Справа № 826/8617/18
Суддя: Костенко Д.А.
Дата ухвалення: 2019-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2019 року м. Київ №826/8617/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Костенка Д.А., розглянув-ши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін справу за позовом ОСОБА_2 до Київської обласної державної адміністрації (далі - КОДА), Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі - ГУ ПФУ в м. Києві) про зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить:

1) зобов`язати КОДА скасувати рішення Комісії по вирішенню спірних питань щодо визначення статусу осіб, які брали участь у проведенні роботи з евакуації людей і майна із зони відчуження, а також евакуйованих із зони відчуження в 1986р. (далі - Комісія), оформ-лене протоколом від 15.11.2017 №192, та підтвердити статус позивача як особи, евакуйованої із зони відчуження у 1986р., визнавши при цьому довідку про евакуацію від 12.07.1991 №64195;

2) зобов`язати ГУ ПФУ в м. Києві призначити та виплачувати позивачу пенсію зі зни-женням пенсійного віку з 24.02.2016 відповідно до заяви від 05.02.2016.

Позов обґрунтовано тим, що позивач є особою, яка евакуйована з 10-кілометрової зони відчуження у 1986р., у зв`язку з чим він має право на отримання пенсії за віком відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорно-бильської катастрофи" із зменшенням пенсійного віку на 10 років, що підтверджено ріше-ннями судів у справі №753/13760/16-а.

ГУ ПФУ в м. Києві подало відзив, в якому просить відмовити в позові з тих підстав, що пенсію за віком із зниженням пенсійного віку позивачу призначено відповідно до поста-нови Дарницького районного суду м. Києва від 15.06.2017 з 28.10.2017 (після набрання зако-нної сили цим рішенням). Водночас виплату позивачу цієї пенсії управлінням припинено на підставі рішення Комісії, оформленого протоколом засідання від 15.11.2017 №192.

КОДА відзив на позов не подано.

Розглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позову і наявність підстав для його часткового задоволення, виходячи з такого.

Судом встановлено, що постановою Дарницького районного суду м. Києва від 15.06.2017 у справі №753/13760/16-а, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 23.10.2017, позов ОСОБА_2 до Лівобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про призначення пенсії за віком задоволе-но; визнано неправомірною відмову Лівобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо призначення позивачу пенсії зі зменшенням пенсійного віку згідно зі ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"; зобов`язано Лівобережне об`єднане управління Пен-сійного фонду України в м. Києві призначити позивачу пенсію зі зменшенням пенсійного віку згідно зі ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраж-дали внаслідок Чорнобильської катастрофи" - як особі, евакуйованій у 1986 році із зони відчуження (Категорія 2).

Згідно з витягом з протоколу засідання Комісії від 15.11.2017 №192 по питанню щодо підтвердження статусу осіб, евакуйованих із зони відчуження, ОСОБА_2 відмовлено у підтвердженні статусу особи, евакуйованої із зони відчуження у 1986р., з огляду на відсут-ність правових підстав для віднесення позивача до цієї категорії, так як на момент аварії та евакуації він відбував службу в лавах Радянської армії (з 16.04.1984 по 04.05.1986). Крім цього визнано також недійсною довідку від 12.07.1991 №64195 (а.с. 24).

Листами Департаменту соціального забезпечення населення КОДА від 04.12.2017 №05-59-3074 і Управління праці та соціального захисту населення Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації від 19.12.2017 №01-13/10740 (а.с. 23-25, 27, 28) витяг із вказа-ного протоколу надіслано на адресу позивача.

Листом Лівобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 29.03.2018 №5572/14/М-475 повідомлено позивачу про те, що пенсію йому призначено з 28.10.2017, після набрання законної сили рішенням суду у справі №753/13760/16-а. Також зазначено, що позивачу призупинено виплату призначеної пенсії за віком з 15.11.2017 на під-ставі рішення Комісії від 15.11.2017 №192, у разі незгоди із яким запропоновано звернутися до суду (а.с. 59).

Спірні правовідносини виникли у сфері пенсійного забезпечення і стосуються право-мірності рішення Комісії щодо не підтвердження статусу позивача, як особи, евакуйованої із зони відчуження, та поновлення виплати пенсії відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 11 Закону України від 28.02.1991 №796-XII "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (у чинній станом на 15.11.2017 редакції) (далі - Закон №796) до потерпілих від Чорнобильської катастрофи належать: евакуйовані із зони відчуження (в т.ч. особи, які на момент евакуації перебували у стані внутрішньоутробного розвитку після досягнення ними повноліття), а також відселені із зон безумовного (обов`язкового) і гарантованого добровільного відселення.

