Справа № 440/3405/19
Суддя: С.С. Бойко
Дата ухвалення: 2019-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2019 року м. ПолтаваСправа № 440/3405/19

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Бойка С.С.,

за участю:

секретаря судового засідання Лайко О.В.,

представника позивача Січкар О.С.,

представника відповідача Кобеляцької М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства "Кременчукгаз" до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Полтавській області про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В:

10 вересня 2019 року Приватне акціонерне товариство "Кременчукгаз" звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Полтавській області про визнання протиправними та скасування рішень від 08.08.2019 №236 та від 10.09.2019 №287.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що рішення відповідача №236 від 08.08.2019 винесено відповідачем без достатніх на те підстав та в супереч положенням статті 23 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», а тому підлягає скасуванню. Стверджував, що рішення Фонду соціального страхування України в Полтавській області №287 від 10.09.2019 є похідним від рішення №236 від 08.08.2019, а тому також підлягає скасуванню.

04.10.2019 відповідачем до суду подано відзив у якому зазначено, що проведеною перевіркою встановлено, порушення п. 1 ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 22 та ч. 3 ст. 30 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», а саме допомоги по тимчасовій непрацездатності по догляду за хворою дитиною до 3-х років надана батькові в період, коли мати знаходиться у відпустці по догляду за цією дитиною до досягнення нею трирічного віку без документального підтвердження хвороби матері в цей період.

Стверджував про відсутність у ОСОБА_1 права на отримання допомоги по тимчасовій непрацездатності за рахунок коштів загальнообов`язкового державного соціального страхування на підставі листків непрацездатності АДЦ №354517 від 25.01.2019, АДЦ №354641 від 29.03.2019 АДЦ №354661 від 12.041.2019, оскільки статтею 22 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» визначено, що допомога по тимчасовій непрацездатності застрахованій особі, яка здійснює догляд за дитиною, лише в разі захворювання матері або іншої особи, яка фактично здійснює догляд за дитиною віком до трьох років або дитиною-інвалідом віком до 18 років, іншого чинним законодавством не передбачено.

У зв`язку з чим Управлінням прийнято рішення №236 від 08.08.2019 про повернення коштів фонду та застосування фінансових санкцій за порушення законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на суму 15640,29 грн.

18.10.2019 позивачем до суду подано відповідь на відзив відповідача у якій зазначено, що Інструкцією про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, затвердженою наказом Міністерства охорони здоров`я України від 13.11.201 №455, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 04.12.2001 за №1005/6196 листок непрацездатності по догляду за дитиною віком до 3 років може бути виданий працюючій особі, яка здійснює догляд за дитиною віком до 3 років, у випадку пологів або хвороби матері, а також у випадку, коли вона доглядає за другою хворою дитиною. Стверджував, що отримані товариством від ОСОБА_1 листків непрацездатності ЛН АДЦ №354517 від 25.01.2019; ЛН АДЦ №354641 від 29.03.2019; ЛН АДЦ №354661 від 12.04.2019, як застрахованої особи, яка фактично здійснювала догляд за дитиною на час перебування матері з іншими хворими дітьми, позивачем, правомірно у відповідності до вимог ст.. 31 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» здійснено призначення, нарахування та виплату матеріально допомоги по догляду за дитиною до 3-х років.

29.10.2019 до суду надійшли заперечення відповідача на відповідь позивача на відзив відповідача на позов, у яких управління виконавчої дирекції фонду у Полтавській області вказувало на те, що відповідач не заперечує правомірності видачі лікувальним закладом листків непрацездатності. Разом з тим, наполягав на протиправності використання позивачем коштів фонду при наданні допомоги за вказаними листками непрацездатності.

Вказував на те, що позивачем не надано доказів того, що мати дитини народженої у 2017 році, тобто дитини, якій не виповнилося трьох років, у період догляду за нею ОСОБА_1 , що засвідчено листками непрацездатності ЛН АДЦ №354517 від 25.01.2019; ЛН АДЦ №354641 від 29.03.2019; ЛН АДЦ №354661 від 12.04.2019 була хворою.

01.10.2019 позивачем до суду подано заяву про збільшення позовних вимог у якій позивач також просив визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 10.09.2019 №287.

Вказана заява прийнята до розгляду ухвалою суду від 31.10.2019 року, у зв`язку з чим сторонам встановлено новий строк для обміну заявами по суті справи.

18.11.2019 до суду надійшов відзив відповідача на заяву про збільшення позовних вимог, у якій відповідач посилався на те, що 08.08.2019 управлінням прийнято рішення про повернення позивачем коштів фонду в сумі 15640,29 грн, в подальшому за несвоєчасне повернення страхових коштів рішенням від 10.09.2019 №287 на товариство накладено штраф в сумі 1564,03 грн та нарахована пеня у розмирі 281,53 грн.

02.12.2019 позивачем до суду подано відповідь на відзив на заяву про збільшення позовних вимог у якій позивач посилається на те, що під час винесення рішення №287 від 10.09.2019 був обізнаний про звернення товариства до суду з позовом про визнання протиправним та скасування рішення №236 від 08.08.2019.

