Справа № 520/12120/19
Суддя: Бідонько А.В.
Дата ухвалення: 2019-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2019 р. № 520/12120/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Бідонька А.В.

при секретарі судового засідання - Дронь А.В.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - Чіпко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання незаконним рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач, ОСОБА_1 , звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якому просить суд:

- визнати незаконними рішення Головне управління Пенсійного фонд) України в Харківській області, оформлене листами від 14.08.2019 року № 2703/02.21-20 та 17.10.2019 року №4961/02.21-20.

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області () зробити перерахунок ОСОБА_1 (код НОМЕР_1 ) та включити до страхового стажу періоди роботи: з 28.08.1991 по 04.01.1993 року товарознавцем на підприємстві «Рубін»; з 11.01.1993 по 16.10.1995 року товарознавцем та барменом кафе «Багіра» в малому підприємстві фірмі «ВЕСКОР».

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, оформлені листами від 14.08.2019 року №2703/02.21-20 та 17.10.2019 року №4961/02.21-20 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 є протиправними, оскільки позивачем надано всі необхідні документи для підтвердження трудового стажу. Зазначає, що нормами статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 18.11.2019 відкрито спрощене провадження у справі, справа призначена до розгляду в судовому засіданні в спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін.

Представником відповідача через канцелярію суду надано відзив, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог, зазначивши, що ОСОБА_1 перебуває на обліку та отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (а.с. 24-25). Зазначає, що в записі № 12 в трудовій книжці ОСОБА_1 у графі 4 - відсутній номер наказу про прийом на роботу. Жодних документів, які б підтверджували період роботи з 28.06.1991 по 04.01.1993 Позивач до Управління не надавала (наказ № 106-К від 28.06.1991 не містить відомостей ні про прийом на роботу, ні про період роботи). У зв`язку з вищезазначеним, вважає, що підстави для зарахування періоду роботи ОСОБА_1 з 28.06.1991 по 04.01.1993 відсутні. Також відповідно до записів трудової книжці прийом та звільнення ОСОБА_1 було здійснено у фірмі «ВЕСКОР», а переведення в 1994 році - кафе «Багіра», то зазначені записи є неточними та потребують підтвердження. Документів, які б підтверджували період роботи з 11.01.1993 по 16.10.1995 Позивач до Управління не надавала. За таких обставин вважає, що підстави для зарахування періоду роботи ОСОБА_1 з 11.01.1993 по 16. 10.1995 відсутні.

У судове засідання, призначене на 18.12.2019 року, прибули позивач та представник відповідача.

У судовому засіданні позивач підтримала доводи заявленого позову. Просила суд його задовольнити.

Представник відповідача проти вимог позову заперечувала, просила суд в задоволенні позову відмовити з підстав, викладених у відзиві на позов та додаткових поясненнях.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку та отримує пенсію по інвалідності, розмір якої складає 1564.00 грн.

Згідно листа Головного управління пенсійного фонду України в Харківській області від 14.08.2019 року № 2703/02.21-20 до страхового стажу ОСОБА_1 не було зараховано періоди роботи з 28.06.1991 року по 04.01.1993 року, у зв`язку із відсутністю зазначення номеру наказу про прийому на роботу, з 11.01.1993 року по 16.10.1995 року (прийом та звільнення - фірма «ВЕСКОР», переведення в 1994 році - в кафе «Багіра») (а.с. 12).

Судом встановлено, що після отримання даного листа ОСОБА_1 18.09.2019 року знову звернулась до відповідача із заявою, до якої були надані: наказ № 106-К от 28.06.1991 Харьківського експериментального ремонтно- механічного заводу про звільнення ОСОБА_1 з 28 червня 1991 року в порядку переводу на мале підприємство «Рубін» (а.с. 14); довідка Головного управління статистики у Харківській області відносно приватного науково-виробничого підприємства «РУБІН» (а.с. 15); довідка Головного управління статистики у Харківській області відносно малого підприємства фірми «ВЕСКОР» (а.с. 16).

У своїй заяві ОСОБА_1 просила зарахувати до страхового стажу періоди роботи з 28.06.1991 року по 04.01.1993 року та з 11.01.1993 року по 16.10.1995 року та постановити відповідне рішення.

Розглянувши подану заяву від 18.09.2019 р. Головне управління пенсійного фонду України в Харківській області листом від 17.10.2019 року № 4961/02.21-20 надало заявнику відповідь, в якій відповідач, посилаючись на те, що зарахувати періоди робот и з 28.06.1991 р. по 04.01.2019 р. та з 11.01.1993 р. по 16.05.1995 р. за наданими документами (копіями довідок головного управління статистики у Харківській області від 04.09.2019 р. № 03.1-11/1918 та від 04.09.2019 р. № 03.1-11/1919 по малому підприємству "Рубін", а також копії наказу Харківського експериментального ремонтно-механічного заводу від 28.06.1991 р. № 106-К) не є можливим, оскільки документи не містять відомостей про періоди роботи.

