Справа № 520/10134/19
Суддя: Сагайдак В.В.
Дата ухвалення: 2019-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

24 грудня 2019 р. № 520/10134/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Сагайдака В.В.,

за участі: секретаря судового засідання - Югова С.А.,

представника позивача - Горшкової Л.А.,

представників відповідача - Шамілової Л.Ш., Срокіної А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Енліль" (61124, м. Харків, вул. Матросова, 9, ) до Головного управління ДПС у Харківській області (61057, м. Харків, вул. Пушкінська, 46, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень ,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Енліль", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з зазначеним позовом та просить суд:

визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 11.09.2019 №1, яким визначено податкове зобов`язання по податку на прибуток приватних підприємств в сумі 7 573 637,50 гривень, у т. ч. за основним платежем - 6 058 910,0 грн., за штрафними санкціями - 1 514 727,50 грн.;

визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 11.09.2019 №1, яким зменшено суму бюджетного відшкодування по податку на додану вартість та визначено податкове зобов`язання по податку на додану вартість на загальну суму 7 951 740,0 гривень, у т. ч. за основним платежем - 6 361 392,00 грн., за штрафними санкціями - 1 590 348,0 грн.;

визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 11.09.2019 року №1, яким зменшено суму від`ємного значення з податку на додану вартість та визначено суму податкового зобов`язання по податку на додану вартість в розмірі 805 771,0 грн.;

визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 11.09.2019 року №1, яким нараховано штрафні санкції в розмірі 3 466 505,50 гривень за відсутність реєстрації податкових накладних на суму ПДВ в розмірі 6 933 011,00 гривень в Єдиному реєстрі податкових накладних;

визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 11.09.2019 року №, яким визначено податкове зобов`язання зі сплати військового збору в сумі 29 204,63 гривні,в т. ч. за штрафними (фінансовими) санкціями -28 125,0 грн., сума пені - 1 079,63 грн.;

визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 11.09.2019 року №, яким визначено податкове зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб в сумі 97 348,77 грн., в т. ч. за штрафними (фінансовими) санкціями - 93 750,0 грн., сума пені - 3 598,77 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення є протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив їх задовольнити.

Представники відповідача у судовому засіданні заперечували проти позову, просили відмовити у його задоволенні.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

Судом встановлено, що фахівцями Головного управління ДФС у Харківській області відповідно до плану - графіка проведення документальних планових перевірок платників податків на 2019 рік, наказу Головного управління ДФС у Харківській області від 22.05.2019 року № 3584 в період з 25.06.2019 року по 23.07.2019 рік, продовження терміну документальної планової виїзної перевірки з 24.07.2019 року по 06.08.2019 рік (10 робочих днів), підстава - наказ від 22.07.2019 року №5179 «Про продовження строків проведення перевірки ТОВ «ЕНЛІЛЬ» (), проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ «ЕНЛІЛЬ» () з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.10.2016 по 31.03.2019, валютного законодавства за період з 01.10.2016 по 31.03.2019, з питань єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.10.2016 по 31.03.2019, відповідно до затвердженого плану (переліку питань) документальної перевірки.

За результатами перевірки складено акт від 13.08.2019 №2756/20-40-14-11-10/33818784(а.с.62-138 том 1).

Згідно висновків якого встановлено порушення Товариства з обмеженою відповідальністю "Енліль":

- пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI, ТОВ «ЕНЛІЛЬ» занижено податок на прибуток на загальну суму 6 058 910,0 грн., у тому числі: за 4 квартал 2016 року у сумі 303 036,0 грн., за 2017 рік у сумі 2 181 371,00 грн., за 2018 рік у сумі 576 126,00 грн., за 1 квартал 2019 року у сумі 998 377,0 грн.;

- п.188.1 ст. 188, п. 198.3, п. 198.5, п. 198.6 ст. 198, п. 201.1, п. 201.6, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI, встановлено завищення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на загальну суму 6 361 392,0 грн., у тому числі за травень 2017 року у сумі 186 910,0 грн., за червень 2017 року у сумі 883 665,0 грн., за жовтень 2017 року 678098,0 грн., за листопад 2017 року у сумі 30 461,0 грн., за січень 2018 року у сумі 386978,0 грн., за лютий 2018 року у сумі 163475,0 грн., за березень 2018 року у сумі 382397,0 грн., за квітень 2018 року у сумі 514767,0 грн., за травень 2018 року у сумі 380824,0 грн., за червень 2018 року у сумі 261873,0 грн., за липень 2018 року в сумі 449 193,0 грн., за серпень 2018 року в сумі 249 714,0 грн., за вересень 2018 року у сумі 139217,0 грн., за жовтень 2018 року у сумі 253 694,0 грн., за листопад 2018 року у сумі 319295,0 грн., за грудень 2018 року у сумі 162 807,0 грн., за січень 2019 року в сумі 918027,0 грн.

- зменшено від`ємне значення з ПДВ (ряд. 21) за березень 2019 року в сумі 805 771,0 грн.;

- п. 201.1, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI, ТОВ «ЕНЛІЛЬ» не здійснено реєстрацію податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних всього на суму податку на додану вартість в розмірі 6 933 011,00 грн., у тому числі за жовтень 2016 року у сумі 137 142,0 грн.; за листопад 2016 року у сумі 112 258 грн., за грудень 2016 у сумі 167 187,0 грн., за січень 2017 року в сумі 32 208,00 грн., за лютий 2017 року у сумі 254 310,0 грн., за березень 2017 року у сумі 275 595,00 грн., за квітень 2017 року в сумі 200 403,0 грн., за травень 2017 року у сумі 259 170,00 грн., за червень 2017 року в сумі 247 595,0 грн., за липень 2017 року 214 607,00 грн., за серпень 2017 року у сумі 185 242,0 грн., за вересень 2017 року у сумі 229746,0 грн., за жовтень 2017 року у сумі 212 937,0 грн., за листопад 2017 року у сумі 243656,0 грн., за грудень 2017 року 167 346,0 грн., за січень 2018 року в сумі 193 376,0 грн., за лютий 2018 року в сумі 201019,0 грн., за березень 2018 року у сумі 179 801,0 грн., за квітень 2018 року в сумі 141 005,00 грн., за травень 2018 року в сумі 219 828,0 грн., за червень 2018 року в сумі 169926,0 грн., за липень 2018 року в сумі 310736,0 грн., за серпень 2018 року в сумі 268552,0 грн., за вересень 2018 року в сумі 316510,0 грн., за жовтень 2018 року в сумі 316330,0 грн., за листопад 2018 року в сумі 362376,0 грн., за грудень 2018 року в сумі 204843,0 грн., за січень 2019 року в сумі 319030,0 грн., за лютий 2019 року в сумі 336184,0 грн., за березень 2019 року в сумі 454094,0 грн.;

- податкові розрахунки сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платнику податків, і сум утриманого з них податку за формою 1-ДФ 1-2 квартал 2017 року надані з недостовірними відомостями, що призвело до зміни платника податку, чим порушено пп. 176.2 (б) п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України та Порядок заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 13 січня 2015 року № 4, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30 січня 2015 р. за №111/25556;

- пп. 168.1.5 п. 168.1 ст. 168 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI, ТОВ «ЕНЛІЛЬ» несвоєчасно нараховано та перераховано до бюджету податок на доходи з фізичних осіб в сумі 175000,0 грн. по строку сплати 30.01.2017 року, перераховано фактично до бюджету 01.02.2017 р. в сумі 50000,0 грн., 23.02.2017р. - 50000,0 грн., 31.03.2017р. - 50000,0 грн., 15.06.2017 р. - 25000,0 грн.;

- пп. 1.2,пп.1.3, пп.1.4 п. 16-1 підрозділу 10 розділу XX, пп. 168.1.5 п. 168.1 ст. 168, пп. 176.2 «а» п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України в частині несвоєчасного нарахування та перерахування військового збору від продажу об`єкту нерухомого майна в сумі 52 500,0 грн. по строку сплати 30.01.2017р., фактично сплачено 01.02.2017р. в сумі 15 000,0 грн., 23.02.2017р. - 15 000,0 грн., 31.03.2017р. - 15 000,0 грн., 15.06.2017р. - 7 500,0 грн.

Позивач, не погодившись із висновками акту перевірки, звернувся до відповідача із запереченнями на акт перевірки від 13.08.2019 № 2756/20-40-14-11-10/33818784 про результати документальної планової виїзної перевірки ТОВ «ЕНЛІЛЬ» ()(а.с.199-157 том 1).

Листом ГУ ДПС у Харківській області від 06.09.2019 року висновки акту перевірки від 13.08.2019 № 2756/20-40-14-11-10/33818784 відповідач залишив без змін (а.с.158-178 том 1).

На підставі висновків акту перевірки, Головним управлінням ДПС у Харківській області 11.09.2019 р. прийняті податкові повідомлення-рішення:

№1, яким визначено податкове зобов`язання по податку на прибуток приватних підприємств в сумі 7 573 637,50 грн., у т. ч. за основним платежем - 6 058 910,0 грн., за штрафними санкціями - 1 514 727,50 грн.(а.с.193 том 1);

№1, яким зменшено суму бюджетного відшкодування по податку на додану вартість та визначено податкове зобов`язання по податку на додану вартість на загальну суму 7 951 740,0 грн., у т. ч. за основним платежем - 6 361 392,00 грн., за штрафними санкціями - 1 590 348,0 грн.(а.с.194 том 1);

№1, яким зменшено суму від`ємного значення з податку на додану вартість в розмірі та визначено сума податкового зобов`язання по податку на додану вартість в розмірі 805 771,0 грн.(а.с.195 том 1);

№1, яким нараховано штрафні санкції в розмірі 3 466 505,50 гривень за відсутність реєстрації податкових накладних на суму ПДВ в розмірі 6 933 011,0 гривень в Єдиному реєстрі податкових накладних(а.с.196 том 1);

№, яким визначено податкове зобов`язання зі сплати військового збору в сумі 29 204,63 грн., в т. ч. за штрафними (фінансовими) санкціями - 28 125,0 грн., сума пені - 1 079,63 грн.(а.с.197 том 1);

№, яким визначено податкове зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб в сумі 97348,77 грн., в т. ч. за штрафними (фінансовими) санкціями - 93750,0 грн., сума пені - 3 598,77 грн.(а.с.198 том 1).