06.12.2019 відповідачем до суду подано заперечення на відповідь позивача на відзив відповідача на заяву про збільшення позовних вимог у якій зазначено, що рішення №287 від 10.09.2019 винесено до відкриття провадження по справі та отримання відповідачем листа повідомлення від ПрАТ «Кременчукгаз» про судове оскарження рішення №236 від 08.08.2019.

Протокольною ухвалою від 03.12.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Вислухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

В період з 22.07.2019 по 30.07.2019 Кременчуцьким відділенням управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Полтавській області проведено перевірку дотримання Приватним акціонерним товариством «Кременчукгаз» вимог законодавства у сфері загальнообов`язкового державного соціального страхування, за результатами якої складено акт №73 від 30.07.2019.

Вказаним актом зафіксовано, зокрема, порушення п. 1 ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 22 та ч. 3 ст. 30 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», а саме допомоги по тимчасовій непрацездатності по догляду за хворою дитиною до 3-х років надана батькові в період, коли мати знаходиться у відпустці по догляду за цією дитиною до досягнення нею трирічного віку без документального підтвердження хвороби матері в цей період, 14.03.2019:ЛН АДЦ354517 від 25.01.2019 ОСОБА_1 , 05.06.2019: ЛН АДЦ 354641 від 29.03.2019 ОСОБА_1 , 20.06.2019:ЛН АДЦ 354661 від 12.04.2019 ОСОБА_1 .

За результатами розгляду вказаного акту відповідачем 08.08.2019 винесено рішення №236 про поверхня коштів Фонду та застосування фінансових санкцій за порушення законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, яким ПрАТ «Кременчукгаз» визначено суму коштів яка підлягає поверненню фонду 10426,86 грн та застосовано до ПрАТ «Кременчукгаз» штраф за порушення порядку використання страхових кошів в сумі 5213,43 грн.

Рішенням відповідача від 10.06.2019 №287 про застосування фінансових санкцій за несвоєчасне повернення коштів фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування до ПрАТ «Кременчугаз» застосовано штраф за несвоєчасне повернення страхових коштів в сумі 1564,03 грн та застосовано пеню в розмірі 281,53 грн.

Не погоджуючись з вказаними рішенням позивач звернувся до суду з цим позовом.

Спірні стосуються правомірності використання коштів фонду під час надання допомоги ОСОБА_1 за листками непрацездатності АДЦ №354517 від 25.01.2019; АДЦ №354641 від 29.03.2019; АДЦ №354661 від 12.04.2019 у зв`язку з його перебуванням на стаціонарному лікуванні в КНМП «Кернмечуцька міська дитяча лікарня» з дитиною ОСОБА_2 до досягнення ним трьох річного віку та у період відпустки матері по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Вирішуючи вказане питання, суд виходить з наступного.

Пунктом 3.13 Інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян затвердженої наказом Міністерство охорони здоров`я, від 13.11.2001, №455, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 04.12.2001 за N1005/6196 листок непрацездатності видається працюючій особі, яка здійснює догляд за дитиною віком до 3 років, дитиною-інвалідом віком до 18 років, у випадку пологів або хвороби матері (опікуна, іншого члена сім`ї, який перебуває у відпустці для догляду за дитиною віком до 3 років, виховує дитину-інваліда віком до 18 років) на період, коли вона за медичними висновками лікаря не може здійснювати догляд за дитиною, а також у випадку необхідності догляду за другою хворою дитиною.

Відповідно до пункту 3.9 вказаної Інструкції встановлено, що у разі стаціонарного лікування дітей віком до 6 років одному із працюючих членів сім`ї або іншій працюючій особі, яка здійснює догляд за дитиною, видається листок непрацездатності на весь період перебування в стаціонарі разом з дитиною.

Частиною першою статті 25 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» встановлено, що допомога по тимчасовій непрацездатності надається застрахованій особі у формі матеріального забезпечення, яке повністю або частково компенсує втрату заробітної плати (доходу), у разі настання в неї одного з таких страхових випадків: 1) тимчасової непрацездатності внаслідок захворювання або травми, не пов`язаної з нещасним випадком на виробництві; 2) необхідності догляду за хворою дитиною; 3) необхідності догляду за хворим членом сім`ї; 4) догляду за дитиною віком до трьох років або дитиною з інвалідністю віком до 18 років у разі хвороби матері або іншої особи, яка доглядає за цією дитиною; 5) карантину, накладеного органами санітарно-епідеміологічної служби; 6) тимчасового переведення застрахованої особи відповідно до медичного висновку на легшу, нижчеоплачувану роботу; 7) протезування з поміщенням у стаціонар протезно-ортопедичного підприємства; 8) перебування в реабілітаційних відділеннях санаторно-курортного закладу після перенесених захворювань і травм.

