Справа № 160/4050/19
Суддя: Чабаненко С.В.
Дата ухвалення: 2019-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

03 грудня 2019 року м. Дніпросправа № 160/4050/19

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Чабаненко С.В.,

суддів: Чумака С.Ю., Юрко І.В.,

за участю секретаря судового засідання Сколишеві О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі апеляційну скаргу Одеської митниці ДФС на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.07.2019 р. в адміністративній справі №160/4050/19 за позовом Товариству з обмеженою відповідальністю "АТБ-маркет" до Одеської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови в прийнятті митної декларації ,-

ВСТАНОВИВ:

До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-Маркет» до Одеської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови в прийнятті митної декларації.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.07.2019 року даний адміністративний позов задоволено в повному обсязі.

Не погодившись з рішенням суду, Одеською митницею ДФС подано апеляційну скаргу, згідно якої відповідач просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, а також порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Позивач та відповідач до судового засідання своїх представників не направили, про час, дату та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини не прибуття суд не повідомили, що відповідно до приписів ч. 2 ст. 313 КАС України не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції, 02.03.2015 року між товариством з обмеженою відповідальністю «АТБ-Маркет» (покупець) та NINGBO GLOBALWAY IMP.&EXP.CO., LTD (постачальник) укладено контракт на поставку продукції №2901-NB/СН.

Пунктом 2.2 вказаного контракту зазначено, що ціна на товар визначено умовами FOB-Нінгбо, Китай (Інкотермс-2000), якщо інше не обумовлено у специфікаціях, і включає у себе вартість завантаження товару у постачальника, вартість всіх митних формальностей в країні постачальника, вартість сертифікації товару, вартість пакування, маркування, не включаючи податки та мита на території України.

Для здійснення митного оформлення ввезеного товару, позивачем 06.12.2018 року подано митну декларацію №UA500060/2018/037592, відповідно до якої до ввезення задекларовано наступний товар:

- взуття домашнє (тапочки) з верхом із текстильних матеріалів, на підошві з гуми: - арт. GW0511 - Тапочки кімнатні чоловічі. Підошва: гума. Верх: поліестер - 12 840 пар. Торгівельна марка: немає даних; Виробник: Nihgbo Globalway Imp.&Exp.Co., LTD; Країна походження: СN (Китай). Загальна сума заявленої митної вартості 17 978,10 дол. США. Код товару ;

- рукавички трикотажні машинного в`язання, без просочення та покриття, без підкладки, без обробки, з синтетичних ниток: - арт. GW0395 - Рукавички в`язані з узором. Матеріал: 100% акрил. - 15 360 пар; Торгівельна марка: немає даних; Виробник: Nihgbo Globalway Imp.&Exp.Co., LTD; Країна походження: СN (Китай). Загальна сума заявленої митної вартості 9 515,81 дол. США. Код товару ;

- вироби побутові кухонні нові з чорних металів (вуглецевої сталі), не емальовані, не фарбовані, не лаковані, з антипригарним покриттям: - арт. GW0141 - Набір форм для випічки 3 шт. Матеріал: вуглецева сталь - 2 556 наборів; Торгівельна марка: немає даних; Виробник: Nihgbo Globalway Imp.&Exp.Co., LTD; Країна походження: СN (Китай). Загальна сума заявленої митної вартості 15 447,35 дол. США. Код товару .

Загальна митна вартість товару складає 1 080 372,08 грн.

На підтвердження відомостей, заявлених про митну вартість товару, позивачем також були надані відповідачу документи, що заявлені у митній декларації: зовнішньоекономічний договір (контракт) на поставку продукції №2901-NB/СН від 02.03.2015 року, специфікація № 191NG від 26.10.2018 року, рахунок-фактура (інвойс) №HY3-АТВ18106_4 від 26.10.2018 року, транспортні (перевізні) документи №010723 від 05.12.2018 року, №MRFB18101763B від 01.11.2018 року, № 7621810 від 02.12.2018 року, №СФ-7997 від 06.12.2018 року, № СФ-8000 від 06.12.2018 року, №2107/10 від 21.07.2010 року, генеральний договір добровільного страхування вантажів № 40-0197-18-00011 від 01.03.2018 року, страховий сертифікат № 40-0197-18-00011/2334 від 06.11.2018 року, в якій митна вартість товару визначена ним за основним методом - за ціною контракту (метод №1).

Під час проведення перевірки митним органом встановлено, що подані документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а саме:

1) у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі тощо) відсутня інформація щодо вартості упаковки та пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних з пакуванням як складової частини митної вартості товарів;

2) згідно з Міжнародними правилами інтерпретації комерційних термінів Інкотермс мінімальне страхування має покривати зазначену в договорі ціну плюс 10% (тобто 110%) і повинно бути обумовлене у валюті договору. Наданий страховий сертифікат №40-0197-18-00011/2334 від 06.11.2018 року не відповідає вищезазначеним умовам. Дата складання страхового сертифікату №40-0197-18-00011/2334 - 06.11.2018 року, а дата коносаменту № MRFB18101763B - 01.11.2018 року, що свідчить про те, що вантаж 5 днів слідував маршрутом незастрахованим.

З огляду на викладене, митним органом повідомлено позивача, в порядку, визначеному ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України, про необхідність надання додаткових документів для підтвердження митної вартості товарів і обраний метод її визначення.

