Справа № 400/2233/19
Суддя: Мельник О.М.
Дата ухвалення: 2019-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2019 р. № 400/2233/19
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Мельника О.М. розглянув у спрощеному в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом:Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРО ІСТ ТРЕЙД", вул. Спаська, 75-А/3, офіс 304, м. Миколаїв, 54001

до відповідача:Управління Держпраці у Миколаївській області, вул. Маршала Василевського, 40/1, м. Миколаїв, 54003

про:визнання протиправним та скасування припису від 10.04.2019 р. № 14-807/0010/0002, у частині вимоги усунути порушення до 25.04.2019 р.,
ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «АГРО ІСТ ТРЕЙД» (надалі Позивач) звернулось до суду з позовною заявою про визнання протиправним та скасування припису №14-807/0010/0002 від 10.04.2019 року виданого Управління Держпраці у Миколаївській області (надалі Відповідач), в частині вимоги усунути порушення ч.1 ст.19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні».

Позов обґрунтовано тим, що Позивачем виконано норматив щодо створення робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю, подав звіт по формі № 3-ПН вчасно, вакансія була відкрита і центр зайнятості здійснював пошук кандидатів на вакантну посаду. Крім того, Позивач самостійно здійснював пошук кандидатів на вакантну посаду, що підтверджується розміщенням оголошень про вакансії для інвалідів на інтернет-сайтах з пошуку роботи, та нотаріально засвідченою заявою від 01.07.2019 року ОСОБА_1 .

Відповідач надав відзив проти адміністративного позову, просив відмовити у задоволенні позову, оскільки Позивач не виконав нормативу зі створення робочого місця, не подавав звітів протягом 2017-2018 років, тому Фонд соціального захисту інвалідів не мав інформації щодо створення робочих місць, а центр зайнятості не міг підшукувати бажаючу особу на створене робоче місце, оскільки не мав відповідної звітності.

На підставі норм ч.3 ст.194 КАС України суд розглянув справу в порядку письмового провадження. Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення (ч. 5 ст. 250 КАС України).

Суд дослідив наявні в матеріалах справи докази, надав їм оцінку та встановив наступне.

10.04.2019 за результатами проведення перевірки Відповідачем додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства про зайнятість населення № 14-807/0010, встановлено, що Товариством з обмеженою відповідальністю «АГРО ІСТ ТРЕЙД» за період з 01.01.2017 по 31.12.2017 та за період з 01.01.2018 по 31.12.2018 станом на дату перевірки не були працевлаштовані працівники, яким встановлено група інвалідності, чим порушено вимоги ч.1 ст.19 Закону України « Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні». Також відповідно до ч.9 ст.19 Закону України № 875 підприємства, які використовують найману працю щороку подають до Фонду соціального захисту інвалідів за місцем державної реєстрації звіт про зайнятість та працевлаштування інвалідів. ТОВ «АГРО ІСТ ТРЕЙД» до Фонду соціального захисту інвалідів звіт за формою № 10-ПІ «Звіт про зайнятість та працевлаштування інвалідів» за 2017,2018 роки не подавався.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб визначений Конституцією та законами України.

Основи соціальної захищеності інвалідів в Україні і гарантії їм рівні з усіма іншими громадянами можливості для участі в економічній, політичній і соціальній сферах життя суспільства, створення необхідних умов, які дають можливість інвалідам ефективно реалізувати права та свободи людини і громадянина та вести повноцінний спосіб життя згідно з індивідуальними можливостями, здібностями і інтересами визначає Закон України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» від 21.03.1991р. №875-ХІІ.

Відповідно до ч.8 ст.19 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» №875-XII від 21.03.1991 центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, з метою контролю за виконанням нормативу робочих місць, передбаченого частиною першою цієї статті, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, здійснює перевірки підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичних осіб, які використовують найману працю, щодо реєстрації у Фонді соціального захисту інвалідів, подання ними звітів про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю, виконання нормативу робочих місць, призначених для працевлаштування осіб з інвалідністю, у тому числі шляхом його зарахування.

Таким чином, повноваження щодо проведення перевірок стосовно виконання нормативу робочих місць було покладено на органи Держпраці.

