Справа № 826/17807/14
Суддя: Кармазін О.А.
Дата ухвалення: 2019-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про повернення заяви

26 грудня 2019 року м. Київ № 826/17807/14

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Кармазіна О.А., розглянувши заяву позивача у справі

за позовом ОСОБА_1
до Генеральної прокуратури України
проскасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, а також зобов`язання вчинити певні дії,-
В С Т А Н О В И В:

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 29.08.2019 адміністративний позов ОСОБА_1 (і.п.н. НОМЕР_1 , адрес для листування: АДРЕСА_1) задоволено повністю.

Так, суд вирішив:

- визнати протиправним з моменту прийняття та скасувати наказ Генерального прокурора України № 2502-ц від 23 жовтня 2014 року про звільнення державного радника юстиції ОСОБА_1 з посади начальника управління правозахисної діяльності у сферах екології та земельних відносин Головного управління захисту прав і свобод громадян, інтересів держави, нагляду за додержанням законів спецпідрозділами та іншими органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю і корупцією Генеральної прокуратури України;

- поновити ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) на посаді начальника управління правозахисної діяльності у сферах екології та земельних відносин Головного управління захисту прав і свобод громадян, інтересів держави, нагляду за додержанням законів спецпідрозділами та іншими органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю і корупцією Генеральної прокуратури України (код ЄДР 00034051) з 24 жовтня 2014 року;

- стягнути з Генеральної прокуратури України (код ЄДР 00034051) на користь ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 1 006 505,40 грн. з вирахуванням при виплаті встановлених податків і зборів;

- допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) на посаді начальника управління правозахисної діяльності у сферах екології та земельних відносин Головного управління захисту прав і свобод громадян, інтересів держави, нагляду за додержанням законів спецпідрозділами та іншими органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю і корупцією Генеральної прокуратури України з 24.10.2014 та стягнення середнього заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць.

Згідно з постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 13.11.2019 рішення суду першої інстанції залишено без змін.

24.12.2019 канцелярією суду зареєстрована заява позивача про постановлення ухвали про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду на підстав ст. 236 Кодексу законів про працю України, якою передбачено, що у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Так, позивач просить: стягнути з ГПУ середній заробіток за час затримки виконання рішення суду в справі, а саме: за період 30 серпня до 24 грудня 2019 у розмірі 194 586,82 грн.; за кожний наступний робочий день затримки виконання судового рішення до дня фактичного поновлення позивача на посаді, виходячи з середньоденного заробітку в розмірі 2 373,01 грн.

Заява обґрунтована невиконанням рішення суду про поновлення на роботі.

У зв`язку з цим, суд звертає увагу на те, що справа розглядалася в порядку Кодексу адміністративного судочинства України.

Саме КАС України, а не КЗпП України, визначає юрисдикцію та повноваження адміністративних судів, встановлює порядок здійснення судочинства в адміністративних судах (ч. 1 ст. 1 КАС України).

Відповідно до положень ст. 4 КАС України:

адміністративне судочинство - діяльність адміністративних судів щодо розгляду і вирішення адміністративних справ у порядку, встановленому цим Кодексом;

рішення суду - рішення суду першої інстанції, в якому вирішуються позовні вимоги.

Відповідно до ч. 3 ст. 241 КАС України судовий розгляд в суді першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 243 КАС України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду.

У даному випадку, після розгляду по суті заявлених матеріально-правових вимог позивача, розгляд справи закінчений прийняттям рішенням суду по суті заявлених позовних вимог. Таким чином, розгляд справи завершений.

Після завершення розгляду справи по суті та прийняття рішення суду, суд має лише повноваження, визначені КАС України щодо контролю за виконанням раніше прийнятого рішення, зокрема, в порядку ст. 382 та 383 КАС України («Судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах», «Визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду»).

Є очевидним, що Кодекс законів про працю України не визначає правила здійснення адміністративного судочинства (процес) та не може встановлювати для адміністративного суду процесуальні правила щодо прийняття тих, чи інших судових рішень після прийняття рішення суду по суті позовних вимог, оскільки саме КАС України визначає повноваження адміністративних судів.

У свою чергу, Кодекс законів про пацю України, як матеріальний закон, може застосовуватись під час розгляду по суті позовних вимог у випадках, коли спеціальне законодавство не врегульовує відносини у публічній службі.

Заявлені позивачем вимоги матеріального характеру по своїй суті є новими матеріально-правовими вимогами, новим позовом, розгляд яких не є визначеною КАС України сферою компетенції адміністративних судів після закінчення розгляду справи по суті та не є визначеною КАС України формою контролю суду за виконанням рішення суду.

Заявлені позивачем вимоги носять самостійний від предмету та підстав позову у даній справі характер та можуть бути заявлені лише поза межами даного процесу як самостійні позовні вимоги.

Відповідно, нові вимоги позивача (матеріально-правові вимоги) не можуть бути розглянуті судом у даній справі після прийняття рішення суду, оскільки, як вже зазначалося, вчинення таких процесуальних дій знаходиться поза визначеною КАС України сферою компетенції та повноважень адміністративного суду.

Відтак, суд приходить до висновку про очевидну безпідставність та необґрунтованість поданої заяви, що зумовлює застосування наслідків, передбачених ч. 2 ст. 167 КАС України, відповідно до якої якщо заява (клопотання, заперечення) є очевидно безпідставною та необґрунтованою, суд повертає таку заяву (клопотання, заперечення) заявнику без розгляду.

Таким чином, заява підлягає поверненню заявнику відповідно до вищевикладеного.

Керуючись ст. ст. 1, 4, 241 - 243, 248, 250, 253, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд м. Києва,

У Х В А Л И В:

Повернути ОСОБА_1 заяву від 24.12.2019 про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду, подану на підстав ст. 236 Кодексу законів про працю України, без розгляду.

Копію ухвали надіслати учасникам справи. Копію заяви із додатками - залишити у матеріалах справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 КАС України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 294 КАС України окремо від рішення суду може бути оскаржена в апеляційному порядку ухвала суду першої інстанції щодо повернення заяви позивачеві (заявникові) в порядку ст.ст. 292-297 КАС України з урахуванням п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону № 2147-VIII).

Суддя О.А. Кармазін