Згідно із ст. 55 Закону №796 особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Потерпілими від Чорнобильської катастрофи згідно з цією статтею серед іншого виз-начено осіб, евакуйованих з 10-кілометрової зони відчуження у 1986р., яким пенсійний вік підлягає зменшенню на 10 років. Призначення та виплата пенсій названим категоріям прова-диться відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страху-вання" і цього Закону.

Згідно із ст. 15 Закону №796 підставою для визначення статусу евакуйованих із зони відчуження, відселених і таких, які самостійно переселилися, відповідно до статті 4 є довідка про евакуацію, відселення, самостійне переселення. Видача довідок про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення здійснюється органами місцевого самоврядування.

Відповідно до ст. 65 Закону №796 єдиним документом, який підтверджує статус гро-мадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право на встановлені цим Законом пільги, є посвідчення "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи". Водночас довідки про евакуацію, відселення, самостійне переселення, про період проживання та роботи на забруднених територіях тощо є лише підставами для визначення в установленому порядку статусу потерпілих від Чорнобильської катастрофи.

Під час розгляду справи №753/13760/16-а судами встановлено наявність у позивача статусу особи, евакуйованої у 1986р. із зони відчуження, що підтверджується відповідним посвідченням серії НОМЕР_1 від 05.11.1992. Також встановлено, що станом на 26.04.1986, зокрема, на момент вибуху на 4-му реакторі Чорнобильської АЕС о 00:23 год., позивач про-живав у с. Новошепеличі Чорнобильського району Київської області, яке віднесено до зони відчуження і знаходиться на відстані 4-х км від Чорнобильської АЕС. З огляду на вказані обставини суди у цій справі дійшли висновку про існування підстав для призначення позивачу пенсії на пільгових умовах за ч.2 ст. 55 Закону №796.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної в ухвалі від 04.09.2015 у справі №690/23/15-а, та Верховного Суду, викладеної у постановах від 18.09.2018 у справі №520/9284/17, від 03.05.2018 у справі №703/5652/15-а, від 31.10.2018 у справі №382/1310/17, єдиним документом, що підтверджує статус громадянина, який пос-траждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користування пільгами, встановленими Законом №796, у тому числі призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" або "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи".

Згідно з п. 12 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорно-бильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.01.1997 №51 (у чинній станом на 15.11.2017 редакції), спірні питання щодо визначення статусу осіб, евакуйованих із зони відчуження в 1986р., розглядаються відповідними комісіями Київської і Житомирської облдержадміністрацій на підставі довідок та інших документів, що засвід-чують факт перебування в населеному пункті, віднесеному до зони відчуження, виданих місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування (абз. 2). У разі встановлення цими комісіями факту необґрунтованої видачі посвідчення відповідної кате-горії посвідчення на підставі рішення комісії підлягає вилученню (абз. 5).

Згідно з копією витягу з протоколу від 15.11.2017 №192 (а.с. 26), встановивши відсут-ність правових підстав для віднесення позивача до категорії осіб, евакуйованих із зони відчу-ження у 1986р., Комісією визнано недійсною довідку від 17.07.1991 №64195, однак рішення про вилучення посвідчення позивача серії НОМЕР_1 від 05.11.1992 Комісією не прийма-лось. Водночас повноважень визнавати недійсною довідку цим Порядком не передбачено.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про неправомірність рішення Комісії від 15.11.2017, яке оформлене протоколом від 15.11.2017 №192, у зв`язку з чим та згідно з ч. 2 ст. 9 КАС України з метою ефективного захисту порушеного права позивача суд вважає за необ-хідне вийти за межі позовних вимог та визнати протиправним і скасувати вказане рішення.

Щодо вимоги позивача про зобов`язання КОДА скасувати вказане рішення Комісії та підтвердити статус позивача як особи, евакуйованої із зони відчуження у 1986р., визнавши при цьому довідку про евакуацію від 12.07.1991 №64195, то у задоволенні цієї вимоги слід відмовити, зважаючи на неналежний спосіб захисту порушеного права.

Щодо вимоги позивача про зобов`язання ГУ ПФУ в м. Києві призначити та виплачу-вати позивачу пенсію зі зниженням пенсійного віку з 24.02.2016 відповідно до заяви від 05.02.2016, суд зважає на таке.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 45 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV "Про загально-обов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058) пенсія за віком призна-чається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Позивач зазначив, що звернувся із заявою від 05.02.2016, тому пенсію слід призначати з 24.02.2016, тобто з дня, коли позивач досягнув пенсійного віку).

