Справа № 440/3000/19
Суддя: Жигилій С.П.
Дата ухвалення: 2019-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2019 р.Справа № 440/3000/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Жигилія С.П.,

Суддів: Русанової В.Б. , Перцової Т.С. ,

за участю: секретаря судового засідання - Ващук Ю.О.

представника позивача - Москаленка І.О.,

представника відповідача - Орлогва М.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 09.10.2019 (суддя Гіглава О.В.; м. Полтава; повний текст рішення складено 21.10.2019) по справі № 440/3000/19

за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Головного управління ДПС у Полтавській області, Державної фіскальної служби України

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

12 серпня 2019 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (надалі за текстом також - позивач, ФОП ОСОБА_1 ) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДФС у Полтавській області (надалі за текстом також - відповідач 1, ГУДФС у Полтавській області), Державної фіскальної служби України (надалі за текстом також - відповідач 2, ДФС України) про:

- визнання протиправним та скасування рішення ГУ ДФС у Полтавській області від 28.09.2018 №934888/822044193 про відмову в реєстрації податкової накладної від 31.08.2018 №8 на загальну суму 317628,49 грн, в тому числі ПДВ - 52938,08 грн, в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- зобов`язання ДФС України зареєструвати податкову накладну від 31.08.2018 №8 на загальну суму 317628,49 грн, в тому числі ПДВ - 52938,08 грн, в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 19.08.2019 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 440/3000/19, вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

02.09.2019 до суду представником Головного управління ДФС у Полтавській області подано клопотання про залишення позовної заяви фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 без розгляду, у зв`язку з пропуском ним строку звернення до суду з даним позовом. Вказане клопотання вмотивоване тим, що стаття 122 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює тримісячний строк для звернення до адміністративного суду з позовом якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, при цьому, такий тримісячний строк обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень. Разом з тим, у спірному випадку фізична особа підприємець ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом 12.08.2019, тобто через 10 місяців після отримання рішення Комісії з питань розгляду скарги від 16.10.2018 №36790//12, якою залишено без змін спірне рішення контролюючого органу про відмову у реєстрації податкової накладної від 31.08.2018 №8.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 10 вересня 2019 року у задоволенні клопотання Головного управління ДФС у Полтавській області про залишення позовної заяви без розгляду у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Полтавській області, Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - відмовлено.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2019 року позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління ДФС у Полтавській області (вул. Європейська, 4, м. Полтава, Полтавська область, 36010, ідентифікаційний код 39461639), Державної фіскальної служби України (Львівська площа, 8, м. Київ, 04655, ідентифікаційний код 39292197) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задоволено повністю.

Визнано протиправним та скасовано рішення Комісії Головного управління ДФС у Полтавській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 28 вересня 2018 року №934888/.

Зобов`язано Державну фіскальну службу України зареєструвати у Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 31 серпня 2018 року №8 на загальну суму 317628,49 грн, в тому числі податок на додану вартість - 52938,08 грн, складену та подану на реєстрацію фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 .

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Полтавській області (ідентифікаційний код 39461639) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1921,00 грн (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна гривня нуль копійок).

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ГУ ДФС у Полтавській області подано апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 09.10.2019 та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги відповідач 1, на підставі ч. 3 ст. 293 КАС України, посилається на порушення судом першої інстанції приписів ст. 122, ч. 6 ст. 161 КАС України, під час постановлення ухвали від 10.09.2019, та вважає, що позивач пропустив строк звернення до суду з цим позовом. Крім цього відповідач зазначає, що судом першої інстанції не надано належної оцінки інформації з Протоколу № 134 засідання Комісії ГУДВС у полтавській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН або про відмову в такій реєстрації від 28.09.2018 в якому зазначено, що за результатами опрацювання інформації з баз даних ДФС та аналізу податкових накладних, направлених суб`єктами господарювання на реєстрацію в ЄРВ встановлено, що ФОП ОСОБА_1 у підтвердження господарської операції надано банківську виписку з особового рахунку за 31.08.2018 суму платежу 5000000,40 грн., а податкова накладна складена на суму 317628,49 грн. За поясненнями платника, податкова накладна виписана по факту попередньої оплати. Згідно із висновком Комісії, ФОП Кібенко порушено п. 201.7 ст. 201 ПК України, яким передбачено, що податкова накладна складається на повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс). Таким чином, 28.09.2018 прийнято рішення, яким відмовлено в реєстрації податкової накладної № 8 від 31.08.2018 з підстав «надання платником податку копій документів, які складено з порушенням законодавства». Таким чином, апелянт вважає, що ГУ ДФС у Полтавській області, діючи відповідно до ст. 201 ПК України, вимог Порядку № 117, правомірно прийнято оскаржене рішення.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу в якому, наполягаючи на законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 17 грудня 2019 року замінено відповідача по справі з Головного управління ДФС у Полтавській області на Головне управління ДПС у Полтавській області.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч.3 ст.293 КАС України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши, в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 ) зареєстрований в якості фізичної особи-підприємця в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 16.10.1995, дата та номер запису в ЄДР про включення відомостей про фізичну особу-підприємця 26.06.2009 №0002275; види діяльності: 46.19 - діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту, 49.39 - інший пасажирський наземний транспорт, н.в.і.у., 49.41 - вантажний автомобільний транспорт, 77.12 - надання в оренду вантажних автомобілів (том 1 а.с. 20-21). Позивач є платником податку на додану вартість.