Не погоджуючись з податковими повідомленнями-рішеннями позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з даним позовом.

У періоді, за який проводилась перевірка, ТОВ «ЕНЛІЛЬ» був зареєстрований платником податку на додану вартість, відповідно до свідоцтва про реєстрацію платника ПДВ 29025591, індивідуальний податковий номер платника ПДВ 24 від 06.11.2005 р.

До видів діяльності позивача віднесено: код КВЕД 01.11 Вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур; код КВЕД 10.61 Виробництво продуктів борошномельно-круп`яної промисловості (основний);код КВЕД 46.39 Неспеціалізована оптова торгівля продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами; код КВЕД 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля; код КВЕД 47.11 Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами; код КВЕД 49.41 Вантажний автомобільний транспорт; код КВЕД 52.10 Складське господарство; код КВЕД 52.29 Інша допоміжна діяльність у сфері транспорту; код КВЕД 71.20 Технічні випробування та дослідження.

Відносно рішень №1, №1, №1, суд встановив наступне.

Підставами для прийняття спірних податкових повідомлень-рішень стали відображені в акті перевірки від 13.08.2019 №2756/20-40-14-11-10/33818784 висновки контролюючого органу про порушення ТОВ «ЕНЛІЛЬ» приписів податкового законодавства:

пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI, ТОВ «ЕНЛІЛЬ» занижено податок на прибуток на загальну суму 6 058 910,0 грн., у тому числі: за 4 квартал 2016 року у сумі 303 036,0 грн., за 2017 рік у сумі 2 181 371,0 грн., за 2018 рік у сумі 576 126,0 грн., за 1 квартал 2019 року у сумі 998 377,0 грн.;

п.188.1 ст. 188, п. 198.3, п. 198.5, п. 198.6 ст. 198, п. 201.1, п. 201.6, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI, встановлено завищення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на загальну суму 6 361 392,0 грн., у тому числі за травень 2017 року у сумі 186 910,0 грн., за червень 2017 року у сумі 883 665,0 грн., за жовтень 2017 року 678 098,0 грн., за листопад 2017 року у сумі 30 461,0 грн., за січень 2018 року у сумі 386 978,0 грн., за лютий 2018 року у сумі 163 475,0 грн., за березень 2018 року у сумі 382 397,0 грн., за квітень 2018 року у сумі 514 767,0 грн., за травень 2018 року у сумі 380 824,0 грн., за червень 2018 року у сумі 261 873,0 грн., за липень 2018 року в сумі 449 193,0 грн., за серпень 2018 року в сумі 249 714,0 грн., за вересень 2018 року у сумі 139 217,0 грн., за жовтень 2018 року у сумі 253 694,0 грн., за листопад 2018 року у сумі 319 295,0 грн., за грудень 2018 року у сумі 162 807,0 грн., за січень 2019 року в сумі 918 027,0 грн.

та зменшено від`ємне значення з ПДВ (ряд. 21) за березень 2019 року в сумі 805 771,0 грн.;

В акті перевірки відображені висновки про порушення п. 44.1, ст. 44, п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України, п. 5, п. 8, п. 21 Положень (стандартів) бухгалтерського обліку 15 «Дохід», затверджених наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 №290 стосовно невірно визначених доходів від продажу товару за межи митного кордону України, які в бухгалтерському обліку відображено проводкою - заниження доходу по реалізації на експорт висівок на підставі контракту від 28.03.2016 року №2803-16/WB з KULBERG. TRADING у 2017 році на суму 486 193,36 грн.

Відповідач зазначає, що заниження відбулося внаслідок невідповідності даних бухгалтерського обліку з даними ВМД та даними АРМ «Митниця», що задекларовані у рядку 2000 Фінансового результату «Чистий дохід від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг)», невірно визначався дохід по здійсненим експортним операціям.

Суд встановив, що ТОВ «ЕНЛІЛЬ» (в якості продавця) та KULBERGINT. TRADINGLLP (в якості покупця) укладено контракт від 28.03.2016 року № 2803-16/WB(а.с.179-183 том 1).

За умовами цього договору постачальник поставляє, а покупець приймає у власність висівки гранульовані кормові пшеничні, код товару , та оплачує їх. Ціна, порядок оплати та умови поставки за цим контрактом визначаються специфікаціями, які є невід`ємною частиною цього контракту.

На виконання умов контракту від 28.03.2016 року №2803-16/WB з KULBERGINT. TRADINGLLP, ТОВ «ЕНЛІЛЬ» поставлено товар на адресу KULBERGINT. TRADINGLLP за період з березня 2016 року липень 2017 року на загальну суму 9 368 669,31 (дев`ять мільйонів триста шістдесят вісім тисяч шістсот шістдесят дев`ять) гривень 31 копійка, що еквівалентно 364 333,60 (триста шістдесят чотири тисячі триста тридцять три) долари США 60 центів.

Факт поставки товару підтверджується специфікаціями, які є невід`ємною частиною контракту, митними деклараціями, а саме: специфікацією від 28.03.2016 №01 та митною декларацією від 12.05.2016 №001811 на суму 28 542,15 доларів США, специфікацією від 25.04.2016 № 02 та митною декларацією від 24.06.2016 № 002569 на суму 36 596,70 доларів США, від 26.05.2016 № 03 та митною декларацією від 27.07.2016 № 003131 на суму 39 983,45 доларів США, специфікацією від 23.06.2016 № 04 та митною декларацією від 06.09.2016 № 003833 на суму 8 231,70 доларів США, від 26.07.2016 № 05 та митною декларацією від 27.09.2016 № 004125 на суму 28 087,50 доларів США, від 29.08.2016 № 06 та митною декларацією від 24.11.2016 № 005250 на суму 48 055,15 доларів США, залізничною накладною від 22.09.2016 на поставку 170,850 тон, залізничною накладною від 03.10.2016 на поставку 169,600 тон, залізничною накладною від 07.10.2016 року на поставку 56,050 тон, витягами із бази реєстру порту на поставку вагонів за 24.09.2016, 03.10.2016, 07.10.2016, специфікацією від 29.09.2016 №07 та митною декларацією від 24.11.2016 №005251 на суму 34 078,40 доларів США, митною декларацією від 05.01.2017 №000062 на суму 6 708,30 доларів США, специфікацією від 24.10.2016 №08 та митною декларацією від 05.01.2017 № 000065 на суму 37 307,10 доларів США, специфікацією від 25.11.2016 №09 та митною декларацією від 17.01.2017 № 000267 на суму 37 434,75 доларів США, специфікацією від 21.12.2016 №10 та митною декларацією від 24.01.2017 № 000398 на суму 19 711,90 доларів США, митною декларацією від 08.02.2017 №000699 на суму 19 841,70 доларів США, специфікацією від 17.03.2017 №11 та митною декларацією від 15.05.2017 № 002339 на суму 13 119,60 доларів США, додатковою угодою від 29.05.2017 №3/1 до Контракту від 28.03.2016 року № 2803-16/WB, в якій сторони домовились, що вантажоодержувач одного вагону за цим Контрактом є KULBERGTRADINGSA, митною декларацією від 03.07.2017 №003105 на суму 6635,20 доларів США, інвойс від 29.06.2017 № 2906-1(а.с.214-236 том 1).

Розрахунки за товари здійснені шляхом переведення готівкових коштів на розрахунковий рахунок постачальника відповідно до платіжних доручень.

Загальний обсяг реалізованого товару (висівки кормові пшеничні гранульовані) згідно контракту від 28.03.2016 року №2803-16/WBKULBERGINT. TRADINGLLP, згідно первинних документів, даних бухгалтерського обліку ТОВ «ЕНЛІЛЬ» та за даними ВМД бази 1С «Митниця» співпадає та складає 364 333,60 доларів США, а саме:

в період з 12.05.2016 по 27.09.2016 року згідно митних декларацій поставлений товар на загальну суму 4 118 169,93 грн., що еквівалентно 141441,50 доларів США;

в період з 01.10.2016 по 31.03.2019 рік згідно митних декларацій поставлений товар на загальну суму 5 250 499,38 грн., що еквівалентно 222 892,10 доларів США.

Положеннями (стандартами) бухгалтерського обліку 15 «Дохід», затверджених наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 № 290, які зареєстровані в Міністерстві юстиції України від 14.12.1999 № 860/4153 визначено, що датою визнання доходу є дата переходу до іноземного покупця права власності на товар (п. 8 П(С)БО 15).

Пунктом 8 П(С)БО 15 визначено, що дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, інших активів) визнається за наявності всіх наведених нижче умов:

покупцеві передано ризики й вигоди, пов`язані з правом власності на продукцію (товар, інший актив);

підприємство не здійснює надалі управління та контроль за реалізованою продукцією (товарами, іншими активами);

суму доходу (виручку) може бути достовірно визначено;

є впевненість, що внаслідок операції відбудеться збільшення економічних вигід підприємства, а витрати, пов`язані з цією операцією, може бути достовірно визначено.

Відповідно до умов контракту, укладеному між ТОВ «ЕНЛІЛЬ» та KULBERG INT. TRADING LLP, поставка товару, як вже зазначалось, здійснюється відповідно на умовах СРТ ДП «Херсонський морський торгівельний порт» Міжнародних правил тлумачення торгівельних термінів «Інкотермс-2010».

Термін СРТ Інкотермс 2010 - розшифровка «Carriage Paid To» named place of destination перекладається як «Фрахт / перевезення оплачені до» та означає, що поставка є здійсненою, коли продавець передав товар, випущений в митному режимі експорту, вказаному ним перевізнику для перевезення товару до місця призначення.

Пунктом 3.3 Контракту визначено, що момент переходу ризиків і вигід, пов`язаних з правом власності, слід визначати виходячи з базису постачання ІНКОТЕРМС, визначеного в договорі - СРТ ДП «Херсонський морський торгівельний порт».

Щодо «втрати контролю» над реалізованою продукцією (товарами), слід вказати, що згідно листа Мінфіну від 03.03.2007 р. №31-34000-20-10/4345), втрата контролю на товар супроводжується переходом права власності на товар.

Відповідно до п. 3 Специфікації від 29.08.2016 № 06 до цього контракту, датою поставки товару вважається дата, яка вказана у штемпелі залізничної станції відвантаження на адресу Херсонського морського торгівельного порту на адресу Покупця та/або вказаної ним третьої особи, митна декларація від 24.11.2016 № 005251 на суму 48 055,15 доларів США.

Поставка товару здійснювалась залізничним транспортом, частина вагонів за Специфікацією від 29.08.2016 №06 були відправлені на адресу Херсонського морського торгівельного порту 22.09.2016 року, зазначений факт підтверджується залізничною накладною від 22.09.2016 року на поставку 170,850 тон висівок на загальну суму 533 732,29 (п`ятсот тридцять три тисячі сімсот тридцять дві гривні 29 копійок).

Згідно залізничної накладної від 22.09.2019 року ТОВ «КАРГОЛОГІСТИК» (Експедитор) відправив висівки пшеничні у вагонах №№ 95631081, 95540662, 95834446 залізничним транспортом на адресу одержувача - ПАТ Херсонський КХП, вагони були прийняті портовим терміналом 24.09.2016 року, зазначений факт підтверджується витягом із реєстру порту (дата приймання в порту 24.09.2016).

Частина вагонів за специфікацією від 29.08.2016 №06 відправлені на адресу Херсонського морського торгівельного порту 03.10.2016 року та 07.10.2016 року, зазначений факт підтверджується залізничною накладною від 03.10.2016 року на поставку 169,600 тон висівок, залізничною накладною від 07.10.2016 року на поставку 56,050 тон висівок.

Згідно залізничної накладної від 03.10.2019 року ТОВ «КАРГОЛОГІСТИК» (Експедитор) відправив висівки пшеничні у вагонах №№95539037, 95683868, 95616561 залізничним транспортом на адресу одержувача - ПАТ Херсонський КХП, вагони були прийняті портовим терміналом 05.10.2016 року, зазначений факт підтверджується витягом із реєстру порту (дата приймання в порту 05.10.2016).

Згідно залізничної накладної від 07.10.2019 року ТОВ «КАРГОЛОГІСТИК» (Експедитор) відправив висівки пшеничні у вагонах №95640777 залізничним транспортом на адресу одержувача - ПАТ Херсонський КХП, вагони були прийняті портовим терміналом 07.10.2016 року, зазначений факт підтверджується витягом із реєстру порту (дата приймання в порту 07.10.2016).

Господарська операція поставки за цим контрактом вважається закінченою і всі ризики, пов`язані з товаром, переходять до покупця в момент поставки товару на адресу Херсонського морського торгівельного порту, зазначений факт підтверджується реєстрами порту та залізничними накладними, які і слугували підставою визнання доходу та були відображені ТОВ «ЕНЛІЛЬ» у бухгалтерському обліку.

Під час розгляду справи встановлено, що 24.09.2019 року позивачем визначено дохід на підставі залізничної накладної від 22.09.2016 року на поставку 170,850 тон висівок на загальну суму 533 732,29 грн. та витягу із реєстру порту, згідно з яким вагони №95631081, №95540662, №95834446 були прийняті портовим терміналом 24.09.2016 року.

Таким чином, контролюючий орган прийшов до помилкового висновку щодо переходу права власності в момент оформлення експортної вантажної митної декларації. Дата визнання доходу в бухгалтерському обліку підприємства зовсім не прив`язана до дати митної декларації (МД). І тільки в разі, якщо на дату МД виконується остання з умов, передбачених п. 8 П(С)БО 15, є підстави для відображення доходу саме на цю дату.

Вантажна митна декларація є документом, який підтверджує поставку товару на умовах СРТ, а не підтверджує перехід права власності.

Також в акті перевірки зазначені висновки про порушення внаслідок заниження обсягів виробництва борошна на загальну суму 31 785 835,00 грн., в т. ч. за 4 квартал 2016 року у сумі 2 082 937,0 грн., за 2017 рік в сумі 11 644 648,00 грн., за 2018 рік в сумі 12 511 713,0 грн., за 1 квартал 2019 року у сумі 5 546 538,0 грн. та порушення п. 188.1 ст. 188 ПКУ про заниження ТОВ «ЕНЛІЛЬ» податкових зобов`язань з ПДВ на загальну суму 6 357 167,0 грн. за період з жовтня 2016 року по березень 2019 року; в порушення п.44.1 ст. 44, п. 134.1 ст. 134 ПКУ заниження ТОВ «ЕНЛІЛЬ» доходу від будь якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку внаслідок заниження обсягів виробництва борошна.

Відповідачем зазначено, що за документами бухгалтерського обліку загальний вихід борошна виробництва ТОВ «ЕНЛІЛЬ» за перевіряємий період становить 67,42% замість нормативного 72%. При цьому, в розрахункових виходах позивачем зазначаються нібито занижені якісні показники пшениці, які не відповідають технічним вимогам ДСТУ 3768-2010, та умовам договорів поставки пшениці. На підприємстві відсутні документи отримані від постачальників щодо якості пшениці по кожній партії, акти (рекламації) щодо невідповідності якості отриманої пшениці технічним вимогам ДСТУ 3768-2010 окремим класам пшениці, претензії з вимогою про заміну неякісного товару, направлені постачальникам документи, що підтверджують відшкодування його вартості (що обумовлено договорами). У зв`язку з тим, що підприємством не здійснювались ніякі заходи щодо невідповідності отриманої пшениці від постачальників вимогам ДСТУ 3768-2010, з цього слідує, що отримана пшениця була відповідної якості, а отже фактичний вихід борошна був занижений.

Відповідачем в акті перевірки викладено та досліджено під час перевірки договір постачання від 26.06.2017 року № 2606-0117 (т. 1 а. с. 237-239), укладений між ТОВ «ЕНЛІЛЬ» (в якості покупця) та СТОВ «ВІКТОРІЯ» (в якості постачальника).

За умовами договору постачальник поставляє, а покупець приймає у власність пшеницю озиму 2 класу, та оплачує її.

Розділом 6 договору постачання від 26.06.2017 року передбачено право покупця у разі виявлення невідповідності вимогам нормативних документів, документів на товар щодо кількості, якості, найменуванню, асортименту та номенклатурі, покупець негайно зупиняє прийом товару та повідомляє постачальника про необхідність направлення свого представника для складання акту (рекламації). У разі неприбуття представника постачальника у триденний строк з моменту повідомлення, покупець має право скласти акт про недоліки в односторонньому порядку…Протягом 10 днів з моменту виявлення недоліків, та висновку державної хлібної інспекції, який є остаточним при визначенні якості товару, покупець направляє постачальнику з вимогою про заміну неякісного товару, або відшкодування його вартості, до якої додаються: акт про недоліки, та висновок Державної хлібної інспекції.

Відповідно до додаткової угоди №1 від 26.06.2017 року (т. 1 а. с. 240) до договору постачання від 26.06.2017 року № 2606-0117, сторони домовились, що в разі отримання товару, якість якого не буде відповідати вимогам лабораторії ТОВ «ЕНЛІЛЬ», покупець має право повернути товар, повідомивши про це постачальника та /або вимагати зменшення ціни Товару. Постачальник має право замінити неякісний Товар або відшкодувати вартість неякісного товару. Протягом 10 (десяти) календарних днів після складання Акту невідповідності за кількістю та/або якістю та отримання висновку лабораторії ТОВ «ЕНЛІЛЬ», який є остаточним при визначенні якості Товару, покупець направляє постачальнику претензію (рекламацію) з вимогою про заміну неякісного Товару або відшкодування вартості неякісного Товару.

Частиною першою статті 687 Цивільного кодексу України визначено, що перевірка додержання продавцем умов договору купівлі-продажу щодо кількості, асортименту, якості, комплектності, тари та (або) упаковки товару та інших умов здійснюється у випадках та в порядку, встановлених договором або актами цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 678 Цивільного кодексу України, у разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов`язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово; явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором: 1) відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару.

Таким чином, для звернення покупця із вимогами (претензіями) про порушення вимог щодо якості товару необхідна наявність такого порушення з боку постачальника товару відповідно до вимог договору та вимог діючого законодавства України.

Під час розгляду справи судом встановлено, що на товаристві створено власну виробничо-технічну лабораторію ТОВ «ЕНЛІЛЬ», яка атестована на проведення вимірювань у сфері поширення державного метрологічного нагляду згідно свідоцтва про атестацію від 14.12.2017 року № 01-0189/2017, виданого ДП «Харківським регіональним науково-виробничим центром стандартизації, метрології та сертифікації» (ДП «Харківстандартметрологія») (т. 1 а. с. 241).

В своїй діяльності лабораторія ТОВ «ЕНЛІЛЬ» керується Технічними умовами ДСТУ 3768-2010, Правилами організації ведення технологічного процесу на борошномельних заводах, затверджених наказом Міністерства агропромислового комплексу від 20.03.1998 року № 83 (далі - Правила № 83) зі змінами та доповненнями (т. 2 а. с. 1-3).