07.12.2018 року декларантом надано до митного органу: копію митної декларації країни відправлення № 49408086 від 29.10.2018 року; прайс-лист виробника товару б/н від 12.10.2018 року; комерційну пропозицію б/н від 19.10.2018 року.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної оцінки товарів, митним органом прийнято рішення про коригування митної вартості товарів від 07.12.2018 року №UA500060/2018/000064/2, згідно з яким відкоригована задекларована митна вартість товарів із застосуванням резервного методу за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів на рівні 1,6710 дол. США за одиницю.

З урахуванням рішення про коригування митної вартості товару, митним органом відмовлено в митному оформленні та видано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500060/2018/08649 від 07.12.2018 року.

Задовольняючи даний адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не доведено правомірність висновку, що митна вартість ввезеного позивачем товару визначена необґрунтовано, що в свою чергу надавало б відповідачу право на коригування митної вартості товару.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Частиною 1 ст. 49 Митного кодексу України (далі - МК України) визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до ч.1 ст.50 МК України відомості про митну вартість товарів використовуються для: 1) нарахування митних платежів; 2) застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України; 3) ведення митної статистики; 4) розрахунку податкового зобов`язання, визначеного за результатами документальної перевірки.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Частинами 1, 2 ст.52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Згідно з ч.1 ст. 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Приписи ч. 2 ст. 53 МК України містить вичерпний перелік документів, які подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення. До них відносяться: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до ч. 3 ст. 53 МК України, у разі якщо зазначені документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

З аналізу вищенаведених норм встановлено, що право митного органу на витребування додаткових документів не є абсолютним, а виникає за наявності хоча б однієї з таких підстав: надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

В свою чергу нормами статті 54 МК України передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом.

Відповідно до ч.3 ст. 54 МК України, за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 54 МК України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Згідно з ч. 1 ст. 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Частинами 2-8 ст. 57 МК України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності. У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи. У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Частиною 7 ст. 54 МК України передбачено, що у разі, якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Як встановлено судом першої інстанції, підставою для прийняття рішення про коригування митної вартості товарів №UA500060/2018/000064/2 від 07.12.2018 року стало те, що подані позивачем документи містять розбіжності, а також не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Так, митний орган прийшов до висновку, що у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі тощо) відсутня інформація щодо вартості упаковки та пакувальних матеріалів та робіт пов`язаних з пакуванням як складової частини митної вартості товарів.

Проте, як вбачається з матеріалів справи поставка товару здійснювалась на підставі контракту на поставку продукції №2901-NB/СН від 02.03.2015 року, укладеного між ТОВ «АТБ-Маркет» (покупець) та NINGBO GLOBALWAY IMP.&EXP.CO., LTD (постачальник) та в розумінні п. 2.2. даного контракту ціна на товар визначається умовами FOB - Нингбо, Китай (у відповідності до «Інкотермс - 2000»), якщо інше не обумовлено у специфікаціях, і включає в себе вартість завантаження товару у постачальника, вартість навантаження товару у постачальника, вартість пакування та маркування.

З огляду на викладене, судом першої інстанції встановлено, що оскільки умовами контракту №2901-NB/СН передбачено включення в ціну на товар вартості пакування, то відсутні підстави для окремого додавання вартості упаковки до ціни, що фактично сплачена за товар, при визначенні митної вартості товару.

Крім цього, в своєму рішенні митний орган прийшов до висновку, що згідно з Міжнародними правилами інтерпретації комерційних термінів Інкотермс мінімальне страхування має покривати зазначену в договорі ціну плюс 10% (тобто 110%) і повинно бути обумовлене у валюті договору. В свою чергу, наданий страховий сертифікат №40-0197-18-00011/2334 від 06.11.2018 року не відповідає вищезазначеним умовам.

З наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що специфікацією №191NG від 26.10.2018 року до контракту №2901-NB/СН від 02.03.2015 року передбачено поставку товару на умовах FOB-Нингбо/FOB-Ningbo.

Як вбачається з пунктів А.3. та Б.3. Міжнародних правил інтерпретації комерційних термінів Інкотермс «Договори перевезення та страхування» терміну поставки FOB як у продавця так і покупця відсутні зобов`язання щодо укладення договорів страхування.

Таким чином, при поставці товару на умовах FOB сторони самі вирішують, чи бажають вони застрахуватися та в якій мірі.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем за генеральним договором добровільного страхування вантажів від 01.03.2018 року №40-0197-18-00011, укладеним з ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група», здійснено добровільне страхування товару. Згідно з пунктом 1.9 страховий тариф складає 0,034% від страхової суми.

Отже, наданий страховий сертифікат №40-0197-18-00011/2334 від 06.11.2018 року відповідає міжнародним правилам інтерпретації комерційних термінів Інкотермс.

Таким чином, матеріалами справи підтверджено, що позивачем подано відповідачу належні та допустимі документи для підтвердження розміру витрат на страхування.

Отже, судом першої інстанції вірно встановлено, що в документах позивача відсутні розбіжності, крім цього, документи позивача надані митному органу містять всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить висновку, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правового обґрунтування, покладеного в основу судового рішення, тому не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

Згідно ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 315, 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Одеської митниці ДФС - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.07.2019 року у справі №160/4050/19 - залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом тридцяти днів до Верховного Суду, відповідно до ст. ст.328, 329 КАС України.

Головуючий - суддя С.В. Чабаненко

суддя С.Ю. Чумак

суддя І.В. Юрко