01.07.2018 між ФО-П ОСОБА_1 (перевізник) та представництвом ОНУР ТААХХУТ ТАШИМАДЖИЛИК ІНШААТ ТІДЖАРЕТ ВЕ САНАЇ АНОНІМ ШИРКЕТІ (замовник) укладено договір про надання послуг з перевезення вантажів №6 (том 1 а.с. 97-99), за умовами якого перевізник бере на себе зобов`язання доставити автомобільним транспортом довірений йому замовником вантаж (згідно із транспортною накладною) з місця відправлення до пункту призначення і видати вантаж вантажоодержувачу. Замовник бере на себе зобов`язання сплатити за перевезення вантажу обумовлену плату.

З матеріалів справи слідує, що попередня оплата за надані позивачем послуги перевезення здійснена замовником відповідно до платіжного доручення від 31.08.2018 №59864 на суму 500000,40 грн (том 1 а.с. 100).

Керуючись приписами п.201.7 ст.201 Податкового кодексу України на попередню оплату 31.08.2018 ФО-П Кібенком М ОСОБА_2 . складено податкову накладну №8 (том 1 а.с. 22).

За наслідками фактичного виконання договору від 01.07.2018 №6 між ФО-П ОСОБА_1 та представництвом ОНУР ТААХХУТ ТАШИМАДЖИЛИК ІНШААТ ТІДЖАРЕТ ВЕ САНАЇ АНОНІМ ШИРКЕТІ підписано акт приймання виконаних робіт від 17.09.2018 №4 (том 1 а.с. 101).

На підтвердження факту здійснення перевезення ФО-П ОСОБА_1 вантажів на користь представництва ОНУР ТААХХУТ ТАШИМАДЖИЛИК ІНШААТ ТІДЖАРЕТ ВЕ САНАЇ АНОНІМ ШИРКЕТІ до матеріалів справи надані відповідні товарно-транспортні накладні (том 1 а.с. 126-250, том 2 а.с. 1-15).

При цьому, матеріали справи свідчать, що для перевезення вантажів позивачем:

- залучалися транспортні засоби та перевізники, що підтверджується договорами оренди транспортних засобів від 01.07.2018 №1, від 01.08.2018 №2, від 01.08.2018 №3, договором перевезення вантажів від 01.07.2018 №2 між ФО-П ОСОБА_1 та ОСОБА_3 та актом приймання виконаних робіт від 17.09.2018 між ФО-П ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (том 1 а.с. 70-72, 104-105):

- укладалися трудові угоди з водіями, що підтверджується відповідними трудовими договорами між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю, та наказами про прийняття на роботу (том 1 а.с. 73-86);

- здійснювалася закупівля дизельного пального, про що свідчать договір постачання нафтопродуктів від 04.07.2018 №61/НБТ між ФО-П ОСОБА_1 та ТОВ Нафтобізнес Трейд, видаткові накладні на пальне, рахунки на оплату пального, товарно-транспортні накладні на відпуск нафтопродуктів (том 1 а.с. 107-125).

З метою реєстрації податкової накладної від 31.08.2018 №8 в ЄРПН позивач направив останню до контролюючого органу.

Після направлення для реєстрації податкової накладної автоматизованою системою ДФС України платник отримав Квитанцію від 12.09.2018 №, у якій зазначено Документ прийнято. Реєстрація зупинена. Відповідно до п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України, реєстрація ПН/РК від 31.08.2018 №8 в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. Обсяг постачання товару/послуги 49.41 перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає вимогам пп.2.1 п.2 Критеріїв ризиковості платника податку. Пропонуємо надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Додатково повідомляємо показник: D=., Р=113728.72 (том 1 а.с. 23).

На виконання зазначених вимог позивачем через автоматизовану систему на адресу контролюючого органу направлені документи, які включали первинні документи на підтвердження реальності господарської діяльності та відповідних господарських операцій між позивачем та представництвом ОНУР ТААХХУТ ТАШИМАДЖИЛИК ІНШААТ ТІДЖАРЕТ ВЕ САНАЇ АНОНІМ ШИРКЕТІ щодо перевезення вантажів, та повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по ПН/РК (том 1 а.с. 24-45).