Вимогами пункту 4.6 Технічних умов ДСТУ 3768-2010, за згодою зернових складів, інших суб`єктів підприємницької діяльності вологість зерна та вміст домішок пшениці допускається вище граничних норм за умови доведення ними такого зерна до показників якості, зазначених у таблицях № 1 і 2 цього стандарту.

Згідно наданих позивачем пояснень лабораторія ТОВ «ЕНЛІЛЬ» має фахівців, технологічне обладнання та професійні і технічні можливості для доведення до показників якості придбаного зерна до показників якості, визначених у таблиці № 1 п. 4.1 Технічних вимог ДСТУ 3768-2010 (показників якості м`якої пшениці). ТОВ «ЕНЛІЛЬ» зерно приймається з урахуванням всіх показників (натури, склоподібності, сміттєвої і зернової домішок) тощо, та визначається клас зерна пшениці у процесі її заготівлі та переробки. Позивач здійснював очищення зерна, чим зменшив показники сміттєвої домішки та зернової домішки (биті, незрілі, пророслі, поїдені зерна), зменшив показник вологості зерна, як наслідок показник натурної ваги зерна збільшується; здійснив очищення зерна, пошкодженого клопом.

Відповідно до вимог п. 6.5 - 6.8 Правил №83, які визначають основи технології виробництва борошна, ТОВ «ЕНЛІЛЬ» за допомогою власного обладнання здійснив очищення зерна від домішок і відбирання дрібної фракції: сепаратор UNR - 100*200 - 0,35 квт; пневмосепаратор UNR-100-0,55 квт.; камневідбійник UNR - 120-0,35 квт.; відбійна машина UNR - 45-80-15 квт 1450 об/хвил.; пневмосепаратор UNR - 100 - 0,55 квт.; триєр одинарний UNR - 1,5 квт. 1410/110 об./хвил.; триєр подвійний UNR - 1,5 квт. 1386/90 об/хвил. (куклевідбірники, вівсюговідбірники) (т. 2 а. с. 47).

Що стосується порівняння відповідачем даних виробництва по млину «М-1» за грудень 2018 року, в якому загальний вихід борошна склав у відсотках - 73,7 %, який відповідач вважає нормативним, з іншими періодами, слід вказати наступне.

Зазначений акт, що міститься в Правилах № 83, приведено в якості примірнику при розрахунку виходу борошна вищого, першого та другого ґатунку із загальним виходом борошна 72%, носить рекомендаційний характер.

Технологічне обладнання, передбачені режими роботи та показники виходу продукції передбачають виготовлення борошна вищого, першого та другого ґатунку, але вихід борошна залежить від багатьох чинників, які впливають на якість борошна.

Пунктом 4.3 Правил №83 передбачено, що розрахунковий вихід продукції визначає технологічна лабораторія з урахуванням фактичної якості перероблюваного зерна.

Якщо порівняти показники виробництва по млину «М-1» за грудень 2018 року із виходом борошна 73,7% (форма № 117 т. 2 а. с. 45-47), наприклад із показниками по млину «М-1» за грудень 2016 року із виходом борошна 67,45% (форма № 117 (т 2 а. с.11) або із показниками по млину «М-1» за жовтень 2016 року із виходом борошна 68,18 %, то можна встановити, що у грудні 2018 року позивачем здійснювався односортний помел пшениці виключно борошна першого ґатунку, а отже і вихід борошна склав 73,7%, але вихід висівок пшеничних склав 23,50% - це менше ніж в інших періодах, оскільки при виготовленні борошна першого ґатунку при помелі додаються висівки пшеничні.

У періоді по млину «М-1», наприклад, за грудень 2016 року із виходом борошна 67,45% було вироблено: борошно першого ґатунку 48,89%, борошно вищого ґатунку 18,56%, висівок 27,23% (т. 2 а.с. 11). Форми № 117 (т. 2 а.с. 5-112).

З огляду на вказане, при односортному помелі пшениці відсоток виходу борошна завжди вищий, ніж при багатосортному помелі зерна, а отже висновки про порушення та заниження обсягів виробництва є необґрунтованими.

Також в акті перевірки містяться висновки про відхилення по фактичному споживанню електричної енергії на 1 тону готової продукції.

Судом встановлено, що позивач використовує в своїй господарській діяльності млини, які на підставі договору оренди від 30.12.11 №30-11 (т. 2 а. с. 126-129), договору оренди від 01.10.2018 року №01-1/10/2018 (т. 2 а. с. 113-116; додаткова угода (т. 2 а. с. 117-188) разом із нежитловими приміщеннями передані ТОВ «ДОПОМОГА» в строкове платне користування ТОВ «ЕНЛІЛЬ».

Згідно вказаних договорів оренди, ТОВ «ЕНЛІЛЬ» компенсує вартість спожитої електричної енергії шляхом щомісячних перерахувань на підставі акту виконаних робіт щодо компенсації наданих комунальних послуг.

ТОВ «ДОПОМОГА» має наступні договори на поставку електроенергії, а саме:

договір купівлі - продажу електричної енергії за нерегульованим тарифом від 29.07.2016 року № 070470, укладений між ТОВ «ДОПОМОГА» та ПрАТ «ЕНЕРГЕТИЧНА КОМПАНІЯ «БАРВІНОК» (т. 2 а. с. 119-122, 123, 125);

договір про постачання електричної енергії від 03.07.2006 року № 0203,21, укладений між ТОВ «ДОПОМОГА» та АТ «ХАРКІВОБЛЕНЕРГО» (т. 2 а. с. 130-143), відповідно до якого АТ «ХАРКІВОБЛЕНЕРГО» здійснюється контроль даних засобів обліку обсягів спожитої електричної енергії, встановлення та перевірка розрахункових засобів обліку електричної енергії.

Позивачем до матеріалів адміністративної справи надані наступні документи:

затверджений ТОВ «ЕНЛІЛЬ» технологічний процес щодо виготовлення борошна комплексної технологічної лінії 300 тн/на добу, споживаною потужністю 1265 квт/годин за 2019 рік; маршрутна карта; техніко - економічні показники обладнання із розрахунками показників споживаної електричної енергії (т. 2 а. с. 144-149);

затверджений ТОВ «ЕНЛІЛЬ» технологічний процес щодо виготовлення борошна комплексної технологічної лінії 150 тн/на добу, споживаною потужністю 560 квт/годин за 2016 рік; маршрутна карта; техніко - економічні показники обладнання із розрахунками показників споживаної електричної енергії (т. 2 а. с. 150-155).

На підставі наданих документів, Млин -1 (технологічна лінія 300 тн/на добу) споживає 101 квт/добу із розрахунку: 1265 квт/година * 24=30360 квт/добу: 300 тон. Млин - 2 (технологічна лінія 150 тн/на добу) споживає 89 квт/добу із розрахунку: 560 квт/година * 24 = 13 440 квт/добу : 150 тон.

Під час розрахунку використаної електроенергії, відповідач керувався технічними характеристиками млинів, часом для перемолки розрахункової кількості борошна, проте останнім не взято до уваги, що лише одних млинів буде не достатньо для повного здійснення ТОВ «ЕНЛІЛЬ» господарської діяльності.

Під час здійснення господарської діяльності з виробництва муки та пшеничних висівок ТОВ «ЕНЛІЛЬ» використовував не лише млини, а і інше електричне обладнання, яким є: обладнання, що безпосередньо приймало участь у виробництві, обладнання, яке призначене для освітлення приміщення у темний час доби та обігріву у зимовий період та обладнання, призначене для санітарних потреб.

Зокрема, позивачем компенсація за спожиту електричну енергію здійснюється на підставі зафіксованих показників приладів обліку, встановлених на підприємстві. Показники приладів обліку знімаються кожного дня, реєструються електриками підприємства в журналах обліку спожитої електричної енергії, звіти кожного дня подаються до бухгалтерії підприємства. Оригінали зведеної відомості даних про фактичне споживання електроенергії, визначених за показаннями приладів містяться в матеріалах справи( т. 2 а. с. 156-161).

Прилади обліку на підприємстві опломбовані, відповідають технічним характеристикам, АТ «ХАРКІВОБЛЕНЕРГО» здійснюється контроль та періодичні перевірки, про що складаються відповідні акти (акт технічної перевірки розрахункових засобів обліку та заміни приладів обліку понад 1 кВ від 21.01.2019 року, акт технічної перевірки розрахункових обліків вище 1000 В від 28.07.2015) (т. 2 а. с. 162-163).

Розрахунки за електричну енергію, яка споживається позивачем, здійснюється на підставі актів здачі - приймання робіт (надання послуг), у вигляді компенсації спожитих послуг ТОВ «ДОПОМОГА», в т. ч. за спожиту електроенергію та актів приймання - передачі електроенергії згідно договору постачання електроенергії, укладеному між ТОВ «ДОПОМОГА» та організацією - постачальником електроенергії, зазначений факт підтверджується наданими документами за період з 01.10.2016 по 31.03.2019 роки (т. 2 а. с. 164-225).

Підсумовуючи вищевикладені обставини, відповідачем не вірно здійснено розрахунок використаної електричної енергії, тобто не за всім обладнанням, а позивачем віднесено до складу витрат кількість електроенергії, яка була потрібна для здійснення ним господарської діяльності на підставі показників вимірювальних приладів, які встановлені на підприємстві та з урахуванням фактично спожитої електричної енергії.

Відносно порушення позивачем вимог пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 ПКУ, а саме завищення собівартості реалізованої готової продукції внаслідок віднесення суми списання вітамінів у зв`язку з чим, позивачем завищено вартість реалізованої готової продукції на загальну суму 536 924,50 грн., у тому числі за липень 2018 року на суму 363 159,50 грн., за вересень 2018 року на суму 106 045,0 грн., за листопад 2018 року на суму 67720,0 грн., внаслідок чого занижено фінансовий результат до оподаткування на загальну суму 536 924,50 грн. та як внаслідок списання вітамінів, позивачем віднесено до податкового кредиту суму в розмірі 107 384,90 грн., у зв`язку із чим, відповідачем зроблений висновок про порушення п. 198.5, ст. 198, п. 201.10 ст. 201 ПКУ та встановлено заниження податкового зобов`язання з ПДВ на загальну суму 107 384,90 грн., в тому числі за липень 2018 року в сумі 72 631,90 грн., за липень 2018 року в сумі 21 209,00 грн., за листопад 2018 року в сумі 13 544,00 грн., судом встановлено наступне.

