «ЕНЕРГОТЕК» останньому у лютому-березні 2017року ТОВ «ЕЛЕКТРОН-ЕКСПЕРТ» перераховано грошові кошти., згідно наступних платіжних доручень: №355 від 02.02.2017; №356 від 02.02.2017; №363 від 06.02.2017; №366 від 08.02.2017; №367 від 09.02.2017; №368 від 13.02.2017; №369 від 14.02.2017; №382 від 24.02.2017, №431 від 29.03.2019; №432 від 29.03.2017.

Реалізація ТОВ «ЕЛЕКТРОН-ЕКСПЕРТ» придбаного товару у лютому 2017 року за договором купівлі-продажу товарів №207 від 20 липня 2015року у ТОВ «ТБ «ЕНЕРГОТЕК» відбулася з ДП «Балаклійський ремонтний завод».

Між ТОВ «ЕЛЕКТРОН-ЕКСПЕРТ» («Постачальник») та ДП «Балаклійський ремонтний завод» («Покупець») укладено договір поставки №200/15Х від 20 червня 2015року з урахуванням змін, внесених додатковою угодою №1 від 10.08.2016.

У лютому 2017року, відповідно до умов договору поставки №200/15Х від 20 червня 2015року ТОВ «ЕЛЕКТРОН-ЕКСПЕРТ» оформлено такі видаткові накладні на поставку товару ДП «Балаклійський ремонтний завод»: №14 від 03.02.2017 (Лінія затримки ЛЗ БА2.066.127- 1шт.); №16 від 10.02.2017 (Вузол ПУЗ -ЗМ (ЦК2.076.015) - 1 шт.); №17 від 10.02.2017 (Вузол запуску ПУ10-11АМ - 1шт.); №20 від 14.02.2017 (Сигнал тиску універсальний СДУ5А- 2,5кг/см2- 2шт.).

В результаті поставки товару за договором поставки №200/15Х від 20 червня 2015року , ТОВ «ЕЛЕКТРОН-ЕКСПЕРТ» на ім`я ДП «Балаклійський ремонтний завод» були J зареєстровані наступні податкові накладні: №2 від 01.02.2017; №10 від 13.02.2017; №7 від 08.02.2017; №8 від 08.02.2017, що підтверджується квитанціями про реєстрацію вказних ПН в ЄРПН (копії квитанцій приєднуються до апеляційної скарги в якості додатків).

Товар за договором поставки №200/15Х від 20 червня 2015року отримано ДП «Балаклійський ремонтний завод» від ТОВ «ЕЛЕКТРОН-ЕКСПЕРТ» що підтверджується відповідними документами ДП «Балаклійський ремонтний завод» на отримання матеріальних цінностей, а саме: довіреністю №77 від 02.02.2017; довіреністю №89 від 09.02.2017; довіреністю №90 від 09.02.2017; довіреністю №111 від 13.02.2017; технічними завданнями на відрядження від 09.02.2017, від 13.02.2017 та відповідними звітами про виконання технічного завдання про відрядження.

В рахунок оплати товару, придбаного за договором поставки №200/15Х від 20 червня 2015року у ТОВ «ЕЛЕКТРОН-ЕКСПЕРТ» останньому ДП «Балаклійський ремонтний завод» у лютому 2017року перераховано грошові кошти згідно наступних платіжних доручень: №157 від 01.02.2017; №212 від 08.02.2017; №234 від 13.02.2017.

Також реалізація ТОВ «ЕЛЕКТРОН-ЕКСПЕРТ» придбаного товару у лютому 2017 року за договором купівлі-продажу товарів №207 від 20 липня 2015року у ТОВ «ТБ «ЕНЕРГОТЕК» відбулася з ТОВ «Науково-виробнича компанія «АВІОНІКА».

Між ТОВ «ЕЛЕКТРОН-ЕКСПЕРТ» («Постачальник») та ТОВ «Науково-виробнича компанія «АВІОНІКА» («Покупець») укладено договір поставки №03/10/16 від 03 жовтня 2016року.

У лютому 2017року, відповідно до умов договору поставки №03/10/16 від 03 жовтня 2016року ТОВ «ЕЛЕКТРОН-ЕКСПЕРТ» оформлено такі видаткові накладні на поставку товару ТОВ «Науково-виробнича компанія «АВІОНІКА»: №22 від 20.02.2017 (Конденсатор К10-17а- М47, 200пф+/- 5% - 25шт., Стабілітрон 2С191Ф - 5шт., З`єднувач СНЦ23-61/36 В-1-В - 6шт.); №23 від 20.02.2017 (Конденсатор К53-18В-32В-ЗЗмкф+/-10% - 15шт., Конденсатор К10-17а- М47, 240пф+/- 5% - 20шт., Конденсатор К10-17а-Н90,0.01мкф - 10шт., Конденсатор К10-17а- М47, 200пф+/-5% - 20шт.); №24 від 20.02.2017.

В результаті поставки товару за договором поставки №03/10/16 від 03 жовтня 2016року ТОВ «ЕЛЕКТРОН-ЕКСПЕРТ» на ім`я ТОВ «Науково-виробнича компанія «АВІОНІКА» були зареєстровані наступні податкові накладні: №4 від 03.02.2017; №5 від 06.02.2017; №9 від 10.02.2017, що підтверджується квитанціями про реєстрацію вказаних ПН в ЄРПН (копії квитанцій приєднуються до апеляційної скарги в якості додатків).

