Справа № 140/1305/19
Суддя: Довгополов Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2019-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2019 рокуЛьвів№ 857/9542/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Довгополова О.М.,

суддів Гудима Л.Я., Святецького В.В.,

з участю секретаря судового засідання Хітрень О.Ю.,

представника позивача Мельничук М.С.,

представника відповідача Березної Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Волинській області на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 08 липня 2019 року у справі за адміністративним позовом Приватного підприємства "Лідер Авто Захід" до Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправними та скасування податкових-повідомлень рішень, -

суддя (судді) в суді першої інстанції Лозовський О. А.,

час ухвалення рішення: 13:09:17,

місце ухвалення рішення м. Луцьк,

дата складання повного тексту рішення: 12.07.2019 р.,

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство «Лідер Авто Захід» звернулось до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Волинській області, в якому просило суд про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 05.11.2018 р. №, яким збільшено грошове зобов`язання за платежем акцизний податок з ввезених транспортних засобів (крім мотоциклів та велосипедів) в сумі 227 940,34 грн та №, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість з ввезених на територію України товарів на суму 45 588,08 грн

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 08 липня 2019 року позов задоволено повністю. Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Волинській області від 05.11.2018 № та №. Стягнуто на користь Приватного підприємства «Лідер Авто Захід» за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Волинській області витрати по сплаті судового збору в розмірі 4 102 (чотири тисячі сто дві) гривні 94 копійки.

Рішення мотивоване тим, що реєстраційні документи, згідно з якими здійснювалося митне оформлення автомобілів, в передбаченому законодавством порядку недійсними не визнані, а також відповідачем не спростовано їх належності, як доказу у справі. Також суд вказує, що листи офіційних дилерів автомобілів марки «FIAT» та «OPEL» в Україні ТОВ «Авторино» №46 від 18.05.2018 та ТОВ «Дженерал Авто Груп» від 09.07.2018 №8 щодо дати виготовлення та першої реєстрації, на які посилається відповідач, за відсутності документального підтвердження офіційними документами викладеної у них інформації та відсутності посилань на безпосередні джерела її отримання, не є достатньо вагомими доказами, які б спростовували відомості, що містяться у наданих платником податків документах та правомірності його дій. І зазначає, що використана відповідачем інформація офіційного імпортера автомобілів «FIAT» та «OPEL» в Україні ТОВ «Авторино» та ТОВ «Дженерал Авто Груп» не є належним та допустимим доказом в розумінні положень КАС України.

Не погодившись із ухваленим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій, з посиланням на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що положення Митного кодексу України не зобов`язують орган доходів і зборів встановлювати факт недостовірності інформації заявленої під митне оформлення виключно шляхом надіслання запитів в межах міжнародної правової допомоги. Вказує, що ті технічні паспорти, що надавались під час митного оформлення, не можна вважати належним джерелом інформації, оскільки відомості у даних документах є суперечливими.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (частина перша статті 308 КАС України).