Згідно з частиною п`ятою вказаної статті допомога по тимчасовій непрацездатності в разі захворювання матері або іншої особи, яка фактично здійснює догляд за дитиною віком до трьох років або дитиною з інвалідністю віком до 18 років, надається застрахованій особі, яка здійснює догляд за дитиною, з першого дня за весь період захворювання в порядку та розмірах, встановлених цим Законом.

Відповідно до частини першої статті 22 вказаного Закону допомога по тимчасовій непрацездатності не надається: 1) у разі одержання застрахованою особою травм або її захворювання при вчиненні нею злочину; 2) у разі навмисного заподіяння шкоди своєму здоров`ю з метою ухилення від роботи чи інших обов`язків або симуляції хвороби; 3) за час перебування під арештом і за час проведення судово-медичної експертизи; 4) за час примусового лікування, призначеного за постановою суду; 5) у разі тимчасової непрацездатності у зв`язку із захворюванням або травмою, що сталися внаслідок алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння або дій, пов`язаних з таким сп`янінням; 6) за період перебування застрахованої особи у відпустці без збереження заробітної плати, творчій відпустці, додатковій відпустці у зв`язку з навчанням.

В ході розгляду справи судом встановлено та не заперечується сторонами по справі, що подружжя Мокрих є багатодітною родиною та виховує трьох дітей: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 . Мокрим Андрію та Дмитру не виповнилося трьох років.

З наявного в матеріалах справи листа Комунального некомерційного медичного підприємства "Кременчуцька міська дитяча лікарня" від 15.08.2019 №01-15/1275, судом встановлено, що ОСОБА_2 27.01.2017 знаходився на стаціонарному лікуванні в КНМП "Кременчуцька міська дитяча лікарня" у період з 11.01.2019 по 25.01.2019 у педіатричному відділенні старшого віку, у період з 21.03.2019 по 29.03.2019 в інфекційному відділенні та у період з 01.04.2019 по 12.04.2019 у педіатричному відділенні молодшого віку.

Догляд за дитиною у всіх випадках здійснював батько ОСОБА_1 . Мати ОСОБА_5 знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до 3-х років, але сім`я є багатодітною, а ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 знаходиться на грудному вигодуванні та під постійним наглядом матері.

Перебування здорової дитини ОСОБА_4 з хворим братом у відділені лікарні неможливо.

Крім того, зі змісту довідок КНМП "Кременчуцька міська дитяча лікарня" від 29.07.2019 №01-21/184, №02-21/1190, судом встановлено, що ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 перебував на стаціонарному лікуванні у педіатричному відділенні молодшого віку з 02.04.219 по 15.04.219, по догляду за дитиною знаходилася мати ОСОБА_5 . Крім того, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 знаходилися на стаціонарному лікуванні у педіатричному відділені старшого віку з 12.01.2019 по 25.01.2019, по догляду за дітьми знаходилася мати ОСОБА_5 .

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Норми Конституції України є нормами прямої дії, а топу ОСОБА_3 не може бути позбавлений права на соціальний захист під час перебування на лікарняному по догляду за дитиною, у зв`язку з відсутністю законодавчого врегулювання виплати вказаної допомоги у випадку хвороби відразу усіх дітей у багатодітній родині, а також у випадку перебування на стаціонарному лікуванні одного із дітей який не досяг трьох річного віку під час перебування матері у відпустці по догляду за двома дітьми до трьох років.

Також суд, звертає увагу на те, що Конституція України гарантує кожному громадянину право на безпечне життя та захист здоров`я, а тому перебування ОСОБА_5 у інфекційному відділенні з хворим сином ОСОБА_2 27.01.2017 разом із здоровою дитиною ОСОБА_4 11.06.2018 який перебуває на грудному вигодуванні та потребує постійного догляду матері є порушенням прав останнього на безпечне життя та захист здоров`я.

Частиною першою статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України встановленою, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Керуючись принципом верховенства права та враховуючи положення 25 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», а саме: допомога по тимчасовій непрацездатності надається застрахованій особі у формі матеріального забезпечення, яке повністю або частково компенсує втрату заробітної плати (доходу), у разі необхідності догляду за хворою дитиною, суд приходить до висновку про визнання протиправним та скасування рішення відповідача від 08.08.2019 №236 про повернення коштів фонду, та рішення відповідача від 10.09.2019 №287 як похідного від першого рішення, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмір 3842,00 грн, у зв`язку з чим суд, вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Полтавській області на користь позивача понесених останнім судових витрат по сплаті судового збору у розмірі 3842,00 грн.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов Приватного акціонерного товариства "Кременчукгаз" (пров. Героїв Бреста, 46, м. Кременчук, Полтавська область, 39601, ) до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Полтавській області (вул. Гоголя, б.34, м. Полтава, 36011, ) про визнання протиправним та скасування рішення задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати рішення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Полтавській області від 08.08.2019 №236 та від 10.09.2019 №287.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Полтавській області на користь Приватного акціонерного товариства "Кременчукгаз" витрати зі сплати судового збору в розмірі 3842,00 грн (три тисячі вісімсот сорок дві гривні нуль копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 26 грудня 2019 року.

Суддя С.С. Бойко