Товар за договором поставки №03/10/16 від 03 жовтня 2016року отримано ТОВ. «Науково-виробнича компанія «АВІОНІКА» від ТОВ «ЕЛЕКТРОН-ЕКСПЕРТ» що підтверджується відповідними документами ТОВ «Науково-виробнича компанія «АВІОНІКА» на отримання матеріальних цінностей, а саме: довіреностями №39 від 20.02.2017; №40 від 20.02.2017, №41 від 20.02.2017р.

В рахунок оплати товару, придбаного за договором поставки №03/10/16 від 03 жовтня 2016року у ТОВ «ЕЛЕКТРОН-ЕКСПЕРТ» останньому ТОВ «Науково-виробнича компанія «АВІОНІКА» у лютому 2017року перераховано грошові кошти згідно наступних платіжних доручень: №31 від 03.02.2017; №41 від 06.02.2017; №64 від 10.02.2017.

Крім того, реалізація ТОВ «ЕЛЕКТРОН-ЕКСПЕРТ» придбаного товару у лютому 2017 року за договором купівлі-продажу товарів №207 від 20 липня 2015року у ТОВ «ТБ «ЕНЕРГОТЕК» відбулася з ДП «Завод імені Малишева» .

Між ТОВ «ЕЛЕКТРОН-ЕКСПЕРТ» («Постачальник») та ДП «Завод ім. В.О. Малишева» («Покупець») укладено договір поставки №1427дп від 02 квітня 2015року.

У лютому 2017року, відповідно до умов договору поставки №1427дп від 02 квітня 2015року ТОВ «ЕЛЕКТРОН-ЕКСПЕРТ» оформлено видаткову накладну на поставку товару ДП

«Завод ім. В.О. Малишева» №21 від 15.02.2017 (Перемикач П2ГЗ-4ПЗНВ - 10шт., Тумблер Т2- В - 35шт., Реле РВЭЗА-Т ЯЛ.544.001-29 - 10шт.).

В результаті поставки товару за договором поставки №1427дп від 02 квітня 2015року ТОВ «ЕЛЕКТРОН-ЕКСПЕРТ» на ім`я ДП «Завод ім. В.О. Малишева» було зареєстровано податкову накладну №11 від 15.02.2017, що підтверджується квитанцією про реєстрацію вказаної ПН в ЄРПН (копія квитанцій приєднується до апеляційної скарги в якості додатків).

Товар за договором поставки №1427дп від 02 квітня 2015року отримано ДП «Завод ім. В.О. Малишева» від ТОВ «ЕЛЕКТРОН-ЕКСПЕРТ» що підтверджується відповідною товарно- транспортною накладною №Р21 від 15.02.2017 з пункту навантаження: вул. Лозівська, буд.5, м. Харків, 61017 до пункту розвантаження: 61001, м. Харків, вул. Плеханівська, буд.126.

В рахунок оплати товару, придбаного за договором поставки №1427дп від 02 квітня 2015року у ТОВ «ЕЛЕКТРОН-ЕКСПЕРТ» останньому ДП «Завод ім. В.О. Малишева» у квітні 2017року перераховано грошові кошти згідно платіжного доручення: №2962 від 05.04.2017.

Також реалізація ТОВ «ЕЛЕКТРОН-ЕКСПЕРТ» придбаного товару у лютому 2017 року за договором купівлі-продажу товарів №207 від 20 липня 2015року у ТОВ «ТБ «ЕНЕРГОТЕК» відбулася з КП «Науково-виробничий комплекс «Іскра».

Між ТОВ «ЕЛЕКТРОН-ЕКСПЕРТ» («Постачальник») та КП «Науково-виробничий комплекс «Іскра» («Покупець») укладено договір купівлі-продажу №16/69-юр від 18 березня 2015року.

У березні 2017року, відповідно до умов договору купівлі-продажу №16/69-юр від 18 березня 2015року ТОВ «ЕЛЕКТРОН-ЕКСПЕРТ» оформлено видаткову накладну на поставку товару КП «Науково-виробничий комплекс «Іскра» №26 від 19.03.2017 (Таль ручна ланцюгова 1т- 1 шт.).

В результаті поставки товару за договором купівлі-продажу №16/69-юр від 18 березня 2015року ТОВ «ЕЛЕКТРОН-ЕКСПЕРТ» на ім`я КП «Науково-виробничий комплекс «Іскра» було зареєстровано податкову накладну №12 від 23.02.2017, що підтверджується квитанцією про реєстрацію вказаної ПН в ЄРПН (копія квитанцій приєднується до апеляційної скарги в якості додатків).

Товар за договором купівлі-продажу №16/69-юр від 18 березня 2015року отримано КП «Науково-виробничий комплекс «Іскра» від ТОВ «ЕЛЕКТРОН-ЕКСПЕРТ» що підтверджується відповідною довіреністю на отримання товарно-матеріальних цінностей №531 від 06.03.2017.

В рахунок оплати товару, придбаного за договором купівлі-продажу №16/69-юр від 18 березня 2015року у ТОВ «ЕЛЕКТРОН-ЕКСПЕРТ» останньому КП «Науково-виробничий комплекс «Іскра» у лютому 2017 перераховано грошові кошти згідно платіжного доручення: №2194 від 23.02.2017.

Щодо господарських операцій позивача з ТОВ «СПЕЦРЕМПІДРЯД», колегія суддів зазначає наступне.

Між ТОВ «ЕЛЕКТРОН-ЕКСПЕРТ» («Покупець») та ТОВ «СПЕЦРЕМПІДРЯД» («Постачальник») укладено договір поставки №10 від 27 січня 2017року.

У лютому 2017року, відповідно до умов договору поставки №10 від 27 січня 2017року, згідно додатку №1 «Специфікація» до договору поставки №10 від 27 січня 2017року ТОВ «СПЕЦРЕМПІДРЯД», оформлено видаткову накладну на поставку товару ТОВ «ЕЛЕКТРОН- ЕКСПЕРТ» №РН-0201/01 від 01.02.2017 (Нагнітач 434.87.003 сб - 6 шт.).