Вважаючи таку відмову про зарахування до її страхового стажу для призначення пенсії періоди роботи з 28.06.1991 року по 04.01.1993 року та з 11.01.1993 року по 16.10.1995 року протиправною, ОСОБА_1 звернулась з даним позовом до суду.

Вирішуючи даний спір, суд враховує такі обставини.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам регулює Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058-ІV).

Згідно із статтею 46 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Статтею 8 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Згідно із частиною першою статті 9 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV (надалі - Закон № 1058-IV) відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати, зокрема пенсія за віком.

Положеннями частин першої та другої статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" затверджений постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07.07.2014 № 13-1), зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за № 1566/11846 (надалі - Порядок № 22-1).

Згідно з пунктом 2.1. Порядку № 22-1 до заяви про призначення пенсії за віком додаються, зокрема документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року N637 (далі - Порядок підтвердження наявного трудового стажу).

Згідно із пунктом 1 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

У відповідності із пунктом 2 вказаного Порядку у разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Згідно із пунктом 17 Порядку №637 за відсутності документів про наявний стаж роботи та неможливості їх одержання у зв`язку з воєнними діями, стихійним лихом, аваріями, катастрофами або іншими надзвичайними ситуаціями стаж роботи, який дає право на пенсію, встановлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі.

За відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника (пункту 18 Порядку №637).

Аналіз норм чинного законодавства дозволяє зробити висновок, що необхідність підтверджувати періоди роботи для визначення стажу роботи виникає у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Як встановлено судом, позивач двічі зверталась (16.07.2019 та 18.09.2019 р.) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області із заявами про зарахування до її страхового стажу періодів роботи з 28.06.1991 року по 04.01.1993 року (відсутній номер наказу про прийому на роботу), з 11.01.1993 року по 16.10.1995 року (прийом та звільнення - фірма «ВЕСКОР». переведення в 1994 році - кафе «Багіра» .

Згідно наданої до матеріалів справи копії трудової книжки судом встановлено, що за №12 є запис про те, що 28.06.1991 р. позивач зарахована в порядку переводу до МП "Рубін", проте у графі 4 не зазначений номер наказу (а.с. 9).

Суд зазначає, що не зазначення лише у п. 12 запису в трудовій книжці ОСОБА_1 номеру наказу не може бути підставою для того, що відповідачем не зараховано позивачу період роботи з 28.06.1991 року по 04.01.1993 року, оскільки, на підтвердження зазначених обставин ОСОБА_1 надано до матеріалів справи копію наказу № 106-К від 28.06.1991 Харківського експериментального ремонтно - механічного заводу про звільнення ОСОБА_1 з 28 червня 1991 року в порядку переводу на мале підприємство «Рубін» (а.с. 14). Судом встановлено, що копія цього наказу надавалась позивачем під час її звернення до органу Пенсійного фонду.

Проте, ГУ ПФУ у Харківській області надана копія зазначеного наказу не була прийнята до уваги, у зв`язку із чим відповідачем робиться висновок, що підстави для зарахування періоду роботи ОСОБА_1 з 28.06.1991 по 04.01.1993 відсутні та зазначений період позивачу не зараховано до страхового стажу період роботи .

Стосовно підтвердження стажу у період з 11.01.1993 р. по 16.10.1995 року судом встановлено наступне.

З п. 13 трудової книжки позивача також вбачається, що 04.01.1993 р. ОСОБА_1 звільнена в порядку переводу до фірми "Вескор" (пр. № 1 від 04.01.1993р.).

Відповідно до записів у трудовій книжці прийом та звільнення ОСОБА_1 було здійснено у фірмі «ВЕСКОР», а переведення в 1994 році - кафе «Багіра»,

Проте, на відповідачем не зараховано до страхового стажу зазначений період роботи, оскільки записи у трудовій книжці ОСОБА_1 є неточними та потребували підтвердження.

Судом встановлено, що позивачем під час звернення до відповідача надавались довідка Головного управління статистики у Харківській області відносно приватного науково-виробничого підприємства «РУБІН» та довідка Головного управління статистики у Харківській області відносно малого підприємства фірми «ВЕСКОР» , копії яких надано позивачем до матеріалів справи (а.с. 15-16).

Проте , оскільки на погляд відповідача, зазначені записи у трудовій книжці (п. 13 прийом та звільнення ОСОБА_1 було здійснено у фірмі «ВЕСКОР», п. 15 переведення в 1994 році - кафе «Багіра») є неточними та потребують підтвердження, отже зазначений період також не включено відповідачем до страхового стажу ОСОБА_1 ..