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 01.06.2017 р. між ПП «Лідер Авто Захід» та іноземною компанією «AUTOSCOUT 24 S.R.O» укладено міжнародний контракт 05/17-А24, згідно з умовами якого продавець (іноземна компанія) зобов`язується поставити, а покупець прийняти та оплатити згідно з інвойсами автомобілі легкові нові та вживані, вантажні автомобілі та сідельні тягачі нові та бувші у використанні, мікроавтобуси та автобуси нові та бувші у використанні, причіпи, напівпричіпи нові та бувші у використанні та ін. (а. с. 29-31). Також, 03.07.2017 р. між ПП «Лідер Авто Захід» та іноземною компанією «SCANDIO IMPEX LIMITRD PARTNERSHIP» укладено міжнародний контракт № 08/17-S, згідно з умовами якого продавець (іноземна компанія) зобов`язується поставити, а покупець прийняти та оплатити згідно з інвойсами автомобілі легкові нові та вживані, вантажні автомобілі та сідельні тягачі нові та бувші у використанні, мікроавтобуси та автобуси нові та бувші у використанні, причіпи, напівпричіпи нові та бувші у використанні та ін. (а. с. 32-34). На виконання умов даних зовнішньоекономічних контрактів згідно з інвойсами №171021.1-SIL/LAZ від 21.10.2017 (а. с. 35), №170916.8- SIL/LAZ від 16.09.2017 (а. с. 37), №170704.25- SIL/LAZ від 04.07.2017 (а. с. 39), №170623.5-ASC/LAZ від 23.06.2017 (а. с. 41), на територію України було ввезено та проведено митне оформлення вантажних автомобілів: за МД №UA204010/2017/229700 від 23.10.2017 р., ввезено автомобіль вантажний марки «OPEL», модель «MOVANO», ідентифікаційний номер (номер кузова) - НОМЕР_1 . Згідно поданого свідоцтва про реєстрацію зазначеного в 44 графі митної декларації дата першої реєстрації автомобіля - 21.11.2012 р. (а. с. 36); за МД №UA204010/2017/225292 від 18.09.2017, ввезено автомобіль вантажний марки «OPEL», модель «VIVARO», ідентифікаційний номер (номер кузова) - НОМЕР_2 . Згідно поданого свідоцтва про реєстрацію зазначеного в 44 графі митної декларації дата першої реєстрації автомобіля -18.04.2013 р. (а. с. 38); за МД №UA204010/2017/217252 від 10.07.2017 р., ввезено автомобіль вантажний марки «OPEL», модель «VIVARO», ідентифікаційний номер (номер кузова) - НОМЕР_3 . Згідно поданого свідоцтва про реєстрацію зазначеного в 44 графі митної декларації дата першої реєстрації автомобіля - 22.08.2012 р. (а. с. 40); за МД №UA204010/2017/215593 від 27.06.2017р., ввезено автомобіль вантажний марки «ФІАТ», модель «DOBLO», ідентифікаційний номер (номер кузова) - НОМЕР_4 . Згідно поданого свідоцтва про реєстрацію зазначеного в 44 графі митної декларації дата першої реєстрації автомобіля - 03.07.2012 р. (а. с. 42). Як слідує з матеріалів справи, при митному оформленні транспортного засобу вантажного автомобіля «OPEL», модель «MOVANO», ідентифікаційний номер (номер кузова) - W0LVUU8F4CB029581 нараховані та сплачені митні платежі: мито на нафтопродукти, транспортні засоби та шини до них, що ввозяться на територію України (код платежу 021) в сумі 15 054,56 грн, акцизний податок з транспортних засобів (крім мотоциклів і велосипедів) (код платежу 085) із розрахунку 0,02 євро за сантиметр кубічний об`єму циліндрів двигуна в сумі 1 442,10 грн, податок на додану вартість з товарів, з товарів, ввезених на територію України в сумі 33 408,46 грн (а. с. 36). Розрахунок митних платежів проведено з врахуванням заявленої дати першої реєстрації транспортного засобу 21.11.2013 р. та з урахуванням курсу валют на дату складання митної декларації. При митному оформленні автомобіля марки «OPEL», модель «VIVARO», ідентифікаційний номер (номер кузова) - НОМЕР_2 нараховані та сплачені наступні митні платежі: мито на нафтопродукти, транспортні засоби та шини до них, що ввозяться на територію України (код платежу 021) в сумі 9 461,87 грн, акцизний податок з транспортних засобів (крім мотоциклів і велосипедів) (код платежу 085) із розрахунку 0,02 євро за сантиметр кубічний об`єму циліндрів