В результаті поставки товару за договором поставки №10 від 27 січня 2017року ТОВ «СПЕЦРЕМПІДРЯД» на ім`я ТОВ «ЕЛЕКТРОН-ЕКСПЕРТ» було зареєстровано податкову накладну №5 від 01.02.2017, що підтверджується квитанцією про реєстрацію вказаної ПН в ЄРПН (копія квитанцій приєднується до апеляційної скарги в якості додатків).

Товар за договором поставки №10 від 27 січня 2017року було транспортовано від ТОВ «СПЕЦРЕМПІДРЯД» до ТОВ «ЕЛЕКТРОН-ЕКСПЕРТ» що підтверджується відповідною товарно-транспортною накладною №РН-0201/01 від 01.02.2017 з пункту навантаження: м. Маріуполь, вул. Італійська, 116-А до пункту розвантаження: вул. Лозівська, буд.5, м. Харків, 61017.

Таким чином, до складу податкового кредиту за лютий 2017року ТОВ «ЕЛЕКТРОН- ЕКСПЕРТ» включено по взаємовідносинам з ТОВ «СПЕЦРЕМПІДРЯД» ПДВ в розмірі 32 016,60грн.

В рахунок оплати товару, придбаного за поставки №10 від 27 січня 2017року у ТОВ «СПЕЦРЕМПІДРЯД» останньому у лютому 2017року ТОВ «ЕЛЕКТРОН-ЕКСПЕРТ» перераховано грошові кошти на загальну суму 192 099,60грн., згідно платіжного доручення №362 від 06.02.2017.

Реалізація ТОВ «ЕЛЕКТРОН-ЕКСПЕРТ» придбаного товару у лютому 2017року за договором купівлі-продажу товарів №207 від 20 липня 2015року у ТОВ «ТБ «ЕНЕРГОТЕК» відбулася з ДП «Завод імені Малишева» .

Між ТОВ «ЕЛЕКТРОН-ЕКСПЕРТ» («Постачальник») та ДП «Завод ім. В.О. Малишева» («Покупець») укладено договір поставки №1427дп від 02 квітня 2015року.

У лютому 2017року, відповідно до умов договору поставки №1427дп від 02 квітня 2015року, згідно специфікації №12 ТОВ «ЕЛЕКТРОН-ЕКСПЕРТ» оформлено видаткові накладні на поставку товару ДП «Завод ім. В.О. Малишева»: №13 від 03.02.2017 (Нагнітач 434.87.003 сб - 2 шт.); №15 від 06.02.2017 (Нагнітач 434.87.003 сб - 4 шт.).

В результаті поставки товару за договором поставки №1427дп від 02 квітня 2015року ТОВ «ЕЛЕКТРОН-ЕКСПЕРТ» на ім`я ДП «Завод ім. В.О. Малишева» було зареєстровано податкову накладну №8 від 27.01.2017, що підтверджується квитанцією про реєстрацію вказаної ПН в СРПН (копія квитанцій приєднується до апеляційної скарги в якості додатків).

Товар за договором поставки №1427дп від 02 квітня 2015року отримано ДП «Завод ім. В.О. Малишева» від ТОВ «ЕЛЕКТРОН-ЕКСПЕРТ» що підтверджується відповідними товарно- транспортними накладними: №Р13 від 03.02.2017; № Р15 від 06.02.2017 з пункту навантаження: вул. Лозівська, буд.5, м. Харків, 61017 до пункту розвантаження: 61001, м. Харків, вул. Плеханівська, буд.126., довіреністю ДП «Завод ім. В.О. Малишева» на отримання товарно- матеріальних цінностей №207 від 01.02.2017.

В рахунок оплати товару, придбаного за договором поставки №1427дп від 02 квітня 2015року у ТОВ «ЕЛЕКТРОН-ЕКСПЕРТ» останньому ДП «Завод ім. В.О. Малишева» у січні 2017року перераховано грошові кошти згідно платіжного доручення: №557 від 27.01.2017.

Щодо господарських операцій позивача з ТОВ «СТАЛЬ ЕНЕРГОПРОМ», колегія суддів зазначає наступне.

Між ТОВ «ЕЛЕКТРОН-ЕКСПЕРТ» («Покупець») та ТОВ «СТАЛЬ ЕНЕРГОПРОМ» («Постачальник») укладено договір поставки №СТ-20 від 14 квітня 2017року.

У червні 2017року, відповідно до умов договору поставки №СТ-20 від 14 квітня 2017року, згідно додатку №4 «Специфікація» до договору поставки №СТ-20 від 14 квітня 2017року ТОВ «СТАЛЬ ЕНЕРГОПРОМ», оформлено видаткову накладну на поставку товару ТОВ «ЕЛЕКТРОН-ЕКСПЕРТ» №РН-0620/05 від 01.02.2017 (Нагнітач 434.87.003 сб - 6 шт.).

В результаті поставки товару за договором поставки №СТ-20 від 14 квітня 2017року ТОВ «СТАЛЬ ЕНЕРГОПРОМ», на ім`я ТОВ «ЕЛЕКТРОН-ЕКСПЕРТ» були зареєстровано податкову накладну №138 від 20.06.2017, що підтверджується квитанцією про реєстрацію вказаної ПН в ЄРПН (копія квитанцій приєднується до апеляційної скарги в якості додатків).

