Справа № 400/2211/19
Суддя: Бітов А.І.
Дата ухвалення: 2019-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2019 р.м.ОдесаСправа № 400/2211/19

Категорія:108080100 Головуючий в 1 інстанції: Біоносенко В.В.

Місце ухвалення: м. Миколаїв

Дата складання повного тексту: 30.09.2019р.

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - Бітова А.І.

суддів - Лук`янчук О.В.

- Ступакової І.Г.

при секретарі - Рощіній К.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційними скаргами фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 та Головного управління ДФС у Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2019 року у справі за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Миколаївській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2019 року фізична особа - підприємець (далі ФОП) ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління (далі ГУ) ДФС у Миколаївській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення (далі ППР) №4 від 10 липня 2019 року, яким позивачу визначено штрафні санкції в сумі 40 800 грн.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказувала, що вважає застосовані до неї штрафні санкції необґрунтованими. Позивач здійснює продаж пива на розлив, однак, у даному випадку, відсутня друга ознака правопорушення, а саме - продаж для споживання на місці. У позивачки є ліцензія для продажу пива, але відсутні місця для його споживання на місці. Твердження відповідача, що фіскальний чек №00030216 від 19 червня 2019 року є підтвердженням факту продажу позивачем пива для його споживання на місці не повинен братися до уваги, оскільки фіскальний чек може підтверджувати лише факт продажу алкогольного напою, однак не факт споживання його на місці.

Також, позивач зазначила, що не зберігала тютюнові вироби у місці не внесеному до Єдиного державного реєстру місць зберігання тютюнових виробів (далі Єдиний реєстр), оскільки 2 блока цигарок, які інспектори зазначили у Акті перевірки, це не товар, а особисті речі ОСОБА_2 .

Відповідач позов не визнав, просив в його задоволенні відмовити. Свою позицію аргументував тим, що під час фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 було виявлено три факти: 1) продаж пива на розлив у пластиковій стакан; 3) зберігання 20 пачок цигарок у місці зберігання не внесеного до Єдиного реєстру; 3) 20 пачок цигарок, не мали акцизних марок.

Продаж алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці здійснюється тільки закладами ресторанного господарства та спеціалізованими відділами підприємств, що мають статус закладів ресторанного господарства або спеціалізований відділ, що має статус суб`єкта господарювання, громадського харчування, суб`єкта господарювання з універсальним асортиментом товарів за умови наявності ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями та відповідно до зареєстрованих видів економічної діяльності за кодами класифікації КВЕД - 56.10-56.30. Відповідно до абз.13 ч.2 ст. 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального" №481/95 (далі Закон України №481/95) (назва Закону із змінами, внесеними згідно із Законом №2628-VIII від 23 листопада 2018 року) до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі порушення вимог ст.15-3 цього Закону - 6 800 грн. Перевіркою встановлено факт реалізації 1 порції алкогольного кегового пива (0,5 л по ціні 13 гривень) на розлив в пластиковій стакан для кінцевого споживання на місці у магазині суб`єкта господарювання, який не має статусу громадського харчування, чим порушено ст.15-3 Закону України №481/95. Перевіркою було встановлено факт зберігання 20 пачок цигарок "Комплімент" без марок акцизного податку. Факт зберігання цигарок без марок акцизного податку підтверджується письмовим пояснення ФОП ОСОБА_1

Щодо доводу позивача, що 20 пачок цигарок, які були виявлені працівниками контролюючого органу в торговому приміщенні, не належать ФОП ОСОБА_1 , а були придбані її рідним братом для власного споживання, відповідач вважає, що відповідно до Порядку провадження торговельної діяльності та правил торговельного обслуговування на ринку споживчих товарів, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України від 15 червня 2006 року №833 (далі Постанова №833), забороняється зберігання на місці проведення розрахунку (в касі, грошовому ящику, сейфі тощо) готівки, що не належить суб`єкту господарювання, а також особистих речей касира чи інших працівників. Згідно з приписами ст. 15 Закону України №481/95 зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів здійснюється в місцях зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, внесених до Єдиного реєстру, незалежно від того, кому належить таке місце зберігання, або того, за заявою якого суб`єкта господарювання таке місце зберігання було внесено до Єдиного реєстру.