Однак контролюючий орган, зробивши висновок про надання копій документів, які складені з порушенням законодавства, прийняв рішення про відмову в реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних від 28.09.2018 №934888/ (том 1 а.с. 46).

Не погоджуючись з вказаним рішенням, позивач оскаржив його до суду.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що зважаючи на наявність передбачених законодавством документів, які свідчать про реальність господарських операцій між ФО-П ОСОБА_1 та представництвом ОНУР ТААХХУТ ТАШИМАДЖИЛИК ІНШААТ ТІДЖАРЕТ ВЕ САНАЇ АНОНІМ ШИРКЕТІ, контролюючий орган не мав правових підстав для відмови позивачу в реєстрації податкової накладної від 31.08.2018 №8.

Відмовляючи у задоволенні клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що при прийнятті позовної заяви від платників податків про оскарження податкових повідомлень-рішень та інших рішень контролюючого органу, суд повинен вирішувати питання на користь платника податків і застосовувати пункт 56.18 статті 56 ПК України, який передбачає більш тривалий строк для звернення до суду (1095 днів), ніж пункт 56.19 цієї ж статті.

Враховуючи те, що приписи статті 56 ПК України є положеннями, які регулюють питання застосування строків звернення до адміністративного суду з позовами про визнання протиправними та скасування рішень органів ДФС, в тому числі і рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН, строк на оскарження такого рішення становить 1095 днів з моменту отримання відповідного рішення.

Оскільки з позовом про визнання протиправним та скасування рішення ГУ ДФС у Полтавській області від 28.09.2018 №934888/822044193 про відмову в реєстрації податкової накладної фізична особа-підприємець ОСОБА_1 до суду звернувся 12.08.2019, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем дотримано строк, визначений пунктом 56.18 статті 56 ПК України.

Колегія суддів не погоджується з даним висновком суду першої інстанції, з таких підстав.

Згідно з частиною першою статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до абзацу першого частини другої статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, станом на час виникнення спірних відносин та на момент звернення позивача до суду з цим позовом КАС України передбачено, що строки звернення до суду можуть бути встановлені іншими законами України та регламентовано строк звернення до суду, який передбачений відповідним законом.

У свою чергу, частина четверта статті 122 передбачає, що якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Спеціальним нормативно-правовим актом, який встановлює окремі правила та положення для регулювання відносин оподаткування та захисту прав учасників податкових відносин, в тому числі захисту порушеного права в судовому порядку, є Податковий кодекс України.

Статтею 56 Податкового кодексу України визначено порядок оскарження рішень контролюючих органів. Так, відповідно до пункту 56.1 цієї статті рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Пунктом 56.18 цієї статті визначено, що з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення. Рішення контролюючого органу, оскаржене в судовому порядку, не підлягає адміністративному оскарженню. Процедура адміністративного оскарження вважається досудовим порядком вирішення спору.

Відповідно до пункту 102.1 статті 102 Податкового кодексу України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку. У разі подання платником податку уточнюючого розрахунку до податкової декларації контролюючий орган має право визначити суму податкових зобов`язань за такою податковою декларацією протягом 1095 днів з дня подання уточнюючого розрахунку.

Отже, пунктом 56.18 статті 56 ПК України встановлено спеціальний строк у податкових правовідносинах, протягом якого за загальним правилом платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу.

Водночас, пунктом 56.19 статті 56 ПК України, за умови використання платником податків досудового порядку вирішення спору, яким вважається адміністративне оскарження відповідного рішення контролюючого органу, встановлено скорочений строк звернення до суду.

Відповідно до пункту 56.19 статті 56 ПК України у разі, коли до подання позовної заяви проводилася процедура адміністративного оскарження, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов`язання протягом місяця, що настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження відповідно до пункту 56.17 цієї статті.

Дослідження змісту аналізованих приписів статей Податкового кодексу України та статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України вказує на те, що на сьогодні є підхід, відповідно до якого строки звернення до суду після застосування досудового порядку вирішення спору є коротшими, ніж звичайні строки. При цьому є різні правові режими щодо оскарження податкових повідомлень-рішень і рішень контролюючих органів про нарахування грошових зобов`язань та інших рішень контролюючих органів, що не пов`язані з їх нарахуванням, саме в частині різної тривалості скорочених строків оскарження при попередньому використанні досудового порядку вирішення спору.