Відповідно до частини першої статті 19 Закону №875-XII для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.

13. При цьому, частиною другою статті 19 Закону №875-XII визначено, що підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю відповідно до нормативу, встановленого частиною першою цієї статті, і забезпечують працевлаштування осіб з інвалідністю. При розрахунках кількість робочих місць округлюється до цілого значення.

14. Частиною першою статті 20 Закону №875-ХІІ встановлено, що підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих осіб з інвалідністю менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі на підприємстві, в організації громадських організацій осіб з інвалідністю, у фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняте особою з інвалідністю. Для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичних осіб, де працює від 8 до 15 осіб, розмір адміністративно-господарських санкцій за робоче місце, призначене для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняте особою з інвалідністю, визначається в розмірі половини середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі на підприємстві, в організації громадських організацій осіб з інвалідністю, у фізичної особи, яка використовує найману працю. Положення цієї частини не поширюється на підприємства, установи і організації, що повністю утримуються за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів.

Відповідно до частини дев`ятої статті 19 зазначеного Закону, підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, в яких за основним місцем роботи працює 8 і більше осіб, реєструються у відповідних відділеннях Фонду соціального захисту інвалідів за своїм місцезнаходженням і щороку подають цим відділенням звіт про зайнятість та працевлаштування інвалідів.

Згідно з пунктом 4 частини третьої статті 50 Закону України "Про зайнятість населення" № 5067 роботодавці зобов`язані: своєчасно та в повному обсязі у порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, за погодженням з центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної політики у галузі статистики, подавати територіальним органам центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, інформацію про попит на робочу силу (вакансії); заплановане масове вивільнення працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці, у тому числі ліквідацією, реорганізацією або перепрофілюванням підприємств, установ, організацій, скороченням чисельності або штату працівників підприємства, установи, організації незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання за два місяці до вивільнення. У зв`язку з прийняттям даного Закону відмінено норму щодо обов`язкової щомісячної подачі звітів про наявність вільних робочих місць.

Частиною 1 ст. 18 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" передбачено, що забезпечення прав осіб з інвалідністю на працевлаштування та оплачувану роботу, в тому числі з умовою про виконання роботи вдома, здійснюється шляхом їх безпосереднього звернення до підприємств, установ, організацій чи до державної служби зайнятості.

Нормами ст. 18 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" не встановлено правил, за якими підприємство було б зобов`язане самостійно здійснювати пошук осіб з інвалідністю для їх працевлаштування на своєму підприємстві.

Згідно з ч.3 ст.18 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» N 875-XII від 21.03.1991підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов`язані:

- виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування осіб з інвалідністю, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені законодавством,

- надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування осіб з інвалідністю,

- і звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 5 Розділу І Порядку Про затвердження форми звітності №3-ПН Інформація про попит на робочу силу (вакансії) та Порядку її подання затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України від 31 травня 2013 року №316 (у редакції від 07.02.2017 року), форма № 3-ПН подається за наявності у роботодавця попиту на робочу силу (вакансії) не пізніше ніж через три робочі дні з дати відкриття вакансії. Датою відкриття вакансії є наступний день після створення робочого місця чи припинення трудових відносин з працівником, робоче місце якого стає вакантним, або дата, починаючи з якої може бути укладений трудовий договір з найманим працівником.

Згідно з пунктом 1.1. Інструкції щодо заповнення форми №10-ПІ (річна) Звіт про зайнятість і працевлаштування інвалідів, затвердженої наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 10 лютого 2007 року №42, форма №10-ПІ (річна)Звіт про зайнятість і працевлаштування інвалідів, що заповнюється за рік, поширюється на всі підприємства, установи і організації, у тому числі підприємства громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, у яких працює за основним місцем роботи від 8 і більше осіб.

Згідно зі статтею 20 Закону № 875 підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих осіб з інвалідністю менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі на підприємстві, в організації громадських організацій осіб з інвалідністю, у фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняте особою з інвалідністю.