В судовому засіданні 18 вересня 2019 року судом допитано в якості свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_2 . Свідок ОСОБА_2 пояснив, що є братом ФОП ОСОБА_1 , 21 червня 2019 року йшов поруч з її магазином, та не деякий час залишив там свій пакет, в якому було 20 пачок цигарок, які він придбав на ринку для власного споживання.

Справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2019 року позов ФОП ОСОБА_1 до ГУ ДФС у Миколаївській області задоволений частково. Визнано протиправним та скасовано ППР ГУ ДФС у Миколаївській області №4 від 10 липня 2019 року про застосування штрафних санкцій в частині за порушення вимог ст. 15-3 цього Закону на суму 6 800 грн. В решті позовних вимог відмовлено.

В апеляційних скаргах ФОП ОСОБА_1 та ГУ ДФС у Миколаївській області ставиться питання про скасування судового рішення в зв`язку з тим, що воно постановлено з неправильним застосуванням норм матеріального права, з порушенням норм процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, а також у зв`язку з тим, що висновки суду не відповідають обставинам справи.

Доводи апеляційної скарги ФОП ОСОБА_1 (в частині скасування ППР у загальному розмірі 34 000 грн.):

- позивач не отримував ліцензію на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами, а відтак, у ДФС відсутні підстави для внесення відомостей в Єдиний реєстр;

- в акті перевірки відповідач робить висновок про порушення правил зберігання тютюнових виробів, а в розрахунку сум штрафних санкцій до оскарженого ППР до позивача застосовується санкція 17 000 грн. за зберігання алкогольних напоїв у місцях зберігання, не внесених до Єдиного реєстру, проте таких обставин при перевірці виявлено взагалі не було.

- при проведенні перевірки позивач надала письмові пояснення, щодо факту виявлення працівниками контролюючого органу 20 пачок цигарок в торговому приміщенні без марок акцизного податку встановленого зразку, у яких вказала, що вони їй придбані її рідним братом для власного споживання. Вилучена продукція відношення до діяльності позивача немає.

Доводи апеляційної скарги ГУ ДФС у Миколаївській області (в частині скасування ППР у розмірі 6 800 грн.):

- перевіркою встановлено факт реалізації 1 порції алкогольного кегового пива (0,5 л. по ціні 13 грн.) на розлив в пластиковий стакан для кінцевого споживання на місці у магазині суб`єкта господарювання, який не має статусу громадського харчування, чим порушено вимоги ст. 15 Закону України №481/95. Факт реалізації підтверджується фіскальним чеком від 19 червня 2019 року №00030216.

Відзивів на апеляційні скарги учасниками справи не подано.

Учасники справи в судове засідання апеляційного адміністративного суду не з`явилися, про час, дату та місце слухання справи повідомлені належним чином. Враховуючи що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, особиста їх участь в судовому засіданні не обов`язкова. Судова колегія, у відповідності до ч.2 ст. 313 КАС України, визнає можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін.

Згідно ч.4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційних скарг ФОП Агєєвої С . В. та ГУ ДФС у Миколаївській області, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційних скарг, судова колегія приходить до наступного.

Обставини встановлені судом першої інстанції, підтверджені судом апеляційної інстанції та неоспорені учасниками апеляційного провадження:

ОСОБА_1 зареєстрована ФОП 16 грудня 2002 року. Основним видом діяльності ФОП ОСОБА_1 є діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування (основний), роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами; обслуговування напоями.

Окрім іншого, ФОП ОСОБА_1 здійснює свою господарську діяльність у магазині за адресою АДРЕСА_1 .

ФОП ОСОБА_1 на зазначений об`єкт торгівлі має ліцензію на роздрібну торгівлю алкогольними напоями (пивом).

11 червня 2019 року ГУ ДФС у Миколаївській області видано Наказ №1254 про проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1

21 червня 2019 року на підставі зазначеного наказу, податковими інспекторами здійснено фактичну перевірку у магазині ФОП ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Під час перевірки, встановлено факт продажу пива на розлив в пластиковий стакан, а також знайдено у приміщенні магазину 20 пачок цигарок без марок акцизного збору встановленого зразка.