Відповідач зазначив про те, що пенсію призначив позивачу після набрання законної сили рішенням суду у справі №753/13760/16-а, а саме із 28.10.2017, що підтверджується копією протоколу №1134 від 05.01.2018, доданою до відзиву.

Суд вважає, що такі дії відповідача не відповідають вимогам п. 1 ч. 1 ст. 45 Закону №1058. При цьому відсутність у резолютивній частині постанови Дарницького районного суду м. Києва від 15.06.2017 у справі №753/13760/16-а дати, з якої зобов`язано Лівобережне об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві призначити позивачу пенсію, не є підставою для відступлення від вимог п. 1 ч. 1 ст. 45 Закону №1058.

Зважаючи на те, що із заявою про призначення пенсії позивач звернувся 05.02.2016, тобто не пізніше трьох місяців з дня досягнення ним пенсійного віку, то пенсію слід було призначати з 24.02.2016. Натомість відповідач неправомірно призначив пенсію з 28.10.2017, чим порушив право позивача на призначення пенсії.

За цих обставин суд дійшов висновку про наявність підстав для зобов`язання відпові-дача призначити позивачу пенсію із зниженням пенсійного віку з 24.02.2016 та здійснити нарахування і виплату позивачу пенсії за період з 24.02.2016 по 28.10.2017.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 49 Закону №1058 передбачено, що виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється, якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості.

Призупинення Лівобережним управлінням Пенсійного фонду України у м. Києві приз-начення пенсії за віком, про що зазначено у листі від 29.03.2018 №5572/14/М-475, суд оцінює як помилкове формулювання фактичного припинення виплати позивачу пенсії, призначеної відповідно до ч. 2 ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" на підставі постанови Дарницького районного суду м. Києва від 15.06.2017 у справі №753/13760/16-а.

Згідно з ч. 2 ст. 49 Закону №1058 поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з`ясування обста-вин та наявності умов для відновлення її виплати. Виплата пенсії поновлюється в порядку, передбаченому частиною третьою статті 35 та статтею 46 цього Закону.

Згідно із ст. 46 цього Закону нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотри-маної пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми випла-чується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії (ч. 1).

Нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів (ч. 2).

Враховуючи рішення судів у справі №753/13760/16-а, наведену вище правову позицію Верховного суду України та Верховного Суду, а також зважаючи на протиправність рішення Комісії від 15.11.2017, яке оформлене протоколом №192, суд дійшов висновку про наявність підстав для поновлення ГУ ПФУ в м. Києві нарахування та виплати позивачу пенсії зі зниженням пенсійного віку з 15.11.2017.

Вирішуючи дану справу, суд зважає на висновки Великої палати Верховного Суду у постанові від 28.03.2018 у справі №705/552/15-а про те, що ефективний засіб правового захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права й одержання особою бажаного результату, а ухвалення рішень, які безпосередньо не призводять до змін в обсязі прав, та забезпечення їх примусової реалізації не відповідає змісту цього поняття.

Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 10 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", інших судових витрат учасниками справи не зазначено, тому їх розподіл судом не проводиться.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 90, 139, 241-246, 257-263 КАС України, суд

в и р і ш и в:

1. Задовольнити частково адміністративний позов ОСОБА_2 .

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії по вирішенню спірних питань щодо визначення статусу осіб, які брали участь у проведенні робіт з евакуації людей і майна із зони відчуження, а також евакуйованих із зони відчуження у 1986 році Київської обласної державної адміністрації від 15.11.2017, що оформлене протоколом від 15.11.2017 №192.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві призначити ОСОБА_2 пенсію зі зниженням пенсійного віку з 24.02.2016 відповідно до заяви від 05.02.2016.

4. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві нарахувати і виплатити ОСОБА_2 пенсію із зниженням пенсійного віку за період з 24.02.2016 по 28.10.2017.

5. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві поновити виплату пенсії і виплатити ОСОБА_2 пенсію із зниженням пенсійного віку, починаючи з 15.11.2017.

6. Відмовити ОСОБА_2 у задоволенні позові в іншій частині.

Позивач: ОСОБА_2 ;

АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: Київська обласна державна адміністрація;

01196, м. Київ-196, пл. Лесі Українки, 1, .

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві;

04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження. Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду в порядку, встановленому ст.ст. 293-297 КАС України. Апеляційна скарга подається протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Д.А. Костенко