Спеціальні строки для звернення до суду з позовом про скасування рішень контролюючих органів, що не пов`язані з нарахуванням грошових зобов`язань, зокрема рішення про відмову в реєстрації податкової накладної в ЄРПН та зобов`язання її зареєструвати, після проведення процедури адміністративного оскарження та отримання рішення про залишення скарги без задоволення, нормами ПК України не визначені, тобто не врегульовують спірне в цій справі питання.

Різниця природи рішень контролюючого органу (щодо нарахування грошових зобов`язань або інші рішення) об`єктивно здатна впливати та зумовлювати різницю в підходах щодо встановлення строків звернення до суду про їх оскарження.

Застосування скорочених строків звернення при використанні досудового порядку врегулювання спорів у податкових правовідносинах установлено законом, зумовлено легітимною метою оперативного забезпечення настання правової визначеності для особи платника податків та у діяльності суб`єктів владних повноважень контролюючих органів, що кореспондується із встановленим алгоритмом і строками адміністрування податків для забезпечення належного виконання конституційного податкового обов`язку і має пропорційний характер, оскільки скорочення строку звернення не впливає на реалізацію особою права на судовий захист у зв`язку з достатністю часу на підготовку й оформлення правової позиції, ознайомлення з позицією контролюючого органу, залучення за потреби правових і фінансових консультантів в межах процедури адміністративного оскарження, у той час, як скорочені строки забезпечують досягнення зазначеної мети й завдань функціонування податкової системи держави.

Більш скорочені строки звернення до суду у випадку попередньої реалізації досудових процедур полягають у забезпеченні наступності юрисдикційних проваджень (адміністративних і судових) та пов`язанні з необхідністю мінімізувати темпоральний проміжок між досудовими процедурами та судовим провадженням.

Згідно із правовим висновком судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду Верховного Суду, викладеним у постанові від 11.10.2019 по справі № 640/20468/18, рішення контролюючих органів, які не стосуються нарахування грошових зобов`язань платника податків, за умови попереднього використання позивачем досудового порядку вирішення спору (застосування процедури адміністративного оскарження - абзац третій пункту 56.18 статті 56 ПК України), оскаржуються в судовому порядку в такі строки:

а) тримісячний строк для звернення до суду встановлюється за умови, якщо рішення контролюючого органу за результатами розгляду скарги було прийнято та вручено платнику податків (скаржнику) у строки, встановлені ПК України. При цьому такий строк обчислюється з дня вручення скаржнику рішення за результатами розгляду його скарги на рішення контролюючого органу;

б) шестимісячний строк для звернення до суду встановлюється за умови, якщо рішення контролюючого органу за результатами розгляду скарги не було прийнято та/або вручено платнику податків (скаржнику) у строки, встановлені Податковим кодексом України. При цьому такий строк обчислюється з дня звернення скаржника до контролюючого органу із відповідною скаргою на його рішення.

Згідно з вимогами ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Як свідчать матеріали справи, предметом оскарження у даній справі є рішення комісії ГУ ДФС у Полтавській області від 28.09.2018 № 934888/822044193 про відмову в реєстрації податкової накладної від 31.08.2018 №8.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що позивач скористався правом оскарження в досудовому порядку вирішення спору шляхом подання 05.10.2018 скарги на оскаржуване рішення до ДФС України, за результатами розгляду якої 16.10.2018 року прийнято рішення Комісії з розгляду скарг № 36790//2, яким скаргу залишено без задоволення. (т. 1 а.с. 47-69)

Отже, позивач звернувся за захистом своїх прав до суду 12.08.2019 року, з пропуском спеціальних скорочених строків звернення до суду, які встановлені ч.4 ст.122 КАС, а саме після використання позивачем досудового порядку вирішення спору.

За змістом частини третьої статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Разом з цим, поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Позивачем докази поважності причин, які б об`єктивно перешкоджали звернутися до суду з даним позовом у встановлений частиною другою статті 122 КАС України строк, не надавалися, у зв`язку з чим колегія суддів вважає помилковими висновки суду першої інстанції, викладені в ухвалі від 10.09.2019 року, та приходить до висновку про наявність підстав для залишення позовної заяви ФОП ОСОБА_1 без розгляду.

Згідно з п.4 ч.1 ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 КАС України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.

У свою чергу, пунктом 8 частини1 статті 238 КАС України встановлено, що суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про залишення без розгляду адміністративного позову ФОП ОСОБА_1 ..

Керуючись ст.ст. 229, 241, 243, 250, 308, 310, 315, 319, 321, 322, 325, 327-329 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Полтавській області задовольнити частково.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 09.10.2019 року по справі № 440/3000/19 скасувати.

Адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - залишити без розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)С.П. Жигилій
Судді(підпис) (підпис) В.Б. Русанова Т.С. Перцова
Повний текст постанови складено 23.12.2019 року