За результатами перевірки складено Акт про результати фактичної перевірки з питань додержання суб`єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами, пальним №104/14-29-40-01/ від 21 червня 2019 року (далі Акт №104/14-29-40-01/ від 21 червня 2019 року).

Зазначені факти (відповідно до Акту №104/14-29-40-01/ від 21 червня 2019 року) (а.с.15-16) кваліфіковано відповідачем як порушення вимог Закону України №481/95: ст. 15-3 - продаж алкогольних напоїв на розлив, ст. 11 - зберігання тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка, ст. 15 - зберігання тютюнових виробів у місцях зберігання, не внесених до Єдиного реєстру.

10 липня 2019 року уповноваженою особою ГУ ДФС у Миколаївській області на підставі акту фактичної перевірки від 21 червня 2019 прийнято ППР №4, яким до ФОП ОСОБА_1 застосовано штрафні санкції у розмірі 40 800 грн.

Вирішуючи справу в частині скасування ППР у сумі 6 800 грн., за порушення ст. 15-3 Закону України №481/95 (продаж алкогольних напоїв на розлив) суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню, оскільки факт продажу пива на розлив у дрібну тару (у цьому випадку стакан 0,5 л.) не є визначальним того, що продаж відбувся саме для споживання на місці.

Вирішуючи справу в частині скасування ППР у сумі 17 000 грн. за порушення ст. 11 Закону України №481/95 та у сумі 17 000 грн. за порушення ст. 15 цього Закону України, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню, оскільки судом встановлено, що ФОП ОСОБА_1 дійсно зберігалось на місці роздрібної торгівлі, яке не внесено до Єдиного реєстру, як місце зберігання тютюнових виробів, 20 пачок цигарок без марок акцизного податку встановленого зразка.

Судова колегія вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 6-14, 73, 74, 77, 78 КАС України, ст.ст. 11, 15, 15-3 абз.13 ч.2 ст. 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального" №481/95 (назва Закону із змінами, внесеними згідно із Законом №2628-VIII від 23 листопада 2018 року), які регулюють спірні правовідносини.

Судова колегія не приймає до уваги доводи апелянтів, виходячи з наступного.

Закон України №481/95-ВР визначає основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України.

Згідно з п.11 ч.1 ст. 15-3 Закону України №481/95 забороняється продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів у невизначених для цього місцях торгівлі.

Частиною 12 ст. 15 вказаного Закону України визначено, що роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб`єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.

Продаж алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці дозволяється тільки суб`єктам господарювання громадського харчування та спеціалізованим відділам, що мають статус суб`єктів господарювання громадського харчування, підприємств з універсальним асортиментом товарів (ч.6 ст. 15-3 Закону України №481/95).

Згідно з абз.10 ч.2 ст. 17 Законом України №481/95 до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі порушення вимог ст. 15-3 цього Закону у розмірі 6 800 грн.

Норми законодавства встановлюють, що торгівля алкогольними напоями з метою їх споживання на місці дозволена лише суб`єктам господарювання, що мають статус закладів ресторанного господарства, підприємств з універсальним асортиментом товарів, недотримання таких умов є підставою для застосування штрафних санкцій у розмірі визначеному Законом.

Таким чином, продаж алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці дозволяється тільки суб`єктам господарювання громадського харчування та спеціалізованим відділам, що мають статус суб`єктів господарювання громадського харчування, підприємств з універсальним асортиментом товарів.

Відповідно до ст. 22 Правил роздрібної торгівлі алкогольними напоями, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 30 липня 1996 року №854, продаж алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці здійснюється тільки закладами ресторанного господарства та спеціалізованими відділами підприємств, що мають статус закладів ресторанного господарства, підприємств з універсальним асортиментом товарів.

Здійснювати продаж алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці має право виключно підприємство ресторанного господарства або спеціалізований відділ, що має статус суб`єкта господарювання громадського харчування, суб`єкта господарювання з універсальним асортиментом товарів за умови наявності ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями та зареєстрованими видами економічної діяльності за кодами класифікації КВЕД-2010 - 56.10-56.30.

З матеріалів справи вбачається, що ФОП ОСОБА_1. має ліцензію на роздрібну торгівлю пивом, а також відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань її основний вид діяльності код КВЕД 56.10 Діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування (основний).

Разом з тим, навіть сама ОСОБА_1 не вважає, свій магазин закладом громадського харчування, ресторанам та заперечує що здійснює продаж пива для споживання на місці.

Судова колегія не приймає до уваги доводи ГУ ДФС у Миколаївській області, що наявні в матеріалах справи докази підтверджують факт продажу позивачем алкогольного напою для його споживання на місці, оскільки останній може підтверджувати лише факт продажу алкогольного напою, проте не факт споживання його на місці реалізації.

Таким чином судова колегія вважає, що, в даному випадку, має місце продаж алкогольних напоїв на розлив, який є різновидом роздрібної торгівлі, а не продаж алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці.

Під час перевірки посадовими особами не було встановлено факту продажу ФОП ОСОБА_1 пива на розлив у дрібну тару (у цьому випадку стакан 0,5 л) саме для споживання на місці, а матеріалами справи, зокрема, актом перевірки, підтверджується право позивача на здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями (пивом), оскільки позивач має відповідну ліцензію.

Крім того, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що продаж пива для споживання на місці, означає надання саме таких послуг по споживання проданого пива на місці, що передбачає облаштування відповідного торговельного залу, столів, стільців, стійкі чи інших приладів для розміщення споживачів.

У цьому випадку, таких фактів під час перевірки контролюючим органом виявлено не було (Акт №104/14-29-40-01/ від 21 червня 2019 року), а факт продажу не євизначальним того, що продаж відбувся саме для споживання на місці.

За таких обставин, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про незаконність оскаржуваного рішення ГУ ДФС у Миколаївській області в частині позовних вимог про скасування ППР у сумі 6 800 грн., внаслідок недоведеності встановленого відповідачем в акті перевірки порушення.

Щодо застосування до суб`єкта господарювання фінансові санкції у вигляді штрафів зберігання тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка, у місцях зберігання, не внесених до Єдиного реєстру, судова колегія зазначає наступне.

Відповідно до ч.4 ст. 11 Закону України №481/95, алкогольні напої та тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного податку в порядку, визначеному законодавством.

Маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів - наклеювання марки акцизного податку на плашку (упаковку) алкогольного напою чи пачку (упаковку) тютюнового виробу в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України щодо виробництва, зберігання та продажу марок акцизного податку (пп.14.1.109 п.14.1 ст.14 ПК України).

Підпунктом 226.11 ст. 226 ПК України, ввезення на митну територію України, зберігання, транспортування, прийняття на комісію з метою продажу та продаж на митній території України не маркованих в установленому порядку алкогольних напоїв та тютюнових виробів забороняються.

Згідно зі ст. 15 Закону України №481/95 зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів здійснюється в місцях зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, внесених до Єдиного реєстру, незалежно від того, кому належить таке місце зберігання, або того, за заявою якого суб`єкта господарювання таке місце зберігання було внесено до Єдиного реєстру.

Внесення даних до Єдиного реєстру проводиться на підставі заяви суб`єкта господарювання з обов`язковим зазначенням місцезнаходження місця зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, а також: для юридичних осіб - найменування, місцезнаходження, коду Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців; для фізичних осіб - підприємців - прізвища, імені, по батькові, місця проживання, реєстраційного номера облікової картки платника податків.

Місце зберігання - місце, яке використовується для зберігання спирту, або приміщення, яке використовується для зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, відомості про місцезнаходження якого внесені до Єдиного державного реєстру місць зберігання;

У цьому випадку, судом першої інстанції встановлено, що позивачкою дійсно зберігалось на місці роздрібної торгівлі, яке не внесено до Єдиного реєстру, як місце зберігання ФОП ОСОБА_1 тютюнових виробів 20 пачок цигарок без марок акцизного податку.

Зазначений факт було визнано позивачем як під час перевірки, так і під час судового засідання.

