Справа № 824/1223/19-а
Суддя: Маренич Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2019-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2019 р. м. Чернівці справа № 824/1223/19-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Маренича І.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби України у Чернівецькій області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до суду з адміністративним позовом, у якому просить :

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління ДПС у Чернівецькій області (далі - відповідач) щодо невключення в уточнену довідку про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) відомостей про розмір надбавки за спеціальне звання - радник податкової служби ІІ рангу;

- зобов`язати Головне управління Державної податкової служби України у Чернівецькій області видати ОСОБА_1 уточнену довідку про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років), із зазначенням відомостей про розмір надбавки за спеціальне звання - радник податкової служби ІІ рангу.

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначає , що Головним управлінням ДПС у Чернівецькій області у довідку про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) не включено всі складові заробітної плати, а саме надбавку за спеціальне звання радник податкової і митної служби ІІ рангу, на які нараховано та сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Позивач вказав, що неодноразово звертався до відповідача, з проханням оформити та надати уточнену довідку з включенням до неї відомостей про розмір надбавки за спеціальне звання, однак Головне управління ДПС у Чернівецькій області вмотивовував відмову тим, що спеціальне звання радник податкової і митної служби ІІ рангу не тотожне з рангом державної служби. Враховуючи вищенаведене, позивач просить задовольнити позов в повному обсязі.

11.11.2019 р. від відповідача надійшов відзив на позов, відповідно до змісту якого проти задоволення вимог заперечує в повному обсязі, оскільки відповідно до форми довідки, затвердженої Постановою правління пенсійного фонду України від 17.01.2017 р. №1-3 для осіб, які на час звернення за призначенням пенсії не займають посад державної служби, у довідці зазначаються посадовий оклад працюючого на відповідній посаді державного службовця, надбавка за відповідний ранг державного службовця та надбавка за вислугу років у відсотках посадового окладу (з урахуванням стажу державної служби особи, яка звертається за призначенням пенсії).

Отже, у довідці №51 від 07.08.2018 р. відомості про розмір надбавки за спеціальне звання - радник податкової служби ІІ рангу, як складової заробітної плати для призначення пенсії державного службовця відсутні, оскільки форма довідки, затвердженої Постановою правління Пенсійного фонду України від 17.01.2017 р. №1-3 цього не передбачає.

Також позивач зазначав, що надбавка за спеціальне звання - радник податкової служби ІІ рангу є структурним складовим елементом заробітної плати, але не є складовою заробітної плати для призначення пенсії державного службовця.

Таким чином, відмова у включенні в уточнену довідку про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) відомостей про розмір надбавки за спеціальне звання - радник податкової служби ІІ рангу є правомірною та прийнятою контролюючим органом в межах наданих повноважень.

23.10.2019 р. ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання на 09:00 год. 11.11.2019 р.

04.11.2019 р. позивач подав заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, за його відсутності. Вказував, що позовні вимоги підтримує повністю.

11.11.2019 р. представник відповідача також подав до суду заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, за їх відсутності. Вказував, що проти позовних вимог заперечують повністю.

15.11.2019 р. ухвалою суду витребувано з Головного управління ДПС у Чернівецькій області довідку про сплачений єдиний внесок за ОСОБА_1 за період роботи з січня 2010 р. по день звільнення за кожний календарний місяць і календарний рік. У зв`язку з витребуванням доказів, справу призначено на 25.11.2019 року.

25.11.2019 на адресу суду надійшла заява на виконання вимог ухвали суду про витребування доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 194 КАС України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Враховуючи приписи ст. 194 КАС України та подання учасниками справи заяв про розгляд справи у порядку письмового провадження без їх участі, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.

Суд заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази по справі, судом встановлено наступне.

Як вбачається із матеріалів справи ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернівецькій області з 10.02.2003 р., як одержувач пенсії по інвалідності, а з 01.04.2014 р. за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування ".