Товар за договором поставки №СТ-20 від 14 квітня 2017року було транспортовано від ТОВ «СТАЛЬ ЕНЕРГОПРОМ» до ТОВ «ЕЛЕКТРОН-ЕКСПЕРТ» що підтверджується відповідною товарно-транспортною накладною №РН-0620/05 від 20.06.2017 з пункту навантаження: м. Маріуполь, вул. Італійська, 116-А до пункту розвантаження: вул. Лозівська, буд.5, м. Харків, 61017.

Таким чином, до складу податкового кредиту за червень 2017року ТОВ «ЕЛЕКТРОН- ЕКСПЕРТ» включено по взаємовідносинам з ТОВ «СТАЛЬ ЕНЕРГОПРОМ» ПДВ в розмірі 31 980,00грн.

В рахунок оплати товару, придбаного за договором поставки №СТ-20 від 14 квітня 2017року у ТОВ «СТАЛЬ ЕНЕРГОПРОМ» останньому у липні 2017року ТОВ «ЕЛЕКТРОН- ЕКСПЕРТ» перераховано грошові кошти на загальну суму 191 880,00грн., згідно платіжного доручення №557 від 03.07.2017.

Реалізація ТОВ «ЕЛЕКТРОН-ЕКСПЕРТ» придбаного товару у червні 2017року за договором поставки №СТ-20 від 14 квітня 2017року у ТОВ «СТАЛЬ ЕНЕРГОПРОМ» відбулася з ДП «Завод імені Малишева».

Між ТОВ «ЕЛЕКТРОН-ЕКСПЕРТ» («Постачальник») та ДП «Завод ім. В.О. Малишева» («Покупець») укладено договір поставки №1427дп від 02 квітня 2015року.

У червні 2017року, відповідно до умов договору поставки №1427дп від 02 квітня 2015року, згідно специфікації №3 ТОВ «ЕЛЕКТРОН-ЕКСПЕРТ» оформлено видаткову накладну на поставку товару ДП «Завод ім. В.О. Малишева» №60 від 05.07.2017 (Нагнітач 434.87.003 сб - 6 шт.).

В результаті поставки товару за договором поставки №1427дп від 02 квітня 2015року ТОВ «ЕЛЕКТРОН-ЕКСПЕРТ» на ім`я ДП «Завод ім. В.О. Малишева» було зареєстровано податкову накладну №7 від 20.06.2017, що підтверджується квитанцією про реєстрацію вказаної ПН в ЄРПН (копія квитанцій приєднується до апеляційної скарги в якості додатків).

Товар за договором поставки №1427дп від 02 квітня 2015року отримано ДП «Завод ім. В.О. Малишева» від ТОВ «ЕЛЕКТРОН-ЕКСПЕРТ» що підтверджується товарно-транспортною накладною №Р60 від 05.07.2017 з пункту навантаження: вул. Лозівська, буд.5, м. Харків, 61017 до пункту розвантаження: 61001, м. Харків, вул. Плеханівська, буд.126.

В рахунок оплати товару, придбаного за договором поставки №1427дп від 02 квітня 2015року у ТОВ «ЕЛЕКТРОН-ЕКСПЕРТ» останньому ДП «Завод ім. В.О. Малишева» у червні 2017року перераховано грошові кошти згідно платіжного доручення: №557 від 27.01.2017.

Щодо господарських операцій з ТОВ «ЛОГІСТИК СЕРВІС ВОСТОК ЛТД», колегія суддів зазначає наступне.

Між ТОВ «ЕЛЕКТРОН-ЕКСПЕРТ» («Покупець») та ТОВ «ЛОГІСТИК СЕРВІС ВОСТОК ЛТД» («Постачальник») укладено договір поставки №Л-2/7 від 17 липня 2017року.

У липні 2017року, відповідно до умов договору поставки №Л-2/7 від 17 липня 2017року, згідно додатку №1 «Специфікація» до договору поставки №Л-2/7 від 17 липня 2017року ТОВ «ЛОГІСТИК СЕРВІС ВОСТОК ЛТД», оформлено видаткову накладну на поставку товару ТОВ «ЕЛЕКТРОН-ЕКСПЕРТ» №РН-0720/02 від 20.07.2017 (Електроблок П-2 - 1шт.).

В результаті поставки товару за договором поставки №JI-2/7 від 17 липня 20 Проку ТОВ «ЛОГІСТИК СЕРВІС ВОСТОК ЛТД», на ім`я ТОВ «ЕЛЕКТРОН-ЕКСПЕРТ» було зареєстровано податкову накладну №10 від 20.07.2017, що підтверджується квитанцією про реєстрацію вказаної ПН в ЄРПН (копія квитанцій приєднується до апеляційної скарги в якості додатків).

Товар за договором поставки №Л-2/7 від 17 липня 2017року було транспортовано від ТОВ «ЛОГІСТИК СЕРВІС ВОСТОК ЛТД» до ТОВ «ЕЛЕКТРОН-ЕКСПЕРТ» що підтверджується відповідною товарно-транспортною накладною №РН-0720/02 від 20.07.2017 з пункту навантаження: 61001, Харківська обл., м. Харків, вул. Руставелі, буд. 9, офіс до пункту розвантаження: 61017, вул. Лозівська, буд.5, м. Харків.

Таким чином, до складу податкового кредиту за липень 2017року ТОВ «ЕЛЕКТРОН- ЕКСПЕРТ» включено по взаємовідносинам з ТОВ «ЛОГІСТИК СЕРВІС ВОСТОК ЛТД» ПДВ в розмірі 18 600,00грн.

В рахунок оплати товару, придбаного за договором поставки №Л-2/7 від 17 липня 2017року у ТОВ «ЛОГІСТИК СЕРВІС ВОСТОК ЛТД» останньому ТОВ «ЕЛЕКТРОН- ЕКСПЕРТ» у серпні-вересні 2017року перераховано грошові кошти згідно платіжних доручень: №618 від 23.08.2017 від 08.09.2017.