двигуна в сумі 1 251,75 грн, податок на додану вартість з товарів, з товарів, ввезених на територію України в сумі 21 066,45 грн (а. с. 38). Розрахунок митних платежів проведено з врахуванням заявленої дати першої реєстрації транспортного засобу 18.04.2013 та з урахуванням курсу валют на дату складання митної декларації (а. с. 38). При митному оформленні автомобіля марки «OPEL», модель «VIVARO», ідентифікаційний номер (номер кузова) - НОМЕР_3 нараховані та сплачені наступні митні платежі: мито на нафтопродукти, транспортні засоби та шини до них, що ввозяться на територію України (код платежу 021) в сумі 8 903,28 грн, акцизний податок з транспортних засобів (крім мотоциклів і велосипедів) (код платежу 085) із розрахунку 0,02 євро за сантиметр кубічний об`єму циліндрів двигуна в сумі 1 184,93 грн, податок на додану вартість з товарів, з товарів, ввезених на територію України в сумі 19 824,21 грн (а. с. 40). Розрахунок митних платежів проведено з врахуванням заявленої дати першої реєстрації транспортного засобу 22.08.2012 та з урахуванням курсу валют на дату складання митної декларації. При митному оформленні автомобіля марки «ФІАТ», модель «DOBLO», ідентифікаційний номер (номер кузова) - НОМЕР_4 нараховані та сплачені наступні митні платежі: мито на нафтопродукти, транспортні засоби та шини до них, що ввозяться на територію України (код платежу 021) в сумі 3 043,79 грн, акцизний податок з транспортних засобів (крім мотоциклів і велосипедів) (код платежу 085) із розрахунку 0,02 євро за сантиметр кубічний об`єму циліндрів двигуна в сумі 796,92 грн, податок на додану вартість з товарів, з товарів, ввезених на територію України в сумі 12 943,29 грн (а. с. 42). Розрахунок митних платежів проведено з врахуванням заявленої дати першої реєстрації транспортного засобу 21.11.2013 та з урахуванням курсу валют на дату складання митної декларації. В період з 12.09.2018 по 02.10.2018 ГУ ДФС у Волинській області проведена документальна невиїзна перевірка ПП «Лідер Авто Захід» дотримання вимог законодавства України в частині перевірки повноти нарахування та сплати митних платежів за окремими митними деклараціями, за результатами якої складено Акт від 16.10.2018 №21938/14-8/41202762 (а. с. 14-19). З матеріалів справи слідує, що перевіркою встановлено порушення вимог частини першої статті 257 МК України в частині заявлення недостовірних відомостей щодо транспортних засобів, задекларованих за митними деклараціями МД №UA204010/2017/229700 від 23.10.2017, МД №UA204010/2017/225292 від 18.09.2017, МД №UA204010/2017/217252 від 10.07.2017, МД №UA204010/2017/215593 від 27.06.2017; пункту 185.1 статті 185, статті 187, пункту 190.1 статті 190, статті 213, пункту 218.1 статті 218, підпункту 215.3.5-2 пункту 215.3 статті 215 ПК України, у результаті чого занижено податкові зобов`язання, які підлягають перерахуванню до бюджету в розмірі 218 822,73 грн, в тому числі: акцизний податок з ввезених на митну територію України підакцизних товарів (продукції), транспортних засобів (крім мотоциклів і велосипедів) в розмірі 182 352,27 грн, податок на додану вартість із ввезених на митну територію України товарів в розмірі 36 470,46 грн (а. с. 18). На підставі Акту перевірки відповідачем прийняті податкові повідомлення-рішення від 05.11.2018 №, яким позивачу збільшено грошове зобов`язання за платежем акцизний податок з ввезених транспортних засобів (крім мотоциклів та велосипедів) в сумі 227 940,34 грн та №, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість з ввезених на територію України товарів на суму 45 588,08 грн (а. с. 22, 23). Позивач оскаржив вказані податкові повідомлення-рішення в адміністративному порядку, однак рішенням Державної фіскальної служби України про результати розгляду скарги від 21.01.2019 р. №2872/6/99-99-11-06-03-25 скарга залишена без задоволення, а податкові повідомлення-рішення без змін (а. с. 25-26).

