Справа № 140/2090/19
Суддя: Кузьмич Сергій Миколайович
Дата ухвалення: 2019-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2019 рокуЛьвів№ 857/11032/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого-судді Кузьмича С. М.,

суддів Запотічного І.І., Шавеля Р.М.,

за участю секретаря Мельничук Б.Б..

представника апелянта Березна Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Волинській області на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 09 вересня 2019 року (ухвалене головуючим суддею Дмитрук В.В. у м. Луцьку) у справі № 140/2090/19 за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Волинській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом до відповідача про стягнення податкового боргу в розмірі 21 125, 00 грн.

В обґрунтування позовних вимог вказує на те, що за відповідачем рахується податковий борг в загальній сумі 21 125, 00 грн, який виник в результаті несплати самостійно задекларованими платником сум грошових зобов`язань згідно з податковими деклараціями платника єдиного податку з фізичних осіб. Позивач також зазначив, що згідно із витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, 23.01.2019 здійснено припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 . Відповідно до п. 97.3 ст. 97 Податкового кодексу України (далі ПК України) у разі державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи чи реєстрації у відповідному уповноваженому органі припинення незалежної професійної діяльності фізичної особи (якщо така реєстрація була умовою ведення незалежної професійної діяльності), погашення грошових зобов`язань та/або податкового боргу здійснюється за рахунок майна зазначеної особи. Оскільки фізична особа-підприємець ОСОБА_1 припинив свою підприємницьку діяльність, погашення податкового боргу має здійснюватися за рахунок його майна.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 09.09.2019 в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Приймаючи оскаржене рішення суд першої інстанції виходив з того, що спірна сума податкового зобов`язання відповідача не набула статусу узгодженого податкового зобов`язання, оскільки позивачем порушено порядок направлення платнику податків податкової вимоги, не здійснено повідомлення відповідача про нарахування йому грошового зобов`язання з єдиного податку з фізичних осіб, а саме не направлено ОСОБА_1 податкової вимоги за адресою його проживання.

Вказане рішення в апеляційному порядку оскаржив позивач, у апеляційній скарзі покликається на те, що оскаржуване рішення винесене з порушенням норм процесуального та матеріального права з неповним з`ясуванням обставин справи та є незаконним, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Зокрема в апеляційні скарзі зазначає, що доказів того, що платник податків у встановленому порядку повідомив контролюючий орган про зміну місця проживання суду не було надано.

Представник апелянта в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу та надав пояснення, просить апеляційну скаргу задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Відповідач в судове засідання на виклик суду не з`явився, явку уповноваженої особи не забезпечив, хоча належним чином був повідомлений, що не перешкоджає розгляду справи за їх відсутності згідно з ч. 2 ст. 313 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, представника апелянта, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати, з наступних підстав.

З матеріалів справи слідує, що 12.01.2018 у зв`язку з несплатою відповідачем податкового боргу, ГУ ДФС у Волинській області винесено податкову вимогу № 25897-03 від 03.01.2018 та надіслано на адресу 45300, Волинська область, Іваничівський район, смт. АДРЕСА_1 , вул. Жукова, будинок 55А.

Згідно довідки про наявність заборгованості по платежах до бюджету станом на 19.06.2019 у відповідача наявний податковий борг перед бюджетом з єдиного податку з фізичних осіб у сумі 21125,00 грн.

Оскільки відповідачем податковий борг у сумі 21125, 00 грн не сплачений позивачем звернувся до суду з позовними вимогами про стягнення податкового боргу з відповідача у примусовому порядку.

Проаналізувавши матеріали справи та законодавчі положення, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про помилкове застосування норм матеріального та процесуального права, неповного з`ясування обставин справи та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи з огляду на наступне.

Згідно до пп. 63.2, 63.5 ст. 63 ПК України, взяттю на облік або реєстрації у контролюючих органах підлягають всі платники податків. Всі фізичні особи - платники податків та зборів реєструються у контролюючих органах шляхом включення відомостей про них до Державного реєстру фізичних осіб - платників податків у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до статті 45 ПК України платник податків фізична особа зобов`язаний визначити свою податкову адресу. Податковою адресою платника податків фізичної особи визначається місце її проживання, за яким вона береться на облік як платник податків у контролюючому органі. Платник податків фізична особа може мати одночасно не більше однієї податкової адреси.

Згідно з відомостями Державного реєстру фізичних осіб платників податків, а також Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань податковою адресою відповідача є: АДРЕСА_2 Волинська область, Іваничівський район, смт. Іваничі, вул. Жукова, будинок 55А.