Реалізація ТОВ «ЕЛЕКТРОН-ЕКСПЕРТ» придбаного товару у липні 2017року за договором поставки №Л-2/7 від 17 липня 2017року у ТОВ «ЛОГІСТИК СЕРВІС ВОСТОК ЛТД» відбулася з ДП «Харківський бронетанковий завод».

Між ТОВ «ЕЛЕКТРОН-ЕКСПЕРТ» («Постачальник») та ДП «Харківський бронетанковий завод» («Покупець») укладено договір поставки №22/07/15 від 22 липня 2015року.

У липні 2017року, відповідно до умов договору поставки №22/07/15 від 22 липня 2015року, ТОВ «ЕЛЕКТРОН-ЕКСПЕРТ» оформлено видаткову накладну на поставку товару ДП «Харківський бронетанковий завод» №68 від 21.07.2017 (Електроблок П-2 - 1 шт.).

В результаті поставки товару за договором поставки №22/07/15 від 22 липня 2015року ТОВ «ЕЛЕКТРОН-ЕКСПЕРТ» на ім`я ДП «Харківський бронетанковий завод» було зареєстровано податкову накладну №9 від 21.07.2017, що підтверджується квитанцією про реєстрацію вказаної ПН в ЄРПН (копія квитанцій приєднується до апеляційної скарги в якості додатків).

Товар за договором поставки №22/07/15 від 22 липня 2015року отримано ДП «Харківський бронетанковий завод» від ТОВ «ЕЛЕКТРОН-ЕКСПЕРТ» що підтверджується товарно-транспортною накладною №Р68 від 21.07.2017 з пункту навантаження: 61017, вул. Лозівська, буд.5, м. Харків до пункту розвантаження: 61040, м. Харків, вул. Велика Панасівська, буд.222.

В рахунок оплати товару, придбаного за договором поставки №22/07/15 від 22 липня 2015року у ТОВ «ЕЛЕКТРОН-ЕКСПЕРТ» останньому ДП «Харківський бронетанковий завод» у серпні 2017року перераховано грошові кошти згідно платіжного доручення: №0616 від 22.08.2017.

Щодо посилань контролюючого органу на те, що до перевірки не надано сертифікатів відповідності, свідоцтв про визнання відповідності та/або декларацій про відповідність , колегія суддів зазначає наступне.

Під час судового розгляду справи встановлено, що товарність господарських операцій між позивачем та його контрагентом підтверджено дослідженими належним чином оформленими первинними документами в їх сукупності.

Сертифікати відповідності, паспорти якості - документи, які підтверджують якість товарів, за своїм змістом не можуть доводити або спростовувати факт придбання товарів, оскільки вони не містять відомостей про господарську операцію та не фіксують факт їх здійснення, а містять інформацію про товар та його якість, підтверджують відповідність продукції встановленим вимогам та можливість її подальшого використання чи реалізації.

Колегія суддів зазначає, що сертифікати відповідності, паспорти якості - це документи, які підтверджують якість товарів та за своїм змістом не можуть доводити або спростовувати факт поставки товарів, оскільки містять виключно інформацію стосовно відповідності товарів стандартам та технічним умовам. Крім того сертифікати відповідності, паспорти якості видаються безпосередньо виробником товару (продукції).

Відтак відсутність вказаних документів не може свідчити про безтоварність господарської операції.

При цьому, сама по собі відсутність сертифікатів чи або паспорту якості, може стати лише підставою позивачу не приймати взагалі чи за якістю товар, поставлений контрагентом та заявляти відповідні претензій та не свідчить про нереальність господарської операції. Крім цього, вказані документи складав та повинен був надати постачальник, а не позивач.

Відповідачем не вказано та не доведено тієї обставини, що вся придбана позивачем продукція без виключення підлягає обов`язковій сертифікації, у порядку визначеному законодавством України.

Щодо посилань податкового органу на відсутність підтверджуючих документів щодо транспортування, колегія суддів зазначає наступне.

ТТН не є обов`язковим первинним документом, що складається під час здійснення господарської операції з поставки товару, а є первинним документом, що лише підтверджує операції учасників транспортних перевезень (вантажовідправника, вантажотримувача, перевізника), тому її відсутність у покупця товару за наявності належних первинних документів, що підтверджують поставку та оприбуткування товару, не може бути самостійною підставою для висновку про безтоварний характер господарської операцій з поставки товару в цілому.

Колегія суддів зазначає, що згідно з Правилами перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затвердженими наказом Міністерства транспорту України № 363 від 14.10.1997 р., товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи.

В свою чергу, сама по собі відсутність ТТН не є достатнім аргументом, який доводить нереальність господарської операції.

Наявність або відсутність товарно-транспортних накладних є лише дотриманням або порушенням правил перевезень автомобільним транспортом, які не пов`язані з дотриманням вимог податкового законодавства.

У зв`язку з цим колегія суддів зазначає, що відсутність ТТН на транспортування продукції не може автоматично свідчити про безтоварність господарської операції, за наявності інших належних доказів. З огляду на це певні недоліки у ТТН або відсутність певних ТТН не може спричиняти для позивача негативних наслідків в аспекті свідчення про безтоварність господарської операції. Аналогічна правова позиція викладена колегією Касаційного адміністративного суду в постанові Верховного Суду від 06.02.2018 у справі №821/589/17 .