07.08.2018 р. відповідачем видано довідку №51 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця. Згідно вказаної довідки позивач працювала в ДПІ у м. Чернівцях на посаді начальника відділу, заробітна плата станом на липень 2018 р. на відповідній посаді становить: посадовий оклад 5300,00 грн, надбавка за ранг -, надбавка за вислугу років (50%) (за стаж державної служби 23 рік) 2650,00 грн, усього 7950,00 грн. На всі види оплати праці, включенні в довідку, нараховано єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

16.09.2019 р. позивач звернувся до головного управління ДФС у Чернівецькій області із заявою, в якій просила оформити та надати їй уточнюючу довідку про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) з включенням до неї замість графи «надбавка за ранг» графу «надбавка за спеціальне звання» (радник податкової та митної справи ІІ рангу), розмір якої станом на дату оформлення (07.08.2018 р.) попередньої довідки становив 500,00 грн.

Розглянувши, вказану заяву, відповідач листом від 30.09.2019 р. повідомив позивачу, що ранг не було присвоєно, а відповідно до наказу від 10.12.1992 р. №83 ОСОБА_1 присвоєно спеціальне звання Радник податкової служби ІІ рангу, тому видати уточнюючу довідку з урахуванням рангу немає можливості.

Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення позову по суті, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, встановив наступне.

На час проходження позивачем державної служби діяв Закон України "Про державну службу" №3723-XII від 16.12.1993 р. (далі - Закон №3723-XII).

Відповідно до ст. 26 Закону №3723-XII встановлювалися такі ранги державних службовців: службовцям, які займають посади, віднесені до першої категорії, може бути присвоєно 3, 2 і 1 ранг; службовцям, які займають посади, віднесені до другої категорії, може бути присвоєно 5, 4 і 3 ранг; службовцям, які займають посади, віднесені до третьої категорії, може бути присвоєно 7, 6 і 5 ранг; службовцям, які займають посади, віднесені до четвертої категорії, може бути присвоєно 9, 8 і 7 ранг; службовцям, які займають посади, віднесені до п`ятої категорії, може бути присвоєно 11, 10 і 9 ранг; службовцям, які займають посади, віднесені до шостої категорії, може бути присвоєно 13, 12 і 11 ранг; службовцям, які займають посади, віднесені до сьомої категорії, може бути присвоєно 15, 14 і 13 ранг.

Ранг службовцю присвоюється відповідно до займаної посади, рівня професійної кваліфікації та результатів роботи.

Ранги, які відповідають посадам третьої - сьомої категорій, присвоюються керівником державного органу, в системі якого працює державний службовець.

Частиною 2 ст. 9 Закону №3723-XII (чинного на час проходження державної служби позивачем) регулювання правового становища державних службовців, що працюють в апараті органів прокуратури, судів, дипломатичної служби, митного контролю, служби безпеки, внутрішніх справ та інших, здійснюється відповідно до цього Закону, якщо інше не передбачено законами України.

Відповідно до ст. 573 Митного кодексу України посадовим особам органів доходів і зборів присвоюються такі спеціальні звання: 1) дійсний державний радник податкової та митної справи; 2) державний радник податкової та митної справи I рангу; 3) державний радник податкової та митної справи II рангу; 4) державний радник податкової та митної справи III рангу; 5) радник податкової та митної справи I рангу; 6) радник податкової та митної справи II рангу; 7) радник податкової та митної справи III рангу; 8) інспектор податкової та митної справи I рангу; 9) інспектор податкової та митної справи II рангу; 10) інспектор податкової та митної справи III рангу; 11) інспектор податкової та митної справи IV рангу; 12) молодший інспектор податкової та митної справи.

Положення про спеціальні звання посадових осіб органів доходів і зборів, порядок присвоєння цих звань та їх співвідношення з рангами державних службовців, а також розміри надбавок до посадового окладу за спеціальні звання затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Спеціальні звання податкової та митної справи присвоюються довічно. Позбавлення спеціальних звань здійснюється виключно за вироком суду у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Частиною 1 ст. 588 Митного кодексу України передбачено, що пенсійне забезпечення посадових осіб органів доходів і зборів здійснюється в порядку та на умовах, передбачених Законом України "Про державну службу". При цьому період роботи (служби) зазначених осіб (у тому числі тих, яким присвоєні спеціальні звання) в органах доходів і зборів зараховується до стажу державної служби та до стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу", незалежно від місця роботи на час досягнення віку, передбаченого зазначеним Законом.