Згідно п. 70.2 статті 70 ПК України до облікової картки фізичної особи платника податків та повідомлення (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків) вноситься така інформація:

- прізвище, ім`я та по батькові;

- дата народження;

- місце народження (країна, область, район, населений пункт);

- місце проживання, а для іноземних громадян - також громадянство;

- серія, номер свідоцтва про народження, паспорта (аналогічні дані іншого документа, що посвідчує особу), ким і коли виданий.

Відповідно до п. 70.7 статті 70 ПК України фізичні особи зобов`язані подавати контролюючим органам відомості про зміну даних, які вносяться до облікової картки або повідомлення (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і мають відмітку у паспорті), протягом місяця з дня виникнення таких змін шляхом подання відповідної заяви за формою та у порядку, визначеними центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Тобто, позивач у разі зміни податкової адреси зобов`язаний був подати заяву про внесення змін до Державного реєстру фізичних осіб-платників податків (форма 5-ДР) для внесення змін щодо місця проживання.

Тобто відповідач у разі зміни податкової адреси зобов`язаний був подати заяву про внесення змін до Державного реєстру фізичних осіб платників податків (форма 5 - ДР) для внесення змін щодо місця проживання.

Разом з цим, доказів, що відповідач у встановленому порядку повідомив контролюючий орган про зміну місця проживання, суду надано не було.

Відповідно до п. 58.2 ст. 58 ПК України податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) за кожним окремим податком, збором та/або разом із штрафними санкціями, передбаченими цим Кодексом, а також за кожною штрафною (фінансовою) санкцією за порушення норм іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на такий контролюючий орган, та/або пенею за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно з пунктом 58.3 цієї статті податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) платнику податків, якщо його передано посадовій особі такого платника податків під розписку або надіслано листом з повідомленням про вручення.

Податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її законному представникові або надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого її місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг

У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

За правилами п. 59.1 ст. 59 ПК України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

З огляду на зазначене вище контролюючим органом дотримано вимоги щодо надіслання (вручення) платнику податків вимоги від 03.01.2018 № 25897-03 за адресою: 45300 АДРЕСА_1 , будинок 55А.

Більше того колегія суддів зазначає, що й підтверджено представником апелянта під час судового засідання, що самим відповідачем в податкових деклараціях з єдиного податку фізичної особи підприємця від 26.07.2016 № , від 08.11.2016 № , грошові зобов`язання за якими є предметом позову у цій справі, самостійно в графі «податково адреса (місце проживання) платника податку» вказано адресу: АДРЕСА_3 . (а.с. 13-16)

Крім цього суд встановив, що податкова вимога була вручена відповідачу 30.01.2018 особисто, про що свідчить відмітка на повідомленні про вручення рекомендованого поштового відправлення з штрихкодовим ідентифікатором № 460. (а.с. 11)

В силу пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Пунктом 295.3 статті 295 ПК України встановлено, що платники єдиного податку третьої групи сплачують єдиний податок протягом 10 календарних днів після граничного строку подання податкової декларації за податковий (звітний) квартал.

Відповідно до п. 300.1 ст. 300 ПК України платники єдиного податку несуть відповідальність відповідно до цього Кодексу за правильність обчислення, своєчасність та повноту сплати сум єдиного податку, а також за своєчасність подання податкових декларацій.

Згідно з пунктом 54.1 статті 54 Податкового кодексу України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Отже, визначені відповідачем у податкових деклараціях суми зобов`язань є узгодженими.

Згідно із п. 87.11 ст. 87 ПК України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Відтак, аналізуючи наведене вище колегія суддів дійшла висновку, про наявність підстав для задоволення позову, а саме стягнення податкового боргу, оскільки у встановлені законодавством строки суми податкового зобов`язання набули статусу податкового боргу, а податкова вимога є врученою платнику податків, що в свою чергу спростовує висновки суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 317 КАС України суд апеляційної інстанції скасовує судове рішення та ухвалює нове, коли має місце неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність таких обставин, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи чи питання.

Зважаючи на викладене вище, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було неправильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, а тому апеляційну скаргу слід задовольнити і рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Щодо розподілу судових витрат, то такий у відповідності до ст.139 КАС України не здійснюється.

Керуючись статтями 139, 229, 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Волинській області задовольнити.

Рішення Волинського окружного адміністративного суду від 09 вересня 2019 року у справі № 140/2090/19 скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 21125 (двадцять одна тисяча сто двадцять п`ять) гривень.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя С. М. Кузьмич
судді І. І. Запотічний
Р. М. Шавель
Повне судове рішення складено 24 грудня 2019 року