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що транспортування, навантаження та розвантаження товарів, як вбачається з пояснень представника позивача та не спростовується матеріалами справи частина продукції (товарів) транспортувалась постачальником товару, в тому числі доставка здійснювалась продавцем безпосередньо контрагенту позивача, тобто позивач по деяким операціям фактично виступав посередником, що не заборонено чинним законодавством.

Також колегія суддів зазначає, що товари, які постачав позивач не є великогабаритною та подібною продукцією, що не суперечить матеріалам справи та спростовує доводи суду та відповідача щодо необхідності наявності окремих документів щодо навантаження та розвантаження товарів.

Щодо посилань суду першої інстанції на те, що позивачем до суду не надано відомостей щодо списання ТОВ «ЕЛЕКТРОН-ЕКСПЕРТ» витрат на паливо-мастильні матеріали під час здійснення перевезень власним транспортом за операціями із постачання товару, що мали місце у лютому, червні та липні 2017 року, колегія суддів зазначає наступне.

Акт перевірки та відзив на позовну заяву не містить посилань на відсутність у позивача даних документів, а тому не може бути підставою прийняття оскаржуваних податкових повідомлень - рішень.

Крім того, у зв`язку з вищезазначеним, на вимогу суду апеляційної інстанції, позивачем надані акти списання пального, а також подорожні листи ТОВ «ЕЛЕКТРОН- ЕКСПЕРТ» за перевіряючий період по спірним правовідносинам, а саме:

- подорожні листи службового легкового автомобіля №003864 від 28.02.2017; №003886 від 30.06.2017; №003888 від 31.07.2017;

- акти списання товарів №7 від 28.02.2017; №5 від 28.02.2017; №6 від 28.02.2017; № 23 від 31.07.2017; №24 від 31.07.2017; №25 від 31.07.2017; №26 від 31.07.2017.

Також судом першої інстанції, в оскарженому рішенні зазначено, що позивачем як під час перевірки, так і під час розгляду справи, не надано до суду доказів реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних, які виписані ТОВ «ТБ «ЕНЕРГОТЕК, про що також не зазначено в акті перевірки та на що не посилається відповідач в відзиві на позовну заяву, відповідно це не було підставою для прийняття оскаржуваних рішень.

З урахуванням зазначеного, в тому числі того, що зазначені обставини не були встановлені податковим органом в ході проведення перевірки і зазначені лише в рішенні суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції приймає, як докази по справі, надані позивачем до апеляційної скарги копії квитанцій про реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних, які виписані ТОВ «ТБ «ЕНЕРГОТЕК, акти списання та подорожні листи.

Щодо посилань податкового органу, як на підставу відсутності реальності операцій позивача та контрагентів на відсутність у контрагентів матеріально-технічної та технологічної можливості здійснення виробництва, перевезення, зберігання, відсутність інформації про навантажувально-розвантажувальні роботи, штатну чисельність працівників, відсутність приміщень та земельних ділянок колегія суддів зазначає наступне.

Наведені відповідачем обставини, з урахуванням наданим позивачем документів, не свідчать про відсутність реальності проведених операцій між позивачем та контрагентами .

Доводи відповідача ґрунтуються на припущеннях податкового органу.

Дані посилання є підставами у сумніві реальності операцій та не свідчать про відсутність операцій, документи щодо яких об`єктивно не спростовані.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що позивачем до суду надано документи використання в майбутньому придбаного товару.

Докази відсутності цього товару у позивача чи не відповідність наданих документів реальним обставинам щодо використання придбаного товару позивачем, відповідачем не надано.

Щодо посилань податкового органу на відсутність контрагентів позивача за юридичними адресами, колегія суддів зазначає наступне.

На час укладання та виконання договорів поставки, які є об`єктами дослідження в Акті перевірки , контрагенти ТОВ «ЕЛЕКТРОН-ЕКСПЕРТ» були зареєстровані як юридичні особи, є платниками податку на додану вартість, у стані припинення не перебували, справ про банкрутство відносно них не порушувалось, що підтверджується витягами з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, даними з реєстру платників ПДВ, інформаційними довідками з Єдиного реєстру підприємств, щодо яких порушено провадження у справі про банкрутство.

В той же час, посадові особи зазначених контрагентів ТОВ «ЕЛЕКТРОН-ЕКСПЕРТ» мали необхідний обсяг повноважень для складання первинних, розрахункових документів, податкових накладних, що підтверджується витягами з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Крім того, контрагентами позивача надавалися звіти щодо про суми нарахованої заробітної плати застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів, згідно яких отримано інформацію про кількість працюючих осіб на підприємстві.

Доводи апелянта, що не встановлення походження товару по ланцюгу постачання не є підставою для висновку про відсутність фактичного здійснення господарських операцій, спростовані сукупністю приведених вище обставин.

Крім того, колегія суддів зазначає, що відносини між учасниками попередніх ланцюгів постачань товарів та послуг не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої між останнім у ланцюгу постачань платником податків та його безпосереднім контрагентом.

Щодо посилань податкового органу на наявність кримінального провадження № 0000090, колегія суддів зазначає наступне.

Дане кримінальне провадження не стосується безпосередньо контрагента позивача.

Крім того, відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, що діє на момент розгляду справи у суді касаційної інстанції) доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як зазначив Верховний Суд в постанові від 27 березня 2018 року у справі №816/809/17 , сам факт порушення кримінальної справи та отримання свідчень (пояснень) посадових осіб господарюючих суб`єктів, в рамках такої кримінальної справи, не є беззаперечним фактом, що підтверджує відсутність реальних правових наслідків всіх господарських операцій проведених позивачем та його контрагентами.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд зазначає, що на час розгляду справи відповідачем до матеріалів справи не надано копію вироку за результатами досудового розслідування № 0000090, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 205 КК України.

