Справа № 714/611/19
Суддя: Козловська Л. Д.
Дата ухвалення: 2019-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 714/611/19
Провадження № 2-а/714/8/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" грудня 2019 р. Герцаївський районний суд Чернівецької області

в складі: головуючого судді Козловська Л. Д.

секретар Гуменюк Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Герца адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора СРПП №2 Герцаївського ВП Сторожинецького ВП ГУНП в Чернівецькій області Олійник Деониса Дмитровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з вищенаведеним позовом. В обґрунтування позовних вимог як на підставу позову посилається на наступне. Постановою інспектора СРПП Герцаївського ВП Сторожинецького ВП ГУНП в Чернівецькій області Олійник Д.Д., зафіксоване не в автономному режимі, серії ДПО18 № 480784/1251 від 05.07.2019 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.122 ч.1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн. Зі змісту постанови вбачається, що водій ОСОБА_1 керуючи у с. Горбово Герцаївського району Чернівецької області транспортним засобом марки фольцваген державний номер НОМЕР_1 , здійснив розором на пішохідному переході, чим порушив п.п. 10.7 ПДР України. Вважає, що інформація вказана у постанові не відповідає дійсності, оскільки він їхав в напрямку с. Цурень по автодорозі з с. Горбово Герцаївського району, його безпідставно зупинили працівники поліції та пояснили надуману причину зупинки розворот на пішохідному переході, чого він не здійснював. Окрім цього постанову було винесено у м. Чернівці по вулю Миколаївська у наркологічному диспансері, йому не були роз`яснені права, не надано право ознайомитися з матеріалами справи та був позбавлений права на захист.

Вважає оскаржувану постанову №480784/1251 від 05.07.2019 року складену протиправною, незаконною та необґрунтованою, у зав`язку з чим просив її скасувати та провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно нього за ч.1 ст. 122 КУпАП закрити.

Позивач на призначені судові засідання не з`явився, однак від його імені діяв представник Апетракіоає Г.В., який подав заяву про розгляд справи у його відсутності, також підтримав позовні вимоги з підстав наведених у позові та просив їх задовольнити.

Відповідач на призначені судові засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, у зв`язку з чим у відповідності до ст. 205 КАС України, справа була розглянута у його відсутності на підставі наявних у ній доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини справи.

Постановою інспектора СРПП Герцаївського ВП Сторожинецького ВП ГУНП в Чернівецькій області Олійник Д.Д., зафіксоване не в автономному режимі, серії ДПО18 № 480784/1251 від 05.07.2019 року, позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.122 ч.1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн., з якої вбачається, що водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки фольцваген державний номер НОМЕР_1 , здійснив розором на пішохідному переході, чим порушив п.п. 10.7 ПДР України.

Суд, даючи законну та правову оцінку доказам по справі, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

На підставі ст. 288 КУпАП, постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України "Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 8 липня 2011 року № 3674-VI "Про судовий збір", у відповідних категоріях справ позивачі звільнені від сплати судового збору.

Відповідно до ст. 289 КУпАП, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови.

Позивач звернувся до суду 15.07.2019 року, протягом десятиденного терміну з дня отримання копії оскаржу вальної постанови.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до п.4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ № 1395 від 07.11.2015 р. (далі - Інструкція) у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених деякими статтями КУпАП, у тому числі ч.1 ст.122 КУпАП. Відповідно до п.2 розділу ІІІ цієї Інструкції постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст.122 КУпАП виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, що встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п.5 розділу ІІІ Інструкції поліцейський під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд цієї справи; 2) чи правильно складено протокол (якщо складання протоколу передбачено КУпАП) та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи повідомлено належним чином осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду (якщо справа не розглядається на місці); 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали, які потрібні для вирішення справи; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників та адвоката.

Відповідно до п. 9. розділу ІІІ Інструкції, розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Згідно ст.ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) забезпечує всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, зокрема підлягають з`ясуванню чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. Рішення про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблене на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови у справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. Зокрема, у ній мають бути наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно диспозиції ч.1 ст.122 КУпАП відповідальність за вказане адміністративне правопорушення настає у разі перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Згідно п.п. 7 п.10.7 ПДР України, розворот забороняється на пішохідних переходах і ближче 10 м від них з обох боків, крім випадку дозволеного розвороту на перехресті.

Відповідно до статей 251, 254 КУпАП обов`язок надання доказів покладено на осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення.

Під час розгляду справи про адмінправопорушення, поліцейським грубо порушено вищенаведені норми процесуального законодавства, виходячи за наступного.

В порушення порядку розгляду справ про адміністративне правопорушення, передбаченого Кодексом про адміністративне правопорушення України та вищевказаною Інструкцію, поліцейським складено постанову не на місці скоєння правопорушення а в м. Чернівці по вул. Миколаївська в Чернівецькому обласному наркологічному диспансері, не роз`яснені позивачу права передбачені ст. 268 КУпАП та суть скоєного правопорушення.

Відповідачем під час винесення оскаржуваної постанови не врахував доводи позивача, що останній не здійснював розворот транспортного засобу на пішохідному переході, водночас доводи позивача відповідачем не спростовані та належних доказів вчинення відповідачем інкримінованого правопорушення суду не надано, а отже постанова серії ДПО18 № 480784/1251 від 05.07.2019 року винесена протиправно.

Окрім цього оскаржувана постанова складена за грубим порушення законодавства, так як обмеження щодо здійснення розвороту на пішохідному переході регламентована п.п. ґ) п.10.7 ПДР України, водночас поліцейським не вказано у поставної який саме підпункт пункту 10.7. ПДР України було порушено.

Згідно пункту 4 Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010 конституційний принцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод людини (статті 1, 3, частина друга статті 19 Основного Закону України). Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: … юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (частина друга статті 61); обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частина третя статті 62); конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (частина перша статті 64).

У відповідності до п.4.1 вказаного Рішення, Конституційний Суд України адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому, суд враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема позицію суду у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyevav. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що «…суд не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом)».

Враховуючи, що до протоколу не додано будь-яких доказів на підтвердження викладених в ньому обставин, суд дійшов висновку, що вина позивача у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП не знайшла свого підтвердження, у зв`язку з чим постанова про накладення адміністративного стягнення є незаконною та підлягає скасуванню, а провадження по справі про адміністративне правопорушення слід закрити.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст. 22, 122 ч.1, 247, 251, 254, 258, 289, 293 КУпАП, ст.ст. 72, 77, 118-119, 122, 243-244, 246, 286 КАС України, суд,-.

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до інспектора СРПП №2 Герцаївського ВП Сторожинецького ВП ГУНП в Чернівецькій області Олійник Деониса Дмитровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі задовольнити.

Постанову інспектора СРПП Герцаївського ВП Сторожинецького ВП ГУНП в Чернівецькій області Олійник Деониса Дмитровича, зафіксоване не в автономному режимі, серії ДПО18 № 480784/1251 від 05.07.2019 року, про притягнення ОСОБА_1 за ст.122 ч.1 КУпАП та накладення штрафу у вигляді штрафу в сумі 255 грн. скасувати.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.122 КУпАП закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Сьомого апеляційного адміністративного суду. Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Суддя: