Справа № 320/4733/19
Суддя: Брагіна О.Є.
Дата ухвалення: 2019-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

25 листопада 2019 року м. Київ № 320/4733/19

Суддя Київського окружного адміністративного суду Брагіна О.Є., розглянувши позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Віта-Текс" до Київської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування рішення.

у с т а н о в и в:

до суду звернулось ТОВ "Віта-Текс" з позовом до Київської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товару №UA 125000/2019/000252/1 від 13.03.2019 р.

Ухвалою суду від 03.09.2019 позовна заява була залишена без руху, заявникові визначено строк та спосіб для усунення її недоліків шляхом подання позовної заяви, оформленої із дотриманням ст.ст.160,161 КАСУ, у кількості екземплярів, що відповідає кількості учасників справи із зазначенням: реєстраційного номеру облікової картки платника податків -представника позивача, викладення обставин заявленого позову із наданням доказів, що підтверджують кожну з них, в тому числі, коли та ким був зареєстрований позивач; якими видами зовнішньоекономічної діяльності займається товариство; у зв`язку з чим виникла розбіжність відомостей у додатку до угоди від 01.10.2015 р. №КРІ/786/0110/15 та інвойсі №КРІ/786/886DT; докази того, що товар, який ввозиться на територію України є стоковим; платіжні документи на спірний товар; копії митної декларації країни-відправника; експертні висновки про кількісні та якісні показники товару, що ввозився на митну територію України; відомості біржових організацій про вартість ввезеного товару та/або сировини; подання копій документів, долучених до позовної заяви, посвідчених у встановленому законом порядку; обгрунтування порушення прав та інтересів заявника прийнятим рішенням із розкриттям змісту порушених прав.

Крім того, з метою виконання вимог статті 160 КАСУ в частині зазначення ціни позову та статті 161 КАСУ в частині правильного визначення оплати судового збору у встановлених порядку і розмірі, позивачу необхідно було подати суду документ, що свідчить про розмір мита, який необхідно буде доплатити ТОВ "Віта-Текс" для випуску товарів у вільний обіг, та з якого суд зможе встановити загальну суму майнових вимог позивача та визначити правильність ціни позовної заяви.

03.09.2019, в день прийняття ухвали про усуненні недоліків до суду було подано позов у первісній редакції, яка визнана судом невідповідною вимогам КАСУ та документи, які були приєднані до позовної заяви.

Ухвалою суду від 03.10.2019 строк для усунення недоліків було продовжено та зобов`язано позивача надати довідку для визначення розміру судового збору, який підлягає сплати довідку митного органу про розмір платежів, які необхідно здійснити позивачу для випуску товару у вільний обіг.

В той же час, представником позивача на власний розсуд було вирішено, які документи (докази) необхідно надати суду та замість довідки про розмір платежів, які підлягають сплаті при ввезенні імпортованого товару на митну територію України, подано розрахунок позивача про розмір митних платежів, який не відповідає методиці, що застосовується митним органом при таких розрахунках.

Таким чином, суд констатує невиконання позивача вимог ухвали суду в частині надання витребуваних доказів, з огляду на що, зазначає таке:

в умовах правової держави праву належить пріоритет перед державою, яка повинна поважати виданий нею закон, доти, поки він існує і діє.

Правопорядок, law and order, як одна зі складових частин громадського порядку, складається в результаті реалізації різних видів соціальних норм, які регулюють різноманітні сфери суспільного життя. Це стан (режим) правової упорядкованості, урегульованої і погодженої системою суспільних відносин, що складається в умовах реалізації законності.

Для того, щоб правопорядок не був абстрактним значенням, а результатом свідомого дотримання вимог законодавства у всіх сферах правозастосовчої діяльності, існує нагальна потреба легалізації суверенної влади в межах всією людської спільноти (проф. А. Крижанівській).

Запровадження цієї тези має просте практичне вирішення: спонукання суб`єктів права до дотримання правової культури.

Так, згідно ч.3 ст.44 КАСУ на учасника справи покладено обовязок подавати суду докази в порядку, встановленому законом та/або судом.

Процесуальний закон не наділяє учасника справи ревізувати судове рішення, яке набрало законної сили та не допускати зловживання процесуальними правами.

Під зловживанням процесуальними правами у даному випадку судом розуміється, що формально на перший погляд дії особи начебто не виходять за межі правового поля, а насправді ними заподіюється шкода інтересам правосуддя. Це виявляється у поєднанні диспозитивного права на допустимість для позивача будь-яких процесуальних прийомів з протиправним наміром примусити суд вчиняти так, як він вважає для себе за потрібне, навіть якщо такі дії (зокрема щодо до прийняття неналежно оформленої позовної заяви) будуть виходити за рамки процесуального законодавства.

Удавана легітимність дій представника позивача полягає у повторному поданні ним до суду не витребуваних доказів, а документів, які не мають значення для вирішення спору та визначення на власний розсуд, які докази необхідно представити суду, а у наданні яких слід, на власний розсуд, відмовити.

Таким чином, право на звернення до суду позивача було цілком поставлено в залежність від його волі виконати чи не виконати судове рішення, яке набуло законної сили. Представник позивача обрав другий варіант.

Принцип диспозитивності в адміністративному праві, у першу чергу, спрямований на забезпечення реалізації законних і обґрунтованих інтересів осіб, які беруть участь у ній, тому є недопустимим зловживання процесуальними правами розглядати як право на звернення до суду.

Свобода розпорядження національними засобами захисту обмежена вимогами закону та інтересами інших учасників, тому виявивши факт зловживання процесуальними правами, суд повинен застосувати відповідні заходи для припинення такої діяльності, -висновок Верховного Суду ( №814/218/14).

ЕСПЛ у своєму рішенні у справі "Мушта проти України" (заява N 8863/06) нагадав, що "за виключенням екстраординарних випадків, заява може бути відхилена у зв`язку із зловживанням, якщо її свідомо обґрунтовано неправдивими фактами" ( рішення у справі "Варбанов проти Болгарії" (Varbanov v. Bulgaria), N 31365/96, пункт 36, ECHR 2000-X).

Чинне процесуальне законодавство містить достатньо механізмів, для того щоб забезпечити дотримання сторонами судового процесу своїх процесуальних обов`язків. Зокрема, положеннями п.1 ч.4ст.169 КАСУ встановлено, що позовна заява повертається позивачеві у разі неусунення їм недоліків позовної заяви, яку було залишено без руху.

Керуючись статтями 9, 44, 169, 171, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

1. позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Віта-Текс" (код 34483946, м. Київ, бульвар Кольцова, 17-в) до Київської митниці ДФС (код 39470947, м. Бориспіль, МП "Бориспіль") про визнання протиправним та скасування рішення, - повернути позивачеві.

2. Роз`яснити, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

3. Копію ухвали разом з матеріалами позовної заяви надіслати позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення (підписання) ухвали.

Суддя Брагіна О.Є.