Таким чином, відсутні правові підстави вважати належним та допустимим доказом дані отримані в порядку досудового розслідування № 0000090.

Щодо посилань ГУ ДФС у Харківській області на те, що до них надійшла податкова інформація щодо контрагентів постачальників, відповідно до якої у підприємств постачальників відсутні можливості щодо проведення господарських операцій, що є предметом дослідження, колегія суддів зазначає наступне.

Оцінивши вищевказані первинні документи суд доходить висновку, що оглянуті документи не мають дефектів форми, змісту або походження, котрі в силу ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", ст.44 Податкового кодексу України, п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку спричиняють втрату первинними документами юридичної сили і доказовості, призвели до зміни в структурі активів платника податків, а відтак сприймаються судом як належні та допустимі докази реальності вчинення господарських операцій.

На час укладання та виконання зазначених вище договорів контрагентів позивача, було зареєстроване як юридична особа та є платником податку на додану вартість, що встановлено в ході розгляду справи та не заперечується сторонами.

Належними та допустимими в розумінні ст. 124 Конституції України, ст. 73, 74 КАС України доказами факту вчинення платником податків нікчемного правочину або факту відображення в обліку показників господарських операцій, які в дійсності не відбулись, можуть бути або обвинувальний вирок суду по кримінальній справі, або рішення суду у справі про стягнення одержаного за нікчемним правочином, або рішення суду про визнання правочину недійсним.

Враховуючи вищенаведене, доводи відповідача та суду першої інстанції стосовно того, що первинні документи надані позивачем не підтверджують фактичне виконання такого роду операцій, а також не підтверджують обумовлені спірними правочинами реалізовані позивачу товари саме ТОВ «ЛОГІСТІК СЕРВІС ВОСТОК ЛТД», ТОВ «ТБ «ЕНЕРГОТЕК», ТОВ «СПЕЦРЕМПІДРЯД», ТОВ «СТАЛЬ ЕНЕРГОПРОМ» є помилковими .

Крім того, колегія суддів зазначає, що дефектність та навіть фіктивність контрагента платника податків не свідчить про те, що платник податків, який укладав договори з таким контрагентом, знав про протиправний характер діяльності свого контрагента. Отже, аргументи податкової стосовно фіктивності контрагента не є вичерпним доказом нереальності операцій.

Також колегія суддів зазначає, що позивач є відокремленою юридичною особою від своїх контрагентів, а тому не може нести податкову відповідальність за відсутності вини, оскільки це б порушувало конституційний принцип індивідуального характеру відповідальності.

Крім того, чинне станом на час виникнення спірних правовідносин законодавство не покладає на платника податків обов`язку перевіряти безпосереднього контрагента на предмет виконання ним вимог податкового законодавства перед тим, як відносити відповідні суми ПДВ до податкового кредиту та заявляти відповідні суми до бюджетного відшкодування, чи формувати валові витрати.

Колегія суддів зазначає, що чинне законодавство не ставить умову виникнення податкових зобов`язань платника у залежність від стану податкового обліку його контрагентів, фактичного знаходження їх за місцем реєстрації та наявності чи відсутності основних фондів.

Позивач не може нести відповідальність за невиконання його контрагентами своїх зобов`язань, адже, поняття добросовісний платник, яке вживається у сфері податкових правовідносин, не передбачає виникнення у платника додаткового обов`язку з контролю за дотриманням його постачальниками правил оподаткування, а саме, платник не наділений повноваженнями податкового контролю для виконання функцій, покладених на податкові органи, а тому не може володіти інформацією відносно виконання контрагентом податкових зобов`язань. А відтак, за умови не встановлення податковим органом наявності замкнутої схеми руху коштів, яка б могла свідчити про узгодженість дій позивача та його постачальників для одержання товариством незаконної податкової вигоди, останнє не може зазнавати негативних наслідків внаслідок діянь інших осіб, що перебувають поза межами його впливу.

Такий підхід узгоджується також з судовою практикою Європейського Суду з прав людини.

Крім цього, необхідно зазначити, що і практика Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є джерелом права, свідчить про те, якщо державні органи мають інформацію про зловживання в системі оподаткування конкретною компанією, вони повинні застосовувати відповідні заходи саме до цього суб`єкта, а не розповсюджувати негативні наслідки на інших осіб при відсутності зловживання з їх боку (Рішення Європейського суду з прав людини від 09.01.2007 у справі "Інтерсплав проти України"). Також, слід врахувати позицію Європейського суду з прав людини у справі "БУЛВЕС АД проти Болгарії" (заява № 3991/03) Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 22 січня 2009 року зазначив, що платник податку не повинен нести наслідків невиконання постачальником його зобов`язань зі сплати податку і в результаті сплачувати ПДВ вдруге, а також сплачувати пеню. На думку суду, такі вимоги стали надмірним тягарем для платника податку, що порушило справедливий баланс, який повинен підтримуватися між вимогами суспільного інтересу та вимогами захисту права власності.

Отже, подання платником до контролюючого органу усіх належним чином оформлених первинних документів, передбачених податковим законодавством, з метою отримання податкової вигоди є підставою для її отримання, якщо податковий орган не доведе неправдивість, недостовірність або суперечливість відомостей, що містяться у таких документах.

Згідно частини другої статті 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, а тому позивач не повинен нести відповідальність за господарську діяльність своїх контрагентів.

У ході розгляду справи відповідачем не подано до суду жодних доказів порушення кримінального провадження відносно посадових (службових) осіб платника податків або за викладеними в акті фактами діяльності платника податків, доказів наявності обвинувального вироку суду, рішення суду про стягнення одержаного за нікчемним правочином чи рішення суду про визнання правочину недійсним суб`єктом владних повноважень до суду також не подано.