Суд, у свою чергу, звертає увагу, що зазначені періоди роботи трудової діяльності позивача відображений у трудовій книжці із зазначенням номерів наказів та дат їх видачі, а відсутність зазначення наказу (п.12 трудової книжки) підтверджується копією наказу від 28.06.1991 р. № 106-К.

Суд звертає увагу на те, що підставою для призначення пенсії за віком є наявність відповідного страхового стажу роботи та досягнення відповідного віку, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки.

Крім того, відповідно до частини 3 статті 44 Закону № 1058-ІV органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов до висновку що, повідомляючи позивачу в зарахуванні до страхового стажу вищезазначених періодів роботи, управління діяло без врахування всіх істотних обставин, внаслідок чого позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Крім того, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 «Про трудові книжки працівників» відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, тому власне недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для робітника, а отже, й не може впливати на її особисті права.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 06.02.2018 по справі №677/277/17 провадження № К/9901/1298/17.

Суд вважає необґрунтованою відмову відповідача щодо не зарахування періодів роботи позивача до страхового стажу: з 28.08.1991 по 04.01.1993 року товарознавцем на підприємстві «Рубін»; з 11.01.1993 по 16.10.1995 року товарознавцем та барменом кафе «Багіра» в малому підприємстві фірмі «ВЕСКОР», які зазначені у трудовій книжці

За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, оформлені листами від 14.08.2019 року №2703/02.21-20 та 17.10.2019 року №4961/02.21-20, якими відмовлено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у включенні відповідних періодів до страхового стажу є не законними та підлягає скасуванню.

Щодо вимоги позивача зробити перерахунок та включити до страхового стажу з 28.08.1991 по 04.01.1993 року товарознавцем на підприємстві «Рубін»; з 11.01.1993 по 16.10.1995 року товарознавцем та барменом кафе «Багіра» в малому підприємстві фірмі «ВЕСКОР», суд зазначає наступне.

У розумінні Закону № 1058, Порядку № 22-1 пенсія призначається (перераховується) за результатами розгляду і аналізу всіх наданих документів.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Адміністративний суд не наділений повноваженнями втручатися у вільний розсуд (дискрецію) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями, визначеними статтею 2 КАС України.

Завдання правосуддя полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше порушується принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади не допускає надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішень.

Виходячи зі змісту положень КАС України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Отже, позовні вимоги в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області зробити перерахунок ОСОБА_1 (код НОМЕР_1 ) та включити до страхового стажу відповідні періоди, є формою втручання в дискреційні повноваження суб`єкта владних повноважень та виходить за межі завдань адміністративного судочинства, а тому не підлягає задоволенню.

Проте, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ч. 2 ст. 9 суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Отже, для належного способу захисту прав позивача суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (код НОМЕР_1 ) щодо перерахунку пенсії, зарахувавши до страхового стажу періоди роботи: з 28.08.1991 по 04.01.1993 року товарознавцем на виробничому науково- досліджувальному малому підприємстві «Рубін»; з 11.01.1993 по 16.10.1995 року товарознавцем та барменом кафе «Багіра» в малому підприємстві фірмі «ВЕСКОР».

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частин 1 та 3 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

З врахуванням вищевикладеного, з`ясувавши обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, оцінюючи наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні на предмет належності, допустимості та достовірності кожного доказу окремо, а також достатності та взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, як того вимагає процесуальне законодавство, проаналізувавши норми матеріального права, які належить застосувати до спірних правовідносини, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню.

Розподіл судових витрат здійснити в порядку ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 2, 6-11, 14, 77, 139, 243-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, 3 під., 2 пов., м.Харків, 61022, код ЄДРПОУ - 14099344) про визнання незаконним рішення та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати незаконними та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, оформлене листами від 14.08.2019 року № 2703/02.21-20 та 17.10.2019 року №4961/02.21-20.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області () повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (код НОМЕР_1 ) щодо перерахунку пенсії та включити до страхового стажу періоди роботи: з 28.08.1991 по 04.01.1993 року товарознавцем на виробничому науково- досліджувальному малому підприємстві «Рубін»; з 11.01.1993 по 16.10.1995 року товарознавцем та барменом кафе «Багіра» в малому підприємстві фірмі «ВЕСКОР».

У задоволенні адміністративного позову в іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61022, м. Харків, пл. Свободи, 5, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх, ) на користь Держави (отримувач: УК Основ"ян/мХар Основ"янсь/22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ):37999628, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО): 899998, рахунок отримувача: UA6084012, код класифікації доходів бюджету: 22030101, призначення платежу - "*;101; (код клієнта за ЄДРПОУ) судовий збір 768,40 грн. ( сімсот шістдесят вісім гривень, 40 копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення підписано 23 грудня 2019 року.

Суддя Бідонько А.В.