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції і вважає його таким, що відповідає правильно застосованим нормам матеріального та процесуального права з огляду на наступне.

Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із того, що згідно із частинами першою та другою статті 293 МК України особою, на яку покладається обов`язок із сплати митних платежів, є декларант. Особою, на яку покладається обов`язок із сплати донарахованих митних платежів податкового зобов`язання, визначеного за результатами документальної перевірки, є відповідний платник податків.

Відповідно до пункту 8 частини першої статті 336 МК України митний контроль здійснюється безпосередньо посадовими особами органів доходів і зборів шляхом направлення запитів до інших державних органів, установ та організацій, уповноважених органів іноземних держав для встановлення автентичності документів, поданих органу доходів і зборів.

Частиною шостою статті 345 МК України передбачено, що результати перевірки оформлюються актом (довідкою) та є підставою для самостійного визначення органом доходів і зборів суми податкового зобов`язання підприємства щодо сплати митних платежів, застосування заходів, передбачених законами України.

Згідно з частиною другою статті 351 МК України документальна невиїзна перевірка проводиться у разі: виявлення ознак, що свідчать про можливе порушення законодавства України з питань державної митної справи, за результатами аналізу електронних копій митних декларацій, інформації, що стосується товарів, митне оформлення яких завершено, отриманої від суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності та виробників таких товарів, з висновків акредитованих відповідно до законодавства експертів; надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтвердженої інформації про непідтвердження автентичності поданих органу доходів і зборів документів щодо товарів, митне оформлення яких завершено, недостовірність відомостей, що в них містяться, а також запитів стосовно надання інформації про зовнішньоекономічні операції, які здійснювалися за участю суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності - резидентів України.

Згідно з ч. 1 ст. 50 МК України відомості про митну вартість товарів використовуються для: нарахування митних платежів; застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України; ведення митної статистики; розрахунку податкового зобов`язання, визначеного за результатами документальної перевірки.

Відповідно до частини першої статті 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Згідно з ч.ч. 1,5 ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право, зокрема, проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; звертатися до органів доходів і зборів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості.

Відповідно до частини шостої статті 265 МК України декларування товарів, що належать громадянам, може здійснюватися цими громадянами або іншими громадянами, уповноваженими на це власниками зазначених товарів нотаріально посвідченими дорученнями.

Відповідно до пункту 180.1 статті 180 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платником податку на додану вартість є, зокрема, будь-яка особа, що ввозить товари на митну територію України в обсягах, які підлягають оподаткуванню, та на яку покладається відповідальність за сплату податків у разі переміщення товарів через митний кордон України відповідно до Митного кодексу України,

Пунктом 190.1 статті 190 ПК України визначено, що базою оподаткування для товарів, що ввозяться на митну територію України, є договірна (контрактна) вартість, але не нижче митної вартості цих товарів, визначеної відповідно до розділу ІІІ Митного кодексу України, з урахуванням мита та акцизного податку, що підлягають сплаті і включаються до ціни товарів. При визначенні бази оподаткування для товарів, що ввозяться на митну територію України, перерахунок іноземної валюти у валюту України здійснюється за курсом валюти, визначеним відповідно до статті 39-1 цього Кодексу.

Пунктом 193.1. статті 193 ПК України передбачено, що ставки податку встановлюються від бази оподаткування в розмірі 20 відсотків

Згідно з пунктом 206.1 статті 206 ПК України під час ввезення товарів на митну територію України суми податку підлягають сплаті до державного бюджету платниками податку до/або на день подання митної декларації безпосередньо на єдиний казначейський рахунок, крім операцій, за якими надається звільнення (умовне звільнення) від оподаткування.

Пунктом 215.2 статті 215 ПК України передбачено, що ставки податку встановлюються цією статтею і є єдиними на всій території України. Згідно з пп. 215.3.5-2 п.215.3 ст. 215 ПК України акцизний податок справляється з таких товарів та обчислюється за такими ставками: моторні транспортні засоби для перевезення вантажів, що використовувалися з кодом товару (продукції) згідно з УКТ ЗЕД 8704 22 99 00 за ставкою податку у твердій сумі з одиниці реалізованого товару (продукції) (специфічні) 0,026 євро за 1 сантиметр кубічний об`єму циліндрів двигуна. Ставки податку для транспортних засобів, що відповідають коду 8704 згідно з УКТ ЗЕД, застосовуються для автомобілів, що використовувалися з 5 до 8 років з коефіцієнтом 40 для автомобілів, що використовувалися понад 8 років з коефіцієнтом - 50.