Також Законом № 875 передбачений обов`язок підприємств повідомляти уповноважені органи про наявність вакансій (форма 3-ПН), за наслідками розгляду яких компетентні органи направляють на підприємство осіб з інвалідністю для працевлаштування. Звіт форми №3-ПН подається за наявності у роботодавця попиту на робочу силу (вакансії) не пізніше 3 робочих днів з дати відкриття вакансії, де датою відкриття є наступний день після створення робочого місця чи припинення трудових відносин з працівником, робоче місце якого стає вакантним, або дата, починаючи з якої може бути укладено новий трудовий договір з найманим працівником.

Як вбачається з матеріалів справи Позивачем вважає, що подав звіт форми 3-ПН, до Миколаївського міського центру зайнятості 20.12.2017 та отриманий ОСОБА_2 .

Відповідач в акті перевірки та у відзиві стверджує, що підприємство звітів не подавало.

Як вбачається з копії звітності форми №3-ПН, що була подана Позивачем 20.12.2017 року, як він вважає за два роки (2017 , 2018), форма була затверджена наказом Міністерства соціальної політики України 31.05.2013 року №316.

Наказом Міністерства соціальної політики № 1476 від 05.12.2016 була змінена та затверджена зовсім інша форма звіту 3-ПН.

Таким чином, Позивачем звіт поданий за формою, яка вже не існувала, тому Відповідач наполягає на тому, що дана форма не подавалась, оскільки його подання за застарілою формою унеможливлює його прийняття посадовою особою центру зайнятості.

Відповідно до ст.18 Законом № 875 на роботодавця-відповідача по справі покладається ще один обов`язок щодо звітування до Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Постановою КМУ № 70 від 31.01.2007 передбачено, що звіт про зайнятість та працевлаштування інвалідів подається до 1 березня відділенням Фонду. Позивачем до матеріалів справи не надано звіти форми №10ПІ до Фонду соціального захисту інвалідів, ні у 2017, ні у 2018 році.

Згідно змісту позову Позивач визнає факт їх не подання і вважає, що це підстава для притягнення керівника до адміністративної відповідальності, однак не підстава для твердження Відповідача щодо порушення нормативу створення робочого місця.

Посилання відповідача на те, що ним вживались всі заходи, що підтверджується нотаріально посвідченою заявою ОСОБА_1 , суд не приймає до уваги, оскільки такі пояснення були надані ОСОБА_1 , вже після проведення перевірки Відповідачем, та акт перевірки в розділі VI не містить жодних пояснень, зауважень чи заперечень з боку посадової особи Позивача.

Крім того, суд зазначає, що неналежне інформування Позивачем центру зайнятості про наявність вільних робочих місць для інвалідів, а саме несвоєчасне подання звітів за формою № 3-ПН про наявність вакансій для інвалідів державній службі зайнятості, є порушенням норм ч.1 ст. 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», що узгоджується з судовою практикою Верховного Суду (постанова від 15 серпня 2019 року по справі №812/579/17, постанова від 31 січня 2019 року по справі №820/2267/17), оскільки необхідно не тільки створити робоче місце, а і проінформувати державну службу зайнятості щодо створення такого робочого місця з метою заповнення вакансії.

Відповідно до ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд вважає, що відповідач довів належними засобами доказування правомірність припису №14-807/0010/0002 від 10.04.2019 року в частині вимоги усунути порушення ч.1 ст.19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні».

Враховуючи викладене, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до норм ст 139 КАС України судові витрати не підлягають стягненню в зв`язку з відмовою у задоволенні позову.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРО ІСТ ТРЕЙД" (вул. Спаська, 75-А/3, офіс 304, м.Миколаїв,54001 ЄДРЮОФОП 37031778) до Управління Держпраці у Миколаївській області (вул. Маршала Василевського, 40/1,Миколаїв,54003 ЄДРЮОФОП 39787411) про визнання протиправним та скасування припису №14-807/0010/0002 від 10.04.2019 року, в частині вимоги усунути порушення ч.1 ст.19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні»-відмовити повністю.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Строк на апеляційне оскарження рішення суду 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається в порядку та строки, визначені ст.ст. 295-297 КАС України і п. 15.5 Перехідних положень КАС України.

Суддя О.М. Мельник