Відповідно до ст. 343 Податкового кодексу України посадовим особам контролюючих органів присвоюються такі спеціальні звання: головний державний радник податкової та митної справи; державний радник податкової та митної справи I рангу; державний радник податкової та митної справи II рангу; державний радник податкової та митної справи III рангу; радник податкової та митної справи I рангу; радник податкової та митної справи II рангу; радник податкової та митної справи III рангу; інспектор податкової та митної справи I рангу; інспектор податкової та митної справи II рангу; інспектор податкової та митної справи III рангу; інспектор податкової та митної справи IV рангу; молодший інспектор податкової та митної справи.

Положення про спеціальні звання та порядок їх присвоєння, співвідношення з рангами державних службовців, розмір надбавок за спеціальне звання затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Спеціальні звання посадовим особам присвоюються довічно. Позбавлення спеціальних звань здійснюється виключно за вироком суду у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Прикінцевими та перехідними положеннями Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України у зв`язку з проведенням адміністративної реформи" від 04.07.2013 р. № 404-VII (чинного на час звернення позивача за призначенням пенсії) встановлено, що спеціальні звання податкової та митної служби, встановлені цим Законом, присвоюються посадовим особам органів доходів і зборів, яким раніше було присвоєно спеціальні звання податкової служби України, за таким співвідношенням незалежно від займаних посад, в т.ч. державний радник податкової служби II рангу - державний радник податкової та митної справи II рангу.

Період роботи (служби) зазначених осіб (у тому числі тих, яким присвоювалися спеціальні та/або персональні звання) у податкових органах зараховується до стажу державної служби та стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу" незалежно від місця роботи на час досягнення віку, передбаченого зазначеним Законом.

Перелік спеціальних звань, які присвоюються посадовим особам органів доходів і зборів, перелік посад та граничних звань за такими посадами встановлюється Положенням про спеціальні звання посадових осіб органів доходів і зборів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.10.2013 р. №839.

Додатком до вищезазначеного Положення зазначено, що начальник управління; начальник самостійного відділу; начальник відділу у складі управління Головного управління, Міжрегіонального головного управління, митниці, спеціалізованого органу, спеціалізованого департаменту; заступник начальника управління, заступник начальника самостійного відділу, заступник начальника відділу у складі управління Головного управління, Міжрегіонального головного управління, митниці, спеціалізованого органу, спеціалізованого департаменту; заступник начальника митного поста; завідувач самостійного сектору, завідувач сектору у складі управління, відділу, помічник начальника Головного управління, Міжрегіонального головного управління, митниці, спеціалізованого органу, спеціалізованого департаменту; начальник управління, начальник відділу у складі управління, начальник самостійного відділу державної податкової інспекції встановлюється граничне спеціальне звання - радник податкової та митної справи II рангу.

З аналізу вищенаведених норм, суд приходить до висновку, що період служби в органах податкової служби України зараховується до стажу державної служби та стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу" незалежно від місця роботи на час досягнення віку, передбаченого зазначеним Законом.

Окрім того, рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 16.01.2019 р. по справі №824/1024/18-а, яке набрало законної сили 16.02.2019 р. визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області оформлене листом №25802/02 від 08.10.2018 р. про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком згідно із Законом України "Про державну службу". Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 07.08.2018 р. про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про державну службу".

Згідно з ч.1 ст.37 Закону №3723-XII у редакції Закону України від 28.12.2014р. №76-VIII на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

За спеціальним правилом ч.18 ст. 37 Закону №3723-XII у редакції Закону України від 04.07.2013 р. №404-VII період роботи посадових осіб в органах державної податкової та митної служб на посадах, на яких відповідно до закону присвоювалися спеціальні та/або персональні звання, зараховується до стажу державної служби, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Звідси слідує, що базовою величиною для обчислення пенсії державного службовця є усі без виключення структурні складові елементи заробітної плати працівника (винагороди за працю), з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - ЄСВ).

Порядок призначення пенсій згідно з Законом України "Про державну службу" затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 р. №622 «Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб» (далі - Порядок №622).

Пунктом 4 вказаного Порядку передбачено, що пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права, в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. При цьому: посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених на день звернення за призначенням пенсії за останньою займаною посадою державної служби (або прирівняною до неї у разі відсутності у державному органі відповідних посад державної служби); розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за будь-які 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв починаючи з 1 травня 2016 року.