ТОВ «ЕНЛІЛЬ», на підставі видаткових накладних (у переробку), здійснив бухгалтерські проводки по Кредиту 206 в дебет 23 «Виробництво готової продукції» на загальну суму 536 924,50 гривень, у тому числі за липень 2018 року на суму 363 159,50 грн., за вересень 2018 року на суму 106 045,00 гривень, за листопад 2018 року на суму 67720,00 гривень та відобразив за Дт рахунку 26 «Готова продукція».

Відповідач вважає, що за даними бухгалтерського обліку, оборотно - сальдової відомості по рахунку 26 «Готова продукція» вітамінізованого борошна у складі готової продукції не вироблялось. Калькуляції по виробництву борошна ТОВ «ЕНЛІЛЬ» до перевірки не надано, таким чином підприємством документально не доведено на які цілі, в якій кількості в які періоди було витрачено вітаміни. Таким чином, підприємством безпідставно списано вітаміни до складу собівартості реалізованої готової продукції.

Відповідно до Технічних умов ТУ У 10.6-1:2017 від 21.11.2017 року (строк дії до 21.11.2022 року), затверджених директором ТОВ «ЕНЛІЛЬ» Купцовою Л.В. та погоджених із Державним Управлінням справами Центром превентивної медицини, Правил №83, ТОВ «ЕНЛІЛЬ» має фахівців та технічні можливості збагачувати борошно пшеничне вітамінами та мінералами, які виробляють із зерна м`якої пшениці або твердої з домішками твердої не більше 20% з додаванням вітамінів та мінералів за вимогою покупців за міжнародними контрактами (т. 3 а. с. 37-40).

На виконання контрактів в рамках співпраці із Всесвітньою Продовольчою Програмою Організації продовольчої допомоги Організації Об`єднаних Націй, ТОВ «ЕНЛІЛЬ» здійснювались поставки збагаченого вітамінами борошна до країн Сирії, Палестини.

Позивач є виробником та постачальником борошна по Україні та до багатьох країн світу (Сирія, Палестина, Ліван, Індонезія, Джибуті, Сомалі, Південний Судан, Танзанія, Оман, ОАЕ, Південна Корея, Малайзія, Катар).

Законодавством вищезазначених країн передбачаються певні вимоги до якості борошна, в тому числі є вимога стосовно збагачення борошна біологічно-вітамінними добавками.

Крім того, позивач співпрацює із Всесвітньою Продовольчою Програмою Організації продовольчої допомоги Організації Об`єднаних Націй, вимогами якої є обов`язкове збагачення борошна біологічно-вітамінними добавками.

На підставі договору підряду на закупівлю НQ/2018/, укладеного між ТОВ «ЕНЛІЛЬ» та Всесвітньою Продовольчою Програмою - ВПП здійснювались поставки борошна пшеничного вітамінізованого для Палестини (т. 3 а. с. 1-9); на підставі Офіційного договору підряду на закупівлю НQ/2018/, укладеного між ТОВ «ЕНЛІЛЬ» та Всесвітньою Продовольчою Програмою - ВПП, здійснювались поставки борошна пшеничного вітамінізованого для Сирії (т. 3 а. с. 10-22).

У зв`язку з чим, ТОВ «ЕНЛІЛЬ» укладено договір поставки від 12.02.2018 року № 4/18 з ТОВ «СТАБОВІТА» (т. 3 а. с. 23-27).

Відповідно до п.1.1 договору поставки від 12.02.2018 року № 4/18, ТОВ «СТАБОВІТА» здійснило поставку на адресу ТОВ «ЕНЛІЛЬ» вітамінно - мінеральної суміші для збагачення борошна «EL10678», «EL29628». Зазначений факт підтверджується видатковою накладною від 25.10.2018 року № 808 на суму 81 264,0 в т.ч. ПДВ в сумі 13 544,0 грн.; видатковою накладною від 27.09.2018 року № 728 на суму 85 758,0 грн., в т.ч. ПДВ в сумі 14 293,00 грн.; видатковою накладною від 16.07.2018 року № 504 на суму 57 826,80 гривень, в т.ч. ПДВ в сумі 9637,80 грн.; видатковою накладною від 09.07.2018 року № 486 на суму 38 551,20 грн., в т.ч. ПДВ в сумі 6 425,20 грн.; видатковою накладною від 03.07.2018 року № 471 на суму 38 551,20 грн., в т.ч. ПДВ в сумі 6 425,20 грн.; видатковою накладною від 06.06.2018 року №380 на суму 59 278,50 грн., в т.ч. ПДВ на суму 9 879,75 гривень; видатковою накладною від 07.05.2018 року № 291 на суму 78 099,30 гривень, в т.ч. ПДВ на суму 13 016,55 грн.; видатковою накладною від 11.04.2018 року № 238 на суму 62 235,90 грн., в т.ч. ПДВ в розмірі 10 372,90 грн.; видатковою накладною від 16.03.2018 року № 168 на суму 101 248,50 грн., в т.ч. ПДВ на суму 16 874,75 грн. (т. 3 а. с. 28-36 ).

Податкові накладні щодо отриманої від ТОВ «СТАБОВІТА» вітамінно - мінеральної суміші для збагачення борошна зареєстровані в єдиному державному реєстрі податкових накладних.

Згідно Інструкції про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобов`язань та господарських операцій підприємств і організацій, затвердженої наказом Міністерства фінансів від 30.11.1999 року №291 за дебетом рахунку 26 "Готова продукція" відображається узагальнення інформації про наявність та рух готової продукції підприємства. До готової продукції належить продукція, обробка якої закінчена та яка пройшла випробування, приймання, укомплектування згідно з умовами договорів із замовниками і відповідає технічним умовам і стандартам.

ТОВ «ЕНЛІЛЬ», на підставі видаткових накладних (у переробку), які надавались до перевірки, здійснив бухгалтерські проводки по Кредиту 206 в дебет 23 «Виробництво готової продукції» на загальну суму 536 924,50 гривень, у тому числі за липень 2018 року на суму 363 159,50 грн., за вересень 2018 року на суму 106 045,00 гривень, за листопад 2018 року на суму 67720,00 гривень та відобразив за Дт рахунку 26 «Готова продукція» (т. 3 а. с. 41-43).

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначає Закон України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.99 № 996-XIV (далі -Закон № 996-XIV).

Відповідно до ч.2 ст. 3 Закону № 996-XIV бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

В розумінні Закону № 996-XIV первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Згідно з ч.1 ст. 9 Закону № 996-XIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.

Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Чинне законодавство не містить визначення поняття «калькуляція» і відповідно не вимагає оформлення документа з такою назвою. На практиці, калькуляція собівартості одиниці виготовленої продукції визначається як обчислення собівартості одиниці продукції, виконаних робіт і послуг, а також заготівельної собівартості матеріальних цінностей та засобів виробництва за елементами витрат, яка за своє суттю може бути плановою та нормативні калькуляції; що складаються за даними бухгалтерського обліку; фактичні калькуляції.

Калькуляція собівартості продукції за своїм призначенням не відповідає ознакам первинного бухгалтерського документа, оскільки нею не фіксуються будь-які господарські операції, розпорядження або дозвіл на проведення господарської операції.

Відповідно до п.11 П(С)БО 16 «Витрати», перелік і склад статей калькулювання виробничої собівартості продукції (робіт, послуг) установлюються підприємством.

Таким чином, висновки контролюючого органу про безпідставність списання вітамінів до складу собівартості є помилковим, з урахуванням наявності у позивача підтверджуючих первинних документів щодо вітамінно - мінеральної суміші «EL29628» (т. 1 а. с. 87-88).

Контролюючим органом в акті перевірки зроблено висновок про порушення по операції з повернення товару від ТОВ «Міжвідомчий центр інженерних досліджень» в частині завищення собівартості, пов`язане із віднесенням позивачем до складу собівартості реалізованої готової продукції суми по повернутому товару на загальну суму 1 170 759,49 грн., в тому числі за травень 2018 року в сумі 248 483,14 грн., за липень 2018 року в сумі 922 276,35 грн.

У зв`язку з чим, встановлено порушення п.п. 198.3, 198.6 ст. 198 ПКУ, п. 201.1, п. 201.6, п. 201.10 ст. 201 ПКУ стосовно завищення суми податкового кредиту в сумі 234 151,90 грн., в тому числі за травень 2018 року в сумі 49 696,63 грн., за липень 2018 року в сумі 184 455,27 грн.

Судом встановлено, що між ТОВ «ЕНЛІЛЬ» та ТОВ «Міжвідомчий центр інженерних досліджень» укладено договір поставки від 25.11.2015 року № 2511-01 (т. 2 а. с. 226-228).

ТОВ «Міжвідомчий центр інженерних досліджень» в період з травня по липень 2018 року здійснено повернення товару (борошна в/г пшеничне тарне в п/п мішках) на підставі пп.11.2.2. п.11.2 договору поставки від 25.11.2015 року № 2511-01 на загальну суму 4795441,30 грн., в тому числі ПДВ 799240,21 грн.

На виконання умов договору, позивачем складено на адресу ТОВ «Міжвідомчий центр інженерних досліджень» видаткову накладну від 28.04.2017 року № 2804-155 на поставку товару (борошно пшеничне) на суму 626 574,30 грн., в т.ч. ПДВ на суму 104 429,05 грн. (т. 2 а. с. 229); видаткову накладну від 31.05.2017 року № 3105-4 на суму 4 168 866,80 грн., в тому числі ПДВ в сумі 694 811,13 грн. на поставку товару: борошна в/г пшеничне тарне в п/п мішках по 50 кг. (т. 2 а. с. 231).