Так, відповідно наданого пояснення від 19 червня 2019 року ФОП ОСОБА_1 (а.с.51), факт знаходження в магазині тютюнових виробів без марок акцизного податку у кількості 20 штук, пояснила тим, що їх придбав її брат та залишив на зберігання.

Отже, цього факту цілком достатньо для кваліфікації її дій як правопорушень, передбачених ст.ст. 11, 15 Закону України №481/95 - зберігання тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка та зберігання тютюнових виробів у місцях зберігання, не внесених до Єдиного реєстру.

До версії ФОП ОСОБА_1 про належність 20 пачок цигарок її рідному брату, який тимчасово залишив їх на зберігання у торговому приміщення, суд відноситься критично. Разом з тим, навіть якщо і погодитися з цією версію, навіть таке тлумачення подій, жодним чином не спростовує того факту, що позивачка на території магазину зберігала тютюнові вироби без марок акцизного податку, що само по собі є правопорушенням, незалежно від того, хто є власником цих цигарок, та протягом якого часу відбувалося таке зберігання.

Разом з тим, за загальними правилами, визначеними п.23 Порядку провадження торговельної діяльності та правил торговельного обслуговування на ринку споживчих товарів, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України від 15 червня 2006 року №833, забороняється зберігання на місці проведення розрахунку касі, грошовому ящику, сейфі тощо готівки, що не належить суб`єкту господарювання, а також особистих речей касира чи інших працівників.

Таким чином, ФОП ОСОБА_1 не вправі була зберігати тютюнові вироби без марок акцизного податку , які їй не належать, в торгівельному приміщенні.

Судова колегія не приймає до уваги довід ФОП ОСОБА_1 (як підставу для скасування ППР в частині застосування штрафної санкції) про помилку в розрахунку суми штрафної санкцій до оскарженого ППР, яким до неї застосована санкція за зберігання алкогольних напоїв у місцях зберігання, не внесених до Єдиного реєстру (проте таких обставин при перевірці виявлено взагалі не було), оскільки вказана помилка в розрахунку (а.с.14) є суто технічною, факт зберігання тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка та зберігання тютюнових виробів у місцях зберігання, не внесених до Єдиного реєстру встановлений та зафіксований актом перевірки, висновки перевірки містять посилання на порушені норми діючого законодавства, суми штрафів розраховані вірно.

За таких обставин, виходячи із системного аналізу вищевказаних норм права та встановлених обставин, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції про правомірність прийнятого ППР №4 від 10 липня 2019 року в частині застосування до позивача фінансових санкцій у вигляді штрафу за зберігання тютюнових виробів в розмірі: 17 000 грн. - у місцях зберігання, не внесених до Єдиного реєстру та 17 000 грн. - без марок акцизного податку встановленого зразка.

З огляду на вищевикладене, приймаючи оскаржуване ППР №4 від 10 липня 2019 року в вищезазначеній частині, за інкриміноване ФОП порушення, оцінку якому надано судом вище, ГУ ДФС у Миколаївській області діяло у межах повноважень та у відповідності до вимог податкового законодавства та законодавства в сфері державного регулювання виробництва і обігу тютюнових виробів та алкогольних напоїв.

Інші доводи апеляційних скарг ґрунтуються на суб`єктивній оцінці фактичних обставин справи та доказів, а також на невірному тлумаченні норм матеріального права. Зазначені доводи апелянтів не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

Судова колегія не змінює розподіл судових витрат відповідно ст. 139 КАС України.

Враховуючи все вищевикладене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а наведені в скаргах доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційні скарги ФОП ОСОБА_1 та ГУ ДФС у Миколаївській області задоволенню не підлягають.

Оскільки дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, постанова суду апеляційної інстанції відповідно до ч.5 ст. 328 КАС України в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308, 310, п.1 ч.1 ст. 315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, п.2 ч.5 ст. 328 КАС України, судова колегія, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційні скарги фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 та Головного управління ДФС у Миколаївській області залишити без задоволення, а рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків передбачених п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Повне судове рішення складено 26 грудня 2019 року.

Головуючий: Бітов А.І.
Суддя: Суддя: Ступакова І.Г. Лук`янчук О.В.