Окрім того, в силу приписів статей 207 і 208 Господарського кодексу України, ч.3 ст.228 Цивільного кодексу України, одного лише висновку органу державної податкової служби про нікчемність вчиненого платником податків правочину або про нереальність здійсненої платником податків господарської операції є недостатньо для судження іншого податкового органу про вчинення контрагентом такого платника порушення закону, оскільки податкові органи не наділені законодавцем виключною прерогативою на визнання правочинів такими, що суперечать закону.

Однак, як зазначалось вище, обов`язок ведення податкового обліку покладено на кожного окремого платника податків. При цьому, такий платник податків несе самостійну відповідальність за порушення правил ведення податкового обліку. відповідальність стосується кожного окремого платника податків і не може поширюватись на третіх осіб, у т.ч. на його контрагентів.

Окремо суд зазначає, що в силу приписів ч.4 ст.73 КАС України, Порядку проведення органами державної податкової служби зустрічних звірок (затверджено постановою КМУ від 27.12.2010р. №1232; далі за текстом - Порядок №1232), а також Порядку оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства (затверджено наказом ДПА України від 22.12.2010р. №984, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 12.01.2011р. за №34/18772; далі за текстом - Порядок №984) отримання податковим органом акту перевірки чи довідки зустрічної звірки, в котрих викладені висновки про вчинення контрагентом платника податків нікчемного правочину або відображення в звітності показників господарських операцій, які фактично не відбулись, не звільняє такий податковий орган від виконання обов`язку по самостійному встановленню та доведенню факту вчинення платником податків порушення закону.

Вирішуючи спір по суті, суд також зазначає, що відповідно до ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податку.

Крім того, визначальним критерієм для підтвердження права платника податку на податковий кредит та/або віднесення відповідних сум до валових витрат є реальність вчинюваної господарської операції, тобто встановлення факту зміни руху активів чи зміни стану зобов`язань платника податку внаслідок придбання ним товарів (послуг), що використовуються таким платником у своїй господарській діяльності.

З огляду на викладене, суд доходить висновку, що позивачем, на підставі належним чином оформлених податкових накладних та інших первинних бухгалтерських документів, правомірно включено суму податку на додану вартість до податкового кредиту, визначену актом перевірки та відповіддю на заперечення на акт, за спірний період.

Зворотне відповідачем не доведено.

Крім того, позивачем по справі надані документи в підтвердження понесення позивачем витрат та сплати у ціні придбаних товарів податку на додану вартість, а також використання таких товарів у подальшій господарській діяльності позивача.

Колегія суддів зазначає, що порушень з боку позивача з приводу використання та реалізації придбаного товару, судом не встановлено.

Доказів спростування наданих позивачем документів відповідачем не надано.

Встановлені судом фактичні обставини, надані документи, засвідчують правомірність віднесення позивачем до складу валових витрат та податкового кредиту суми витрат на оплату вартості отриманих товарів (робіт, послуг), відповідно до первинних документів та за податковими накладними, які виписані на виконання умов викладених вище договірних відносин.

За таких обставин, слід дійти висновку, що судження податкового органу про неправомірність формування податкового кредиту та завищення позивачем податкового кредиту з ПДВ внаслідок чого занижено суми зобов`язань з податку на додану вартість, що підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у перевіреному періоді не знайшло свого підтвердження в ході судового розгляду.

Колегія суддів зазначає, що висновки відповідача, Головного управління ДПС України у Харківській області та суду першої інстанції ґрунтуються на припущеннях, належних доказів, що свідчать про безтоварність здійснених операцій відповідачем до суду не надано.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч. 1 ст.6 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 2 ст.77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Будь-яке рішення чи дії суб`єкта владних повноважень мають бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні об`єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дій), безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Згідно п. 4 ч. 1, ч. 2 ст. 317 КАС України, підстави для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Також колегія суддів зазначає, що відповідно за приписами ч.1, 2 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивач при зверненні до суду з адміністративним позовом, згідно оригіналу платіжного доручення № 1362 від 21.03.2019р. позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2390,18 грн. (т.1 а.с. 4).

При подачі апеляційної скарги, згідно оригіналу платіжного доручення № 1523 від 21.08.2019р. яка міститься в матеріалах справи (т.3 а.с.20), позивачем сплачено судовий збір в сумі 3585 грн. 00 коп. що підтверджується випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України. Також згідно оригіналу квитанції № 15 від 15.11.2019р., яка міститься в матеріалах справи (т.3 а.с.64), позивачем сплачено судовий збір в сумі 0 грн. 27 коп. (переплачено 0 грн. 3 коп.).

Всього, з урахуванням того, що права позивача рішенням суду захищені, позовні вимоги в частині відмови в задоволені позову задоволені, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача підлягає стягненню судові витрати в сумі 5975, 45 грн.

З урахуванням того, що відповідно до п. 6 ч. 6 ст. 12 КАС України справами незначної складності є справи щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, дана справа відноситься до справ незначної складності і відповідно до ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України .

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу задовольнити.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15.07.2019 року по справі № 520/2844/19 скасувати.

Прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

Скасувати податкові повідомлення - рішення Головного управління ДФС у Харківській області № 1, 1 від 22.03.2018 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань за зобов`язаннями Головного управління ДПС у Харківській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЛЕКТРОН-ЕКСПЕРТ" 5975 грн. 45 коп. витрати по сплаті судового збору. .

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)А.М. Григоров
Судді(підпис) (підпис) Н.С. Бартош З.Г. Подобайло
Повний текст постанови складено 23.12.2019 року