ТОВ «Міжвідомчий центр інженерних досліджень» здійснено повернення товару (борошна в/г пшеничне тарне в п/п мішках по 50 кг) на підставі пп.11.2.2. п.11.2 договору поставки від 25.11.2015 року №2511-01; листа ТОВ «Міжвідомчий центр інженерних досліджень» від 27.06.2018 № 27/06/02 та видаткової накладної про повернення постачальнику від 27.06.2018 року № 4 на суму 244 594,73 гривні, в т.ч. ПДВ на суму 40 765,79 грн. (т. 2 а. с. 233-234), листа ТОВ «Міжвідомчий центр інженерних досліджень» від 30.07.2018 №07-187 видаткової накладної про повернення постачальнику від 30.07.2018 №7 на суму 1469095,0 грн., в т.ч. ПДВ на суму 244849,17 грн.; видаткової накладної про повернення постачальнику від 30.07.2018 №6 на суму 1281903,55 грн., в т.ч. ПДВ на суму 213650,59 грн. (т. 2 а. с. 235-237); листа ТОВ «Міжвідомчий центр інженерних досліджень» від 23.05.2018 року № 05-143 та згідно видаткової накладної про повернення постачальнику від 23.05.2018 року № 2 на суму 626574,30 грн., в т.ч. ПДВ в сумі 104429,05 грн.; видаткової накладної про повернення постачальнику від 23.05.2018 року № 3 на суму 1 173273,68 грн., в т.ч. ПДВ в сумі 195545,61 грн. (т. 2 а. с. 238-240).

На думку відповідача, по відповідним періодам борошно у кількості 675,415 т. оприбутковано до складу, але сума по повернутому товару у періодах травні, липні проведено по рахунку 901 невірно, замість необхідної суми, яка була віднесена до собівартості у момент реалізації - 3016458,17 грн. сторновано 1845698,68 грн., таким чином завищено суму собівартості реалізованої готової продукції на загальну суму 1 170 759,49 грн.

ТОВ «ЕНЛІЛЬ у своїй діяльності користується бухгалтерською базою 1С Підприємство 8, яка передбачає партійний облік готової продукції, а отже накладна про повернення формується на підставі видаткової накладної, як наслідок собівартість повернутої готової продукції дорівнює собівартості реалізованої продукції.

При реалізації покупцю - ТОВ «Міжвідомчий центр інженерних досліджень», готової продукції 88,25 тон (борошна в/г пшеничне тарне в п/п мішках по 50 кг) на суму 626 574,30 грн., в т.ч. ПДВ в сумі 104 429,05 грн., за накладною № 2804-155 від 28.04.2017 року, в бухгалтерському обліку ТОВ «ЕНЛІЛЬ» операція була відображена проводками: Дт 361 Кт 701 626 574,30 - реалізовано готова продукція, Дт 701 Кт 6432 104 429,05 - нараховано податок на додану вартість, Дт 901 Кт 26 326 137,23 - списано собівартість готової продукції.

При поверненні готової продукції 88,25 тон (борошна в/г пшеничне тарне в п/п мішках по 50 кг) ТОВ «Міжвідомчий центр інженерних досліджень згідно видаткової накладної про повернення постачальнику від 23.05.2018 року № 2 на суму 626 574,30 грн., в т.ч. ПДВ в сумі 104 429,05 грн., операція була відображена наступними проводками: Дт 704 Кт 361 626 574,30 - повернення реалізованої готова продукція, Дт 701 Кт 6432 «-» 104 429,05 - сторновано нарахований податок на додану вартість, Дт 901 Кт 26 «-» 326 137,23 - оприбутковано на склад повернута готова продукція.

За таким же принципом позивачем були зроблені проводки по поверненню 587,165 тон борошна. Зазначений факт підтверджується відображенням в бухгалтерському обліку проводками за видатковою накладною від 28.04.17 року та накладною по поверненню товару від покупця за 23.05.18 року; видатковою накладною від 31.05.2017 року та накладними про повернення товару від 23.05.2018, від 27.06.2018, від 30.07.2018( т. 2 а. с. 241-245).

Якщо собівартість повернутої готової продукції відрізняється від собівартості реалізованої продукції, як зазначено на стор. 24 акту перевірки, то на склад оприбутковано продукція по вартості, яка завищує значення рах. 901 «Собівартість готової продукції», та при реалізації в подальшому такої продукції в рах. 901 буде віднесене значення, що дорівнює собівартості, за якою оприбутковано готову продукцію на рахунок 26 «Готова продукція» та фактично на рахунку 901 «Собівартість готової продукції» буде відображено таке ж саме значення, і в результаті значення повернутої продукції зі знаком «-» буде дорівнювати значенню реалізованої готової продукції зі знаком «+».

Отже, завищення собівартості реалізованої готової продукції не відбулось.

Позивачем був облікований повернутий товар відповідно до вимог законодавства, висновки відповідача щодо порушення під час здійснення операцій по поверненню товарів від ТОВ «Міжвідомчий центр інженерних досліджень» з урахуванням помилково наведених показників у таблиці (сторінка 24 акту перевірки)(т. 4 а. с. 37) є безпідставними.

Під час перевірки відповідачем встановлено порушення товариством вимог пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 ПКУ у зв`язку із віднесенням позивачем до складу витрат на збут (робіт, послуг) за 9 місяців 2018 року «витрат на тару» у загальній сумі 9 009 881,0 гривень внаслідок чого завищено витрати на збут та занижено фінансовий результат до оподаткування за 2018 рік у загальній сумі 971 552,0 грн.

В порушення вимог п. 198.5, ст. 198, п. 201.10 ст. 201 ПКУ встановлено заниження податкових зобов`язань з ПДВ на загальну суму 194 310,00 грн.

Згідно наданих позивачем пояснень, ТОВ «ЕНЛІЛЬ» в бухгалтерському обліку відображає списання тари за фактичним використанням тарних матеріалів, що пов`язано із власною господарською діяльністю підприємства (фасування, перефасування, розтарка, перетарка до муковозу). Крім того, на виконання поставок за зовнішньоекономічними контрактами, за вимогою покупців, борошно фасується у подвійному мішку у зв`язку із дальністю перевезень.

З цього приводу судом встановлено, що позивач фактично виконував поставку товару на далеку відстань, що потребувало значної кількості тарних матеріалів.

Зазначений факт підтверджується контрактом від 23.11.2017 року № 2311/17WF на поставку борошна пшеничного, укладеним між ТОВ «ЕНЛІЛЬ» та компанією RIDEMILL PARTNERSHIP (Канада); Контрактом від 15.06.2018 № 1506-18/WF на поставку борошна пшеничного, укладеним між ТОВ «ЕНЛІЛЬ» та компанією MILL TRADE FZE (United); Контрактом від 04.09.2018 № 0409-18/WF на поставку борошна пшеничного, укладеним між ТОВ «ЕНЛІЛЬ» та компанією RIDEMILL(Канада) (т. 3 а. с. 84-90).

В акті перевірки (сторінка 29 акту перевірки) перевіряючими помилково зроблено висновки про заниження фінансового результату до оподаткування за 2018 рік виходячи с того, що списана тара за 9 місяців 2018 року на суму 971 552,00 грн. згідно до бухгалтерської проводки по кредиту рахунку «Виробничі запаси» та дебету рахунку 93 «Витрати та збут» та за даними бухгалтерського обліку віднесено до звіту про фінансові результати (Форма № 2) за 9 місяців 2018 року до витрат на збут.

Висновок перевіряючих не відповідає дійсності, оскільки ТОВ «ЕНЛІЛЬ» витрати по Кредиту рахунку «Виробничі запаси» та Дебету рахунку 93 «Витрати та збут» та за даними бухгалтерського обліку віднесено до звіту про фінансові результати (Форма № 2) за 9 місяців 2018 року віднесено до витрат майбутніх періодів Д-т 39 К-т 93 за 2018 рік, що не призводить до завищення витрат на збут та заниження фінансового результату за 2018 рік.

Згідно з показниками додатку 6.2 до акту перевірки по рахунку 93 «Витрати на збут» до яких включено «витрати на тару» дорівнює « 0,00», як наслідок зазначені перевіряючими витрати на тару в сумі 971 552,00 грн. ніяким чином не вплинули на фінансовий результат за 2018 рік, що і зафіксовано у додатку 6.2 до акту перевірки, а отже суперечить висновкам акту перевірки.

Позивачем у позовній заяві наведено розрахунок списаної тари за 9 місяців 2018 року (т. 3 а. с. 213) у зв`язку із використанням її у виробництві підприємства, які підтверджуються накладними на здачу продукції з виробництва на склад, актами списання товарів, службовими записками (т. 3 а. с. 95-190).

Відносно висновку ДПС про порушення п. 188.1 ст. 188 ПКУ в результаті заниження бази оподаткування від продажу продукції власного виробництва за цінами нижче собівартості за період з лютого 2017 року по листопад 2018 року у сумі 274 149,0 грн. по взаємовідносинам із ТОВ «ТД НОВААГРО» та ТОВ «ЮЖГІПРОРУДА», слід вказати наступне.

Актом перевірки (с. 43 акту, т. 1 а. с. 104) встановлено порушення позивачем п. 188.1 ст. 188 Податкового кодексу України за період з лютого 2017 року по листопад 2018 року у сумі 274149,0 грн. в результаті заниження бази оподаткування від продажу продукції власного виробництва за цінами нижче собівартості.

Судом встановлено, що між ТОВ «ЕНЛІЛЬ» (в якості продавця) укладено з ТОВ «ТД «НОВААГРО» (в якості покупця) договір поставки від 01.08.2016 року № 0108-2 (т. 3 а. с. 44-46).