Відповідно до п. 7 розділу I Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України, затверджених наказом Державної митної служби України від 17.11.2005 №1118, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.11.2005 за №1428/11708, власник ТЗ або вповноважена особа, який переміщує ТЗ через митний кордон України, пред`являє його митному органу для проведення митного огляду й подає оригінали та ксерокопії таких документів: що підтверджують право власності на ТЗ або користування ним (у тому числі з правом розпорядження); реєстраційних (технічних) документів на транспортний засіб (якщо він перебував на обліку в реєстраційному органі іноземної держави чи України) з відмітками про зняття транспортного засобу з обліку, якщо такі документи видаються реєстраційним органом; митної декларації - у разі потреби; ВМД (у разі транзиту ТЗ, нового або знятого з обліку в реєстраційному органі, через митну територію України); що підтверджують право на надання пільг в оподаткуванні (у разі митного оформлення ТЗ з наданням пільг в оподаткуванні); паспортних документів та інших документів, визначених законодавством України та міжнародними договорами України, що дають право на перетин державного кордону, та/або паспорта громадянина (посвідчення особи з відміткою про місце проживання); посвідки чи іншого документа про постійне (тимчасове) проживання в Україні або за кордоном тощо; довідки про ідентифікаційний номер громадянина (за наявності). У випадках необхідності вирішення питань щодо визначення року виготовлення ТЗ, класифікації ТЗ згідно з УКТЗЕД, митної вартості або порушення справи про порушення митних правил посадова особа митного органу може вимагати деякі чи всі з перелічених документів: митні документи країни придбання ТЗ; сервісну книжку; експертний висновок; фотографії; технічну документацію. Згідно з абз. 9-12, 15 п. 8 цього ж розділу, датою першої реєстрації ТЗ, який перебував у користуванні, є дата, зазначена в спеціальній графі технічного паспорта (свідоцтва про реєстрацію), наприклад, паспорта німецького зразка, або дата видачі технічного паспорта (свідоцтва про реєстрацію). За правилами абзаців десятого-дванадцятого цього ж пункту, у разі відсутності даних про дату першої реєстрації, коли модельний чи календарний рік виготовлення ТЗ, зазначений в ідентифікаційному номері, збігається з роком початку його експлуатації, датою виготовлення вважати 1 січня року, зазначеного в ідентифікаційному номері ТЗ. Якщо встановлений за ідентифікаційним номером модельний рік виготовлення не збігається з роком початку експлуатації ТЗ, який зазначено в реєстраційному документі, й перевищує його, датою виготовлення вважати 1 липня зазначеного в реєстраційних документах року. Якщо встановлений за ідентифікаційним номером календарний або модельний рік виготовлення не збігається з роком початку експлуатації ТЗ, який зазначено в реєстраційному документі, і є меншим за нього, датою виготовлення вважати 1 січня календарного року, зазначеного в ідентифікаційному номері. Датою початку користування ТЗ, що були в користуванні та ввозяться на митну територію України, уважається дата першої реєстрації ТЗ, визначена в реєстраційних документах, які видані вповноваженими державними органами та дають право експлуатувати ці ТЗ на постійній основі. І лише у разі відсутності реєстраційних документів першої реєстрації ТЗ датою початку користування вважати перший день першого місяця року, зазначеного в ідентифікаційному номері ТЗ, а за відсутності в ідентифікаційному номері року виготовлення - 1 січня року виготовлення, зазначеного в реєстраційних документах (абзац шістнадцятий).