Постановами Кабінету Міністрів України від 25.07.2012 р. №680 «Питання присвоєння рангів державним службовцям та визначення співвідношень між рангами державних службовців і рангами посадових осіб місцевого самоврядування, військовими званнями, дипломатичними рангами та іншими спеціальними званнями» та від 20.04.2016 р. №306 «Питання присвоєння рангів державних службовців та співвідношення між рангами державних службовців і рангами посадових осіб місцевого самоврядування, військовими званнями, дипломатичними рангами та іншими спеціальними званнями» спеціальні звання державних службовців працівників органів Державної податкової служби України, Міністерства доходів і зборів України, Державної фіскальної служби України були прирівняні до категорій посад державних службовців за Законом України «Про державну службу».

Так, зокрема, спеціальне звання радник податкової та митної справи ІІ рангу служби було прирівняно до 2 рангу державного службовця.

Отже, у силу дії прямої норми закону пенсія державного службовця повинна обчислюватись з усіх без виключення складових структури винагороди за виконану роботу, за умови утримання ЄСВ.

Положення Порядку №622 об`єктивно не здатні змінити приписів закону, позаяк є нормою права меншої юридичної сили.

При цьому, правило прирівняності спеціальних звань до рангів державних службовців зумовлює і тотожність та ідентичність правової природи грошових платежів за цими підставами.

Згідно з довідкою Головного управління ДФС у Чернівецькій області від 25.11.2019 р. №11/24-13-13-02 заробіток позивача за період з січня 2010 р. по вересень 2013 р. становить 133141,94 грн, сума утриманого із зарплати єдиного внеску за період з січня 2010 р. по вересень 2013 р. складає 7791,23 грн, сума нарахованого на зарплату єдиного внеску за період з січня 2010 р. по вересень 2013 р. 48000,01 грн.

Оскільки з цієї суми, в яку включено суму надбавки за спеціальне звання - радник податкової служби ІІ рангу було утримано ЄСВ, то ці платежі мають враховуватись при обчисленні розміру пенсії.

За таких обставин бездіяльність відповідача щодо невключення в уточнену довідку про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) відомостей про розмір надбавки за спеціальне звання - радник податкової служби ІІ рангу слід визнати протиправною та зобов`язати Головне управління Державної податкової служби України у Чернівецькій області видати ОСОБА_1 уточнену довідку про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років), із зазначенням відомостей про розмір надбавки за спеціальне звання - радник податкової служби ІІ рангу.

Інші доводи відповідача суд не бере до уваги, оскільки вони спростовується обставинами встановленими під час розгляду справи.

Згідно ст. 129 Конституції України однією із основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 1 ст. 9 КАС України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно статей 74 - 76 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно ч. 1 - 3 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність вказаних вище доказів окремо, а також достатність і взаємний зв`язок цих доказів у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими. Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що відповідачем в ході судового розгляду справи не доведено правомірність прийняття оскаржуваного рішення, а отже адміністративний позов є таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

Стосовно розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Частиною 1 ст. 139 КАС України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З матеріалів справи видно, що за подання вказаного позову позивачем сплачено судовий збір у розмірі 768,40 грн, що підтверджується квитанцією від 21.10.2019 р. №2355 (а.с. 3).

Оскільки, позов задоволено повністю, суд стягує з Головного управління Державної податкової служби України в Чернівецькій області за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача судові витрати (судовий збір) у сумі 768,40 грн.

Керуючись статтями 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною бездіяльність Головного управління ДПС у Чернівецькій області щодо невключення в уточнену довідку про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) відомостей про розмір надбавки за спеціальне звання - радник податкової служби ІІ рангу.

3. Зобов`язати Головне управління Державної податкової служби України у Чернівецькій області видати ОСОБА_1 уточнену довідку про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років), із зазначенням відомостей про розмір надбавки за спеціальне звання - радник податкової служби ІІ рангу.

4. Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 768,40 грн за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби України в Чернівецькій області, що підтверджується квитанцією від 21.10.2019 р. №2355.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складання).

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування учасників процесу:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 )

Відповідач - Головне управління Державної податкової служби України у Чернівецькій області (вул. Героїв Майдану, 200-А, м. Чернівці, 58013, Код 6)

Суддя І.В. Маренич