ТОВ «ЕНЛІЛЬ» поставляв товар - висівки пшеничні власного виробництва.

Пунктами 1.1., 4.1, 6.1 договору поставки від 01.08.2016 року № 0108-2 визначено, що продавець зобов`язується поставити на адресу покупця та передати у власність сировину - висівки пшеничні, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити товар за кількістю та за ціною, узгодженою сторонами. Ціна кожної партії товару є договірною, включає вартість товару з ПДВ, вартість навантажувально - розвантажувальних робіт, що вказується продавцем в видаткових накладних на основі узгоджених покупцем заявок. Поставка товару здійснюється на умовах самовивозу зі складу продавця за адресою: м. Харків, вул. Матросова, 9.

Також, ТОВ «ЕНЛІЛЬ» (в якості постачальника) укладено з ТОВ «ЮЖГІПРОРУДА» (в кості покупця) контракт постачання продовольчої сировини від 14.01.2016 року № 14/01-16 (т. 3 а. с. 47-49).

Пунктами 1.1, 2.1, 4.1 контракту постачання продовольчої сировини від 14.01.2016 року № 14/01-16 визначено, що постачальник зобов`язується у терміни дії цього контракту поставити на адресу покупця та передати у власність продовольчу сировину - висівки кормові пшеничні гранульовані насипом, окремими партіями по цінам, найменуванню, асортименту та кількістю відповідно до специфікації до контракту, а покупець зобов`язаний прийняти товар та своєчасно оплатити його на умовах, встановлених контрактом. Товар поставляється узгодженими партіями. Асортимент, кількість, ціна, строки, умови поставки та дата переходу права власності на кожну окрему партію товару узгоджується сторонами у специфікаціях, які є невід`ємною частиною контракту. Ціна кожної партії товару є контрактною, включає вартість товару з ПДВ, вартість навантажувально - розвантажувальних робіт, що узгоджується сторонами у специфікації до відповідної партії товару.

Відповідно до п. 188.1 ст. 188 Податкового кодексу України, база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв`язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).

При цьому, база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг не може бути нижче ціни придбання таких товарів/послуг, база оподаткування операцій з постачання самостійно виготовлених товарів/послуг не може бути нижче їх собівартості, а база оподаткування операцій з постачання необоротних активів не може бути нижче балансової (залишкової) вартості за даними бухгалтерського обліку, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), за винятком: товарів (послуг), ціни на які підлягають державному регулюванню; газу, який постачається для потреб населення.

До складу договірної (контрактної) вартості включаються будь-які суми коштів, вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо покупцем або через будь-яку третю особу у зв`язку з компенсацією вартості товарів/послуг. До складу договірної (контрактної) вартості не включаються суми неустойки (штрафів та/або пені), три проценти річних та інфляційні, що отримані платником податку внаслідок невиконання або неналежного виконання договірних зобов`язань.

До бази оподаткування включаються вартість товарів/послуг, які постачаються (за виключенням суми компенсації на покриття різниці між фактичними витратами та регульованими цінами (тарифами) у вигляді виробничої дотації з бюджету та/або суми відшкодування орендодавцю - бюджетній установі витрат на утримання наданого в оренду нерухомого майна, на комунальні послуги та на енергоносії), та вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо отримувачем товарів/послуг, поставлених таким платником податку.

У випадках, передбачених статтею 189 цього Кодексу база оподаткування визначається з урахуванням положень статті 189 цього Кодексу.

Відповідно до п. п.14.1.71. п. 14.1. ст. 14 Податкового кодексу України "звичайна ціна - ціна товарів (робіт, послуг), визначена сторонами договору, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Якщо не доведено зворотне, вважається, що така звичайна ціна відповідає рівню ринкових цін. Це визначення не поширюється на операції, що визнаються контрольованими відповідно до статті 39 цього Кодексу.

У разі якщо ціни (націнки) на товари (роботи, послуги) підлягають державному регулюванню згідно із законодавством, звичайною вважається ціна, встановлена відповідно до правил такого регулювання. Це положення не поширюється на випадки, коли встановлюється мінімальна ціна продажу або індикативна ціна. У такому разі звичайною ціною вважається ціна, визначена сторонами договору, але не нижче за мінімальну або індикативну ціну.

ТОВ «ЕНЛІЛЬ» здійснює виробництво товарів (борошно, висівки) щодо яких було запроваджено державне регулювання.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів від 25 грудня 1996 р. №1548 "Про встановлення повноважень органів виконавчої влади та виконавчих органів міських рад щодо регулювання цін (тарифів)" державному регулюванню підлягають зокрема граничні рівні рентабельності виробництва борошна пшеничного вищого, першого і другого сорту.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17 квітня 2008 р. №373, затверджений Порядок формування цін на продовольчі товари, щодо яких запроваджено державне регулювання.

Відповідно до п. 1 розділу І "Загальні питання" Порядку формування цін на продовольчі товари, щодо яких запроваджено державне регулювання, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 квітня 2008 р. №373, зазначено, що цей Порядок визначає механізм формування виробниками економічно обґрунтованих цін на окремі продовольчі товари, щодо яких запроваджено державне регулювання. Вимоги цього Порядку поширюються на суб`єктів господарювання, які провадять діяльність з виробництва та реалізації продовольчих товарів, щодо цін на які запроваджено державне регулювання (далі - продовольчі товари).

На підтвердження розрахунку собівартості продукції власного виробництва Позивачем було наведено приклад розрахунку собівартості готової продукції ТОВ «ЕНЛІЛЬ» за лютий 2017 року (т. 3 а. с. 216-217).

Відповідно до ст. 42 Господарського кодексу України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Згідно п.п. 14.1.219, п. 14.1, ст. 14 Податкового кодексу України ринкова ціна - ціна, за якою товари (роботи, послуги) передаються іншому власнику за умови, що продавець бажає передати такі товари (роботи, послуги), а покупець бажає їх отримати на добровільній основі, обидві сторони є взаємно незалежними юридично та фактично, володіють достатньою інформацією про такі товари (роботи, послуги), а також ціни, які склалися на ринку ідентичних (а за їх відсутності - однорідних) товарів (робіт, послуг) у порівняних економічних (комерційних) умовах.

Тобто, коливання цін реалізації продукції власного виробництва є допустимою в залежності від домовленості між суб`єктами господарювання, кон`юнктури ринку, транспортних витрат та не заборонена жодним нормативним актом.

Таким чином, висновок відповідача щодо заниження бази оподаткування від продажу продукції власного виробництва за цінами нижче собівартості є необґрунтованим.

З огляду на встановлені судом під час розгляду даної справи обставини спірних податкових повідомлень-рішень№1, №1, №1, прийняття контролюючим органом без врахування всіх обставин, відтак рішення підлягають скасуванню, а позовні вимоги у вказаній частині задоволенню.

Щодо податкового повідомлення-рішення №1, яким товариству нараховано штрафні санкції в розмірі 3 466 505,50 грн. за відсутність реєстрації податкових накладних на суму ПДВ в розмірі 6 933 011,0 грн. в Єдиному реєстрі податкових накладних(а.с.196 том 1), судом встановлено наступне.

Відповідно до п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

За п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:

для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;

для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.

Згідно п. 1201ст. 120 Податкового кодексу України відсутність реєстрації протягом граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою), що зазначена у податковому повідомленні - рішенні, складеному за результатами перевірки контролюючого органу, - тягне за собою накладення на платника податку штрафу в розмірі 50 відсотків суми податкових зобов`язань з податку на додану вартість, зазначеної у такій податковій накладній та/або розрахунку коригування до податкової накладної або від суми податку на додану вартість, нарахованого за операцією з постачання товарів/послуг, якщо податкову накладну на таку операцію не складено.

З огляду на встановлені під час розгляду справи обставини щодо відсутності у позивача обов`язку з нарахування ПДВ, висновки контролюючого органу про порушення товариством п. 201.1, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, є безпідставними, а податкове повідомлення-рішення №1 є протиправним та підлягає скасуванню.

Відносно висновку про порушення ТОВ «ЕНЛІЛЬ» пп. 168.1.5 п. 168.1 ст. 168 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI, ТОВ «ЕНЛІЛЬ» несвоєчасно нараховано та перераховано до бюджету податок на доходи з фізичних осіб в сумі 175 000,0 грн. по строку сплати 30.01.2017 року, перераховано фактично до бюджету 01.02.2017 р. в сумі 50 000,0 грн., 23.02.2017р. - 50 000,0 грн., 31.03.2017р. - 50 000,0 грн., 15.06.2017 р. - 25 000,0 грн.;

- пп. 1.2,пп.1.3, пп.1.4 п. 16-1 підрозділу 10 розділу XX, пп. 168.1.5 п. 168.1 ст. 168, пп. 176.2 «а» п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України в частині несвоєчасного нарахування та перерахування військового збору від продажу об`єкту нерухомого майна в сумі 52 500,00 грн. по строку сплати 30.01.2017р., фактично сплачено 01.02.2017р. в сумі 15 000,0 грн., 23.02.2017р. - 15 000,0 грн., 31.03.2017р. - 15 000,0 грн., 15.06.2017р. - 7 500,0 грн. у зв`язку з чим прийняті наступні податкові повідомлення - рішення:

№ , яким визначено податкове зобов`язання зі сплати військового збору в сумі 29 204,63 гривні, в т. ч. за штрафними (фінансовими) санкціями - 28 125,0 гривень, сума пені - 1 079,63 грн.;

№ , яким визначено податкове зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб в сумі 97 348,77 гривень, в т. ч. за штрафними (фінансовими) санкціями - 93 750,0 грн., сума пені - 3 598,77 грн.

Судом встановлено, що ТОВ «ЕНЛІЛЬ» належить на праві власності нежитлова будівля літ. «Б-1» загальною площею 1233,7 кв. м., що розташована за адресою: місто Харків, вулиця Достоєвського, будинок 5 (далі - майно) згідно із договором купівлі - продажу від 22.12.2016 року, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Калініченком А.Ю. та зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно №1746.