Як слідує з матеріалів справи, для митного оформлення придбаних автомобілів, бувших у використанні, серед інших документів, позивачем були подані свідоцтва про реєстрацію ввезених транспортних засобів: «ФІАТ», модель «DOBLO», ідентифікаційний номер (номер кузова) - НОМЕР_4 , дата першої реєстрації - 03.07.2012; «OPEL», модель «VIVARO», ідентифікаційний номер (номер кузова) - НОМЕР_3 , дата першої реєстрації - 22.08.2012; «OPEL», модель «VIVARO», ідентифікаційний номер (номер кузова) НОМЕР_2 , дата першої реєстрації -18.04.2013; «OPEL», модель «MOVANO», ідентифікаційний номер (номер кузова) НОМЕР_1 , дата першої реєстрації - 21.11.2012 р., що також підтверджується матеріалами справи, а саме листами Регіональних сервісних центрів України (а. с. 65-69, 77-91).

У зв`язку з наведеним, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідно до реєстраційних документів, на підставі яких здійснювалось митне оформлення автомобілів, з урахуванням дати їх ввезення на митну територію України строк їх експлуатації складав менше п`яти років.

Також колегія суддів погоджується з твердженням суду першої інстанції про те, що інформація офіційного імпортера автомобілів «FIAT» та «OPEL» в Україні ТОВ «Авторино» та ТОВ «Дженерал Авто Груп» не є належним та допустимим доказом в розумінні положень КАС України, оскільки така інформація за відсутності документального підтвердження офіційними документами та відсутності посилань на безпосередні джерела її отримання, не є достатньо вагомим доказом, який би спростовував відомості, що містяться у наданих платником податків документах та правомірності його дій.

Натомість документом, в якому зазначається інформація про дату виготовлення та першу реєстрацію автомобіля, який підлягає митному оформленню, є відповідне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, видане уповноваженим на те органом іноземної держави. Позивачем до митного оформлення подано оригінали відповідних свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів, в яких містилась відповідна інформація, яка пізніше ним була перенесена до відповідних митних декларацій.

Також колегія суддів зазначає, що відповідач із запитами стосовно дати реєстрації автомобілів у зв`язку із розбіжностями у відомостях реєстраційного органу та офіційного дилера до іноземних державних органів не звертався, що свідчить про відсутність обґрунтованих сумнівів у достовірності даних, наведених у реєстраційних документах на автомобілі, що видані іноземним державним органом, оскільки контролюючий орган, у відповідності до вимог пункту 8 частини першої статті 336 МК України, повинен був вчинити саме таким чином.

Відповідно до ч. 6 ст. 69 МК України, донарахування сум податкових зобов`язань після завершення процедури митного оформлення товарів, можливе виключно у разі умисного подання платником податків недостовірних документів або недостовірної інформацій під час митного оформлення.

Судом встановлено, що відомості, зазначені у митних деклараціях позивачем щодо митного оформлення даних автомобілів, відповідають наявним у нього правовстановлюючим документам на автомобілі (свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу), які підлягали митному оформленню.

Оцінивши подані сторонами докази в їх сукупності, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що відповідачем не встановлено наявності складу податкового правопорушення, покладеного в основу прийняття спірних податкових повідомлень-рішень і, як наслідок, безпідставне збільшення грошових зобов`язань з акцизного податку та податку на додану вартість. А також щодо того, що позивачем під час процедури митного оформлення задекларовано митну вартість транспортного засобу і сплачено суму акцизного податку, виходячи із строку попередньої експлуатації такого автомобіля, встановленого на підставі первинних реєстраційних документів.

А отже, враховуючи відсутність у ГУ ДФС у Волинській області належних правових підстав для винесення оскаржуваних податкових повідомлень-рішень та для збільшення сум грошових зобов`язань ПП «Лідер Авто Захід» зі сплати акцизного податку та з податку на додану вартість за ввезені на митну територію України транспортні засоби, податкові повідомлення-рішення обґрунтовано визнані судом першої інстанції протиправними і скасовані.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і не дають підстав стверджувати про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Керуючись ст. ст. 308, 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. ст. 316, 321, 322, ч. 1 ст. 325 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Волинській області залишити без задоволення.

Рішення Волинського окружного адміністративного суду від 08 липня 2019 року у справі № 140/1305/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня її прийняття (проголошення), а у разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя О. М. Довгополов
судді В. В. Святецький
Л. Я. Гудим
Повне судове рішення складено 23.12.2019 року