Відповідно до умов Договору купівлі - продажу від 22.12.2016 року, продавці продають (передають у власність), а ТОВ «ЕНЛІЛЬ» (Покупець) купує (приймає у власність) та зобов`язується оплатити відповідно до умов цього Договору, нежитлову будівлю літ. «Б-1» загальною площею 1233,7 кв. м., що розташована за адресою: місто Харків, вулиця Достоєвського, будинок 5 (далі - майно) (п. 1 цього Договору).

Сторони домовились, що розрахунок за нерухоме майно у загальній сумі його вартості в розмірі 3 500 000,0 грн. проводиться наступним чином: сума в розмірі 3 272 500,0 грн. перераховується Покупцем (ТОВ «ЕНЛІЛЬ») на поточні рахунки Продавців, пропорційно належних їм часткам майна, на протязі 90 (дев`яносто) днів з моменту підписання цього договору. Факт повного розрахунку буде підтверджуватись платіжними документами та відповідним актом, укладеним між сторонами договору (п. 6 Договору купівлі - продажу від 22.12.2016 року).

Сторони домовились, що сума в розмірі 175 000,0 грн. пропорційно належним продавцям часткам майна, перераховується покупцем (ТОВ «ЕНЛІЛЬ»), як податковим агентом, до бюджету, в якості податку на доходи з фізичних осіб; сума у розмірі 52 500,0 грн., пропорційно належним продавцям часткам майна, перераховується покупцем (ТОВ «ЕНЛІЛЬ»), як податковим агентом, до бюджету, в якості військового збору (п. 6 Договору купівлі - продажу від 22.12.2016 року).

Порядок оподаткування операцій з продажу (обміну) об`єктів нерухомого (рухомого) майна регулюється ст.ст. 172 - 173 розд. IV Податкового кодексу України.

Відповідно до п. 172.7 ст. 172 та п. 173.3 ст. 173 ПКУ, якщо стороною договору купівлі-продажу об`єкта нерухомого, рухомого майна є юридична особа чи фізична особа - підприємець, то така особа є податковим агентом платника податку щодо нарахування, утримання та сплати (перерахування) до бюджету податку з доходів, отриманих платником податку від такого продажу (обміну), тобто зобов`язана виконати всі визначені розд. IV ПКУ функції податкового агента.

Згідно з п.п. 168.1.1 ст. 168 ПКУ податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену ст. 167 ПКУ.

Приписами пп. «а» п. 176.2 ст. 176 ПК України встановлено, що особи, які відповідно до цього Кодексу мають статус податкових агентів, зобов`язані своєчасно та повністю нараховувати, утримувати та сплачувати (перераховувати) до бюджету податок з доходу, що виплачується на користь платника податку та оподатковується до або під час такої виплати за її рахунок.

Таким чином, п. 176.2 ст. 176 ПК України встановлено, що особи зобов`язані сплачувати до бюджету податок з доходу до або під час виплати.

На виконання вимог ст. 168, п. 172.7 ст. 172, п. 176.2 ст. 176 ПКУ, ТОВ «ЕНЛІЛЬ», в період з 22.12.2016 року по 15.06.2017 рік частинами сплачено суму коштів в рахунок оплати вартості нерухомого майна за договором купівлі - продажу від 22.12.2016 року.

Під час виплати сум вартості за нерухоме майно за договором купівлі - продажу від 22.12.2016 року, ТОВ «ЕНЛІЛЬ» одночасно перерахувало до бюджету нарахований податок на доходи фізичних осіб та військовий збір.

Матеріалами справи підтверджено, що ТОВ «ЕНЛІЛЬ» виконано зобов`язання зі сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору, що підтверджується копіями платіжних доручень від 01.02.2017 року № 371 на суму 311 355,0 грн., від 01.02.2017 року № 370 на суму 623 645,0 грн., від 01.02.2017 року №373 на суму 10 005,0 грн., від 01.02.2017 року № 374 на суму 4 995,0 грн., від 01.02.2017 року № 376 на суму 33 350,0 грн., від 01.02.2017 року № 375 на суму 16 650,0 грн., від 23.02.2017 року № 645 на суму 311 355,0 грн., від 23.02.2017 року № 646 на суму 623 645,0 грн., від 23.02.2017 року № 647 на суму 10 005,0 грн., від 23.02.2017 року № 649 на суму 4995,0 грн., від 23.02.2017 року № 648 на суму 33 350,0 грн., від 23.02.2017 року № 650 на суму 16 650,0 грн., від 31.03.2017 року № 1113 на суму 623 645,0 грн., від 31.03.2017 року № 1112 на суму 311 355,0 грн., від 31.03.2017 року № 1114 на суму 10 005,0 грн., від 31.03.2017 року № 1116 на суму 4 995,0 грн., від 31.03.2017 року № 1115 на суму 33 350,0 грн., від 31.03.2017 року № 1117 на суму 16 650,0 грн., від 15.06.2017 року №2050 на суму 156 768,33 грн., від 15.06.2017 року № 2049 на суму 310 731,67 грн., від 15.06.2017 року № 2054 на суму 8 325,00 грн., від 15.06.2017 року № 2053 на суму 16 675,0 грн., від 15.06.2017 року №2052 на суму 2 497,50 грн., від 15.06.2017 року № 2051 на суму 5002,50 грн.(т. 3 а. с. 56-79).

Таким чином, «ЕНЛІЛЬ» виконано зобов`язання зі сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору своєчасно.

Відповідно до ст.16-1 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України, тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір.

Платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу (п1.1 даної статті).

Об`єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу (п.1.2 цієї ж статті).

Як передбачено підп.163.1.1 п.163 ст.163 ПК України, об`єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід.

Відповідно до п.п. 127.1 ст. 127 Податкового кодексу України ненарахування, неутримання та/або несплата (неперерахування) податків платником податків, у тому числі податковим агентом, до або під час виплати доходу на користь іншого платника податків, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 25 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету. Ті самі дії, вчинені повторно протягом 1095 днів, - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 50 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету. Дії, передбачені абзацом першим цього пункту, вчинені протягом 1095 днів втретє та більше, - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 75 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету.

Положеннями ст.127 Податкового кодексу України встановлюється міра відповідальності, яка покладається на платника податків, в тому числі і на податкового агента, саме за несплату (неперерахування) податків, до або під час виплати доходу на користь іншого платника податків, при чому відповідність розміру штрафних санкцій за вчинення такого порушення визначається (обчислюється) не з часу затримки такої несплати, а за кількості разів допущених таких порушень протягом певного періоду часу. Тобто, склад порушення передбачає, що нарахування, сплата чи утримання податку не відбулися до чи на момент виплати доходу.

Відповідно до змісту наведеної норми, відповідальність за порушення, передбачене цією статтею, може мати місце лише у разі, коли платник податків, в тому числі податковий агент, допустив бездіяльність щодо нарахування, утримання та/або сплати (перерахування) податків до або під час виплати доходу на користь іншого платника, тобто, взагалі не виконав зазначених обов`язків або сплату податку здійснив після виплати доходу платнику податку.

Враховуючи викладене, ТОВ «ЕНЛІЛЬ», як податковий агент за договором купівлі - продажу від 22.12.2016 року, виконав в повному обсязі покладені на нього обов`язки з нарахування, утримання та сплати ПДФО і військового збору до бюджету за рахунок фізичних осіб з доходів, що виплачуються таким особам, а отже, відсутні підстави для застосування відповідачем штрафних санкцій.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду України №21-2919а15 від 10.11.2015; у постанові Верховного Суду від 23.05.2019 року №806/2699/16.

З огляду на встановлені судом обставини податкові повідомлення - рішення №, № підлягають скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Приписами ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат здійснити в порядку ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 243, ст. 246, ст.255, ст. 293, ст. 295, ст. 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Енліль" (61124, м. Харків, вул. Матросова, 9, ) до Головного управління ДПС у Харківській області (61057, м. Харків, вул. Пушкінська, 46, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 11.09.2019 №1, яким визначено податкове зобов`язання по податку на прибуток приватних підприємств в сумі 7 573 637,50 гривень, у т. ч. за основним платежем - 6 058 910,0 грн., за штрафними санкціями - 1 514 727,50 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 11.09.2019 №1, яким зменшено суму бюджетного відшкодування по податку на додану вартість та визначено податкове зобов`язання по податку на додану вартість на загальну суму 7 951 740,0 гривень, у т. ч. за основним платежем - 6 361 392,00 грн., за штрафними санкціями - 1 590 348,0 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 11.09.2019 року №1, яким зменшено суму від`ємного значення з податку на додану вартість в розмірі 805 771,0 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 11.09.2019 року №1, яким нараховано штрафні санкції в розмірі 3 466 505,50 гривень за відсутність реєстрації податкових накладних на суму ПДВ в розмірі 6 933 011,00 гривень в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 11.09.2019 року №, яким визначено податкове зобов`язання зі сплати військового збору в сумі 29 204,63 гривні, в т. ч. за штрафними (фінансовими) санкціями -28 125,0 грн., сума пені - 1 079,63 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 11.09.2019 року №, яким визначено податкове зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб в сумі 97 348,77 грн., в т. ч. за штрафними (фінансовими) санкціями - 93 750,0 грн., сума пені - 3 598,77 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області (61057, м. Харків, вул. Пушкінська, буд. 46, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Енліль" (61124, м. Харків, вул. Матросова, 9, ) суму сплаченого судового збору у розмірі 19210,0 грн. (дев`ятнадцять тисяч двісті десять гривень).

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку, передбаченому п.п. 15.5. п. 15 ч. 1 Розділу VII Перехідних положень КАС України до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

В разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 26 грудня 2019 р.

